ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Черкаси справа № 925/528/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Кучеренко О.І., із секретарем судового засідання Юхименко О.В. за участю представників: від позивача ОСОБА_1, за довіреністю, від відповідача ОСОБА_2, за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовною заявою Черкаської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Черкащани» про стягнення 45259,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Черкаська міська рада звернулася до Господарського суду Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Черкащани», у якому просить суд стягнути з відповідача 41481,49 грн заборгованості з відшкодування коштів за фактичне користування земельною ділянкою по договору про відшкодування збитків (неодержаного доходу) від 11.04.2017 та пеню у сумі 3777,51 грн за несвоєчасне внесення платежів за користування земельною ділянкою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок порушення взятих на себе договірних зобовязань за договором про відшкодування збитків, відповідачем не вносилася плата за користування земельною ділянкою, на якій знаходиться орендоване відповідачем майно, у звязку з чим, за відповідачем рахується заборгованість за період з 13.01.2017 по 31.03.2018 у сумі 7777,80грн та за період з 01.04.2017 по 31.03.2018 33703,69 грн, а всього 41481,49 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позов з викладених у ньому підстав. Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, 31.07.2018 направив до суду копії документів, посилаючись на які у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що між сторонами у справі був укладений договір оренди обєкта нерухомості №2011 від 13.01.2017, який був розірваний за рішенням суду, у звязку з порушенням умов договору, за актом приймання-передачі обєкт оренди був повернутий орендодавцю 30.09.2017. Укладаючи договір від 11.04.2017, за яким позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування збитків за фактичне користування землею, сторонами не було досягнуто згоди з усіх істотних умов для договору такого виду, тому цей договір повинен бути визнаний судом недійсним. Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Черкащани» подало до господарського суду Черкаської області позов про визнання недійсним договору про відшкодування збитків (неодержаного доходу) від 11.04.2017, який укладений між позивачем та відповідачем та який є підставою для стягнення заборгованості у цій справі. Ухвалою господарського суду Черкаської області від 19.10.2018 відкрито провадження у справі №925/1101/18.

У судовому засіданні 24.10.2018 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши доводи та пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні у справі матеріали, судом встановлено, що рішенням Черкаської міської ради від 16.12.2016 № 2-1515 «Про міський бюджет на 2017 рік» (далі - Рішення), зокрема пунктом 21 встановлено, що суми збитків (неодержаного доходу) визначаються в договорі про відшкодування збитків (неодержаного доходу) за згодою сторін з урахуванням вимог Цивільного та Земельного кодексів України, а при недосягненні сторонами згоди - в актах про визначення збитків, які затверджуються рішенням міськвиконкому. Договори про відшкодування збитків (неодержаного доходу) крім істотних умов, визначених Цивільного кодексу України, мають містити дату виникнення права власності на майно, право оренди майна, дату погодження місця розташування обєкта, з якої проводиться відшкодування збитків, площу (розрахункову площу) та місцезнаходження земельної ділянки. Розрахунок збитків (неодержаного доходу) є невідємною частиною договору. Підписує договір про відшкодування збитків (неодержаного доходу) міський голова (або уповноважена особа Черкаської міської ради) після попереднього погодження його департаментом архітектури та містобудування та департаментом фінансової політики Черкаської міської ради.

13 січня 2017 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Черкащани» (орендар, відповідач у справі) був укладений договір оренди обєкта нерухомості №2011, відповідно до умов якого орендодавець зобовязується передати, а орендар прийняти у строкове платне користування нежитлове приміщення, що належить до міської комунальної власності. Згідно пункту 1.2 договору оренди обєкта нерухомості цей обєкт знаходиться у місті Черкаси провулок Піщаний, 6/1 та складається з адмінбудівлі з прибудовами, майстерні з гаражем, складу, навісу, господарської будівлі, навісу, його загальна площа становить 1132,68 кв м. Права та обовязки орендаря урегульовані у Розділі 7 договору оренди №2011, в якому серед інших, у пункті 7.1.2 передбачено обовязок орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, а у підпункті 7.1.12 визначено зобовязання орендаря укласти з власником землі договір про плату за землю або цивільно-правову угоду за фактичне використання землі. Відповідно до пункту 4.1 договору оренди №2011, він укладений на термін з 13.01.2017 до 31.12.2019. Згідно акту приймання-передачі від 13.01.2017 на виконання договору оренди №2011, обєкт нерухомості (нежитлові приміщення) за адресою м.Черкаси, провулок Піщаний, 6/1 були передані орендарю у задовільному стані.

11 квітня 2017 між Черкаською міською радою (Власником, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Черкащани» (Землекористувачем, відповідачем у справі) було укладено договір про відшкодування збитків (неодержаного доходу) (далі - договір), відповідно до пункту 1 якого Землекористувач погоджується, що він з 13.01.2017 використовував земельну ділянку по провулку Піщаний, 6/1 з порушенням вимог статті 125,126 та 206 Земельного кодексу України. У пункті 3 договору сторони встановили, що Землекористувач не заперечує щодо права Власника на нарахування плати у вигляді неодержаного доходу за час тимчасового невикористання земельної ділянки у розмірі орендної плати, яка діяла на момент виникнення неодержаного доходу, з урахуванням положень статей 156, 157 Земельного кодексу України та Цивільного кодексу України. Відповідно до пункту 5 договору, Землекористувач підтверджує, що договір укладено за взаємною згодою сторін, без будь-якого тиску з боку Власника і є добровільним волевиявленням сторін. Згідно пунктів 7, 8 договору, Землекористувач погоджується добровільно без складання акта про визначення збитків та розгляду питання у суді, сплатити протягом 3-х місяців кошти у сумі 7777,80 грн рівними частинами по 2592,60 грн щомісячно до 10 числа місяця наступного за звітним за період з 13.01.2017 до 31.03.2017. З 01.04.2017 щомісячна плата за користування земельною ділянкою складає 2808,80 грн, згідно з рішенням Черкаської міської ради від 16.12.2016 №2-1515 «Про міський бюджет на 2017 рік». У пункті 11 договору сторони передбачили, що за несвоєчасне внесення платежів у строки, визначені цим договором, стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, за кожен день прострочення платежу. Згідно пункту 15 договору, невідємною частиною договору є розрахунок збитків за час фактичного користування земельною ділянкою.

Розрахунок збитків за час фактичного користування земельною ділянкою Товариством з обмежено відповідальністю «Управляюча компанія «Черкащани» по провулку Піщаний, 6/1, складений Департаментом архітектури та містобудування Черкаської міської ради на підставі рішень Черкаської міської ради «Про затвердження показників грошової оцінки земель м.Черкаси» від 13.05.2010 №5-656, «Про плату за оренду землі» від 13.05.2010 №5-657 та інших, а також витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.02.2017 №125/86-17 та договору оренди обєкта нерухомості №2011 від 13.01.2017. У вказаному Розрахунку визначено, що площа земельної ділянки становить 3880,00 кв м, ця ділянка відноситься до земель громадського призначення, а також містить розрахунок очікуваної орендної плати з помісячною розбивкою платежів.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 19 вересня 2017 року, яке набрало законної сили 06.10.2017, у справі №925/760/17 позов Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради про розірвання договору та стягнення 32332,55 грн з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Черкащани» задоволено частково. Розірвано укладений між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради і Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Черкащани» договір оренди обєкта нерухомості від 13.01.2017 №2011, припинено провадження у справі в частині вимоги про стягнення 32332,55 грн у звязку зі сплатою відповідачем суми заборгованості.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості, предметом спору у цій справі є стягнення плати, яка узгоджена сторонами у договорі за фактичне користування земельною ділянкою, яка належить до комунальної власності. Правовідносини з користування землями, урегульовані Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», Законом України «Про землеустрій» та іншим правовими актами. Статтею 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад. Відповідно до статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, серед інших, і питання щодо регулювання земельних відносин.

Згідно статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (пункт «д» частини 1 статті 156 ЗК України). Статтею 157 ЗК України визначено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що рішенням Черкаської міської ради від 16.12.2016 №2-1515 було вирішено у випадках використання земель міста без правовстановлюючих документів укладати договори із землекористувачами про відшкодування збитків (неодержаного доходу) за згодою сторін, а при недосягненні сторонами згоди - в актах про визначення збитків. Відповідач фактично користувався земельною ділянкою, яка знаходиться по пров. Піщаний, 6/1, на якій розміщені нежитлові приміщення, що належить до міської комунальної власності (та які згідно договору від 13.01.2017 №2011 передані відповідачу у користування) при цьому не сплачуючи за користування цією земельною ділянкою. Відповідач не надав суду доказів сплати коштів за користування земельною ділянкою, відтак, суд приходить до переконання, що протиправність поведінки Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Черкащани» полягає у використанні останнім земельної ділянки без належного оформлення права користування нею, не укладенні договору оренди землі та в ухиленні від сплати орендної плати, що позбавляє позивача, як власника землі, права отримувати від цієї земельної ділянки дохід у вигляді орендної плати. Збитками позивача є ненадходження до міського бюджету орендної плати за користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Черкащани» земельною ділянкою без належного оформлення права користування нею. Доказів обєктивних перешкод щодо укладення договору оренди землі відповідачем до суду не подано.

З метою урегулювання відносин з оплати за користування земельною ділянкою та відсутністю договору оренди земельної ділянки, між позивачем та відповідачем був укладений договір про відшкодування збитків (неодержаного доходу), який підписаний від імені сторін договору уповноваженими особами та скріплений печатками юридичних осіб. Керуючись принципом свободи договору, сторони встановили розмір збитків безпосередньо умовами договору, визначений сторонами розмір не суперечить чинному законодавству, а пунктом 7 договору Землекористувач погодився добровільно без складання акту та визначення збитків, сплачувати такі суми позивачу.

Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідача за фактичне користування земельною ділянкою становить 41481,49 грн з яких: 7777,80 грн за період з 13.01.2017 по 31.03.2017 та 33703,69 грн за період з 01.04.2017 по 31.03.2018. Разом з тим, враховуючи, що дія договору оренди обєкта нерухомості №2011 припинена з набранням рішенням господарського суду Черкаської області від 19.09.2017 законної сили, і те, що обєкт оренди повернутий відповідачем 30.09.2017 нарахування збитків повинно здійснюватися до цього часу. Отже, до задоволення підлягають вимоги про стягнення 24629,64 грн збитків, завданих внаслідок фактичного користування відповідачем земельною ділянкою без оформлення прав користування нею за період з 13.01.2017 по 31.03.2017 у сумі 7777,80 грн та за період з 01.04.2017 по 30.09.2017 у сумі 16851,84 грн. В іншій частині вимог суд відмовляє через безпідставність.

Відповідно до частини 1 статті 546 та статті 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Частиною 6 статті 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано

Згідно пункту 11 договору за несвоєчасне внесення платежів у строки визначені цим договором стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3777,51 грн пені за період з 11.05.2017 по 10.05.2018. Нарахування пені здійснено з врахуванням щомісячних платежів, строків їх сплати та шестимісячного строку нарахування пені. Вимога позивача про стягнення пені підлягає до частково задоволення у сумі 2280 грн за період з 11.05.2017 (дата визначена позивачем) по 10.04.2018 (з врахуванням останнього платежу за вересень 2017 року). В решті вимог про стягнення пені в розмірі 1497,51грн суд відмовляє, у звязку з безпідставним нарахуванням.

Щодо доводів відповідача про недійсності укладеного між сторонами договору, то суд оцінює їх критично з огляду на такі положення законодавства. Відповідно до частини 1 статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями. Частиною 4 цієї статті визначено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству. Згідно статті 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше.

Сторони за договором визначили, що предметом укладеного договору є відшкодування власнику земельної ділянки збитків за її використання без правовстановлюючих документів. Сторони визначили, що ціна договору це визначений у договорі розмір збитків, за попередній (до укладення договору) період користування та сума щомісячного платежу (після укладення договору). Строк дії договору сторони визначили: з дати державної реєстрації цього договору до державної реєстрації права власності або оренди. Також у договорі сторони встановили, що його дія поширюється на зобовязання, що виникли до укладення договору. Суд не приймає доводів відповідача щодо відсутності у договорі інформації щодо площі земельної ділянки, кадастрового номеру цієї ділянки, її місця розташування, розрахунку збитків тощо, оскільки як зазначено вище договір, який укладений між учасниками справи не містить чіткого визначення його правової природи, відтак і врахування необхідних для конкретного виду договору умов для його чинності, законодавством не вимагається. Оскільки сторони на власний розсуд, добровільно визначили такі умови своєї домовленості, то обовязкове зазначення інших умов, які є обовязковими, зокрема, для договору оренди, не ставиться у відповідність до його оспорюваності та визнання його недійсним.

Постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993 «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» був затверджений відповідний Порядок за яким власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. У цьому Порядку передбачено, що з метою визначення розміру збитків Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад створюються відповідні комісії, результати роботи яких оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії. Згідно цього Порядку, серед іншого, до відшкодування підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Також, Порядком передбачено випадки коли сторони самостійно можуть визначати розмір збитків і порядок їх відшкодування в договорі, а при недосягненні згоди розміри збитків визначаються комісіями.

Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного договору, землекористувач добровільно (без складання акта про визначення збитків) погодився сплатити збитки за період з 13.01.2017 до 31.03.2017 у визначеному у договорі розмірі, а з 01.04.2017 вносити плату за користування земельною ділянкою. Отже, з огляду на вільне волевиявлення, відповідність внутрішній волі сторін, яка спрямована на настання певних наслідків, правочин не суперечити актами цивільного законодавства, відтак він є чинним та обовязковим до виконання його сторонами.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені правові норми, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають до часткового задоволення у розмірі 24629 грн 64 коп та 2280 грн пені.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, враховуючи, що сплачена позивачем сума судового збору є мінімальною та враховуючи, що спір виник з вини відповідача з останнього до відшкодування підлягає сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 1762 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Черкащани» (АДРЕСА_1, 18000, ) на користь Черкаської міської ради (вул. Б.Вишневецького, 36, м.Черкаси, 18000, ) 24629 грн 64 коп заборгованості, 2280 грн 00коп пені та 1762 грн 00коп судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане 02.11.2018

Суддя О.І.Кучеренко