ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.10.2018

Справа № 904/4858/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕДНА-АГРО", м.Монастирище Черкаська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТПЛЮС", м.Дніпро

про стягнення 3 027 281,53 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕДНА-АГРО" (далі-Позивач) 30.10.2018р. звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТПЛЮС" (далі-Відповідач), в якому просить суд

прийняти позовну заяву та відкрити загальне позовне провадження в господарській справі;

стягнути з Відповідача на свою користь основний борг за поставлений товар в сумі 2 481 935,67 грн., суму пені за весь час прострочення грошового зобов'язання в розмірі - 58 750,48 грн., 20% штрафу в розмірі - 496387,13 грн., 30 відсотків річних від простроченої суми в розмірі 48958,73 грн., судові витрати, а саме: витрат на оплату судового збору за подачу позовної заяви, а також сплачені Позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу адвокатського бюро (адвоката).

Разом з позовною заявою Позивачем подано заяву вих.№31/А/С від 23.10.2018р. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ФОРТПЛЮС", у межах позовних вимог в розмірі 3 027 281,53 грн., які знаходяться на всіх рахунках ТОВ "ФОРТПЛЮС", інформація про які буде знайдена під час здійснення виконавчого провадження;

накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "ФОРТПЛЮС" в межах суми позову у 3 027 281,53 грн.

Розглядаючи заяву Позивача про забезпечення позову, суд враховує таке.

В обґрунтування заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕДНА-АГРО" посилається на те, що існують ризики невиконання судового рішення в даній справі, оскільки Відповідачем вчиняються заходи та здійснюються дії, які спрямовані відчуження майна та майнових прав Відповідача, що може привести до унеможливлення виконання рішення суду як по даній справі так і по інших. Позивач, обґрунтовано, вважає єдиним вірним заходом забезпечення є накладення арешту на нерухоме майно та грошові кошти, що належать Відповідачу. Слід враховувати, що зазначені грошові кошти та сума грошових вимог до Відповідача зі сторони Позивача не обмежується лише сумою вказаних вимог, оскільки Відповідач невиконав, перед Позивачем також свої грошові зобов'язання в розмірі 2314736,33 грн. по іншому Договору поставки насіння в кредит 2018 №031-ФП від 26.02.2018р. Також Позивачем встановлено, що Відповідач є учасником ряду кримінальних провадженнях (а саме в тому числі кримінальному провадженню №000657) в межах якого ухвалою Краматорського міського суду Донецької області по судовій справі №234/12179/18 від 10.08.2018р. накладено арешти на майно (різні сільськогосподарські культури), які вирощується та знаходиться на земельній ділянці ТОВ "Фортплюс". Також Позивач зазначає про те, що розмір статного капіталу Відповідача складає лише 2000 грн. та вочевидь є недостанім для задоволення кредиторських вимог Позивача.

Відповідно до статті 136 ГПК України Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення. Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд діє за внутрішнім переконанням на підставі та у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до пункту 1 частини 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (підп. 7.1 п. 7) зазначено, що у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити, оскільки запропоновані Позивачем заходи лише частково стосуються предмету спору, яким є стягнення грошової заборгованості, а також відсутні підстави вважати про реальну загрозу утруднення виконання рішення суду. Так, Позивач припускає таку загрозу з огляду лише наявних інших боргів Відповідача.

Судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору за розгляд заяви про вжиття запобіжних заходів, покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕДНА-АГРО".

Керуючись ст.ст.136-141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "СЕДНА-АГРО" в задоволенні заяви про вжиття забезпечення позову.

Судові витрати, понесені Позивачем у зв'язку з поданням заяви про забезпечення позову, залишити за ним.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

Н.Б. Кеся