ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2018 Справа №914/890/18

За позовом: Державного підприємства «Вугілля України» (01030, м. Київ, вул.Б.Хмельницького, 16-22, корпус А, офіс 201; ідент.код 32709929)

до відповідача: Державного підприємства «Львіввугілля» (80000, Львівська область, м.Сокаль, вул. Б.Хмельницького, 26; ідент.код 32323256)

про стягнення грошових коштів у загальній сумі 176000,00грн.

Суддя: Стороженко О.Ф.

Секретар: Мазуркевич М.Р.

Представники:

Позивача: не зявився;

Відповідача: ОСОБА_1 - Довіреність № 18 від 02.01.2018.

Процесуальні дії вчинено судом у приміщенні Господарського суду Львівської області: зал судового засідання №11.

Державним підприємством «Вугілля України» подано Позовну заяву з вимогами про стягнення з Державного підприємства «Львіввугілля» боргу у загальній сумі 176000,00грн., що виник у звязку з невиконанням Відповідачем зобовязань з оплати вартості послуг, наданих Позивачем на підставі Договору від 31.12.2014.

Відповідачем подано Відзив на позов, у якому зазначено про необхідність застосування судом позовної давності щодо частини вимог (у сумі 40 000,00 грн.).

Представник Відповідача зазначив про наявність підстав для застосування позовної давності до частини вимог Позивача (у сумі 40000,00грн.).

Справу, згідно нормами статей 12, 247 ГПК України, розглянуто за правилами загального позовного провадження.

У ході дослідження обставин спору та поданих доказів, - суд встановив:

31.12.2014 Сторонами укладено Договір №20-15-ІРЦ, згідно з умовами якого (п.1) Державне підприємство «Вугілля України» (Виконавець, Позивач) зобовязалось надавати Державному підприємству «Львіввугілля» (Замовник, Відповідач) такі послуги:

-збір, обробка та узагальнення галузевої оперативної інформації, передача відповідних вихідних форм за цією інформацією в Міністерство енергетики та вугільної промисловості України;

-щодобове надання Замовнику, засобами електронної пошти, інформації про виконання завдання з видобутку рядового вугілля, довідки про поставку вугілля на ТЕС;

-зберігання інформації протягом двох років (зазначеної в п.1.1.1 та 1.1.2 Договору) у базі даних Виконавця;

-забезпечення супроводу і модернізації програмного забезпечення комплексної системи оперативної звітності Замовника.

Відповідно до умов п.7.1 Договору (у редакції Додаткової угоди (до Договору) №1 від 03.12.2015), строк дії Договору тривав до 31.12.2016.

Згідно з умовами п.2.1 Договору, вартість щомісячних послуг у 2015 році складала 10000,00грн.

У 2016 році вартість щомісячних послуг визначена Додатком №2 до Договору (у редакції Додаткової угоди №1 від 03.12.2015) та складала 14000,00грн.

Факт надання Позивачем послуг, упродовж січня місяця 2015 року квітня місяця 2016 року, підтверджують двосторонні Акти, відповідно до даних яких загальна вартість послуг склала 176000,00грн.

Відповідно до умов п.п.2.1, 2.2 Договору, Відповідач зобовязався здійснювати щомісячну оплату вартості послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, проте, грошові зобовязання не виконано, і сума боргу складає 176000,00грн.

У Відзиві Відповідач визнав наявність підстав для стягнення боргу у сумі 136000,00грн. та заявив про необхідність застосування позовної давності до позовних вимог у частині стягнення боргу у сумі 40000,00грн., - у звязку зі спливом 3-річного строку позовної давності.

Згідно з даними двостороннього Акту від 31.03.2015, вартість послуг. наданих у першому кварталі 2015 року, складала 30000,00грн., і строк сплати зазначеної суми тривав до 15.04.2015 (п.2.2 Договору).

Отже, на час заявлення позову 10.05.2018, наявний був факт спливу 3-річного строку позовної давності, встановленого нормою ст. 257 Цивільного кодексу України, стосовно вимоги про стягнення боргу у сумі 30000,00грн., що зумовлює наявність підстав, передбачених нормою ч.4 ст.267 ЦК України, для відмови у задоволенні відповідної частини позовних вимог (щодо стягнення боргу у сумі 30000,00грн.).

Враховуючи, що строк оплати вартості послуг у сумі 10000,00грн., наданих у квітні місяці 2015 року, тривав до 15.05.2015, строк позовної давності за вимогою про стягнення зазначеної суми боргу Позивачем не пропущено.

Оскільки Відповідачем, виходячи з норм статей 173-175, 193 ГК України, статей 509, 526, 530, 610, 612, 629, 901, 903 ЦК України, допущено порушення грошових зобовязань (з оплати вартості послуг, обумовлених Договором), тому, вимога Позивача про стягнення боргу у сумі 146000,00грн. повністю обґрунтована та підлягає задоволенню.

Згідно з нормою п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, наявні підстави для покладення на Сторін судових витрат у справі (судового збору у сумі 2640,00грн.), - пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме:

-на Позивача 450грн.;

-на Відповідача 2190,00грн.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 2, 12-14, 73-80, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

1.Застосувати позовну давність до позовних вимог у частині стягнення боргу у сумі 30000,00грн.

2.Позов задовольнити частково.

3.Стягнути з Державного підприємства «Львіввугілля» (80000, Львівська область, м.Сокаль, вул. Б.Хмельницького, 26; ідент.код 32323256) на користь Державного підприємства «Вугілля України» (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 16-22, корпус А, офіс 201; ідент.код 32709929) борг у сумі 146000,00 грн, а також - витрати на судовий збір у сумі 2190,00 грн.

4.Відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення боргу у сумі 30000,00грн.

Дане Рішення набирає законної сили відповідно до норм статей 240, 241, 254, 256, 257 ГПК України, а саме:

- у випадку відсутності апеляційного оскарження після закінчення 20-денного строку, встановленого на подання апеляційної скарги (до Західного апеляційного господарського суду), який обчислюється з дня складення повного Рішення;

- у випадку апеляційного оскарження і відсутності факту скасування після ухвалення Західним апеляційним господарським судом відповідного судового рішення.

Повне Рішення складено 23.10.2018.

Суддя Стороженко О.Ф.