ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року Справа № 915/964/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О.,

за участю секретаря судового засідання Матвєєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14, )

в особі: Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Миколаївського морського порту) (54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Ойлтранстермінал (54058, м. Миколаїв, вул. Проектна, 3-А, )

про: стягнення 4534,85 грн.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №8587 від 18.12.17,

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 03.04.18,

в с т а н о в и в:

04 вересня 2018 року Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №18-01-02.01-5089 від 03.09.2018 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Ойлтранстермінал основного боргу в розмірі 4534,85 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано посиланням на норми ст. 20 Кодексу торговельного мореплавства України, ст. ст.15, 16 Закону України Про морські порти України, ст.29 Бюджетного кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у звязку із заходженням суден відповідача до операційної акваторії для перевантаження вантажів на морське судно, відповідач отримав від позивача послуги, які оплачуються портовими зборами, а саме: адміністративний збір та корабельний збір.

Ухвалою суду від 06.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №915/964/18, задоволено клопотання позивача та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу 5-денний строк від дня отримання ухвали для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, постановлено розгляд справи здійснювати без проведення судового засідання, встановленого сторонам процесуальні строки для подання до суду заяв по суті.

25.09.2018 відповідачем подано до господарського суду відзив від 21.09.2018.

Відзивом відповідач позовні вимоги не визнає, просить суд відмовити позивачеві у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Заперечення відповідача обгрунтовано наступним:

- позивачем не надано суду первинних документів на підтвердження надання послуг відповідачу, а саме: актів приймання-передачі наданих послуг, актів виконаних робіт, які б свідчили про реальність здійснення операції. Надані позивачем рахунки складені в односторонньому порядку, та не можуть вважатись належними та допустимими доказами, оскільки за своїм призначенням носять лише інформативний характер. Таким чином, позивачем не доведено наявність повноважень нарахування портових зборів за вхід суден до операційної акваторії причалу №6 ПАТ СК Укррічфлот та не надано доказів звернення відповідача до позивача з відповідною заявою (завданням) на надання послуг;

- заходження суден відповідача до операційної акваторії причалу №6 ПАТ СК Укррічфлот не є підставою для нарахування позивачем корабельного та адміністративного збору, оскільки операційна акваторія причалу №6 терміналу Філії ПАТ СК Укррічфлот Миколаївський річковий порт не входить до меж акваторії Миколаївського морського порту.

В порушення приписів ч. 6 ст. 165 ГПК України, відповідачем до відзиву від 21.09.2018 не було додано доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються заперечення, а також доказів надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу, а тому ухвалою від 26.09.2018, з метою зясування наведених обставин, судом призначено у справі судове засідання на 06 листопада 2018 року о 10 год. 00 хв. з повідомленням учасників справи. Судом встановлено відповідачу 10-денний строк з дня отримання даної ухвали для надання суду доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються заперечення, а також доказів надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу. Судом також встановлено сторонам процесуальні строки для подання до суду відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечує, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Представниками сторін заявлено про те, що ця справа є малозначною в розумінні положень ст. 12 ГПК України.

У судовому засіданні 06.11.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 07.09.2015 до операційної акваторії причалу №6 терміналу Філії публічного акціонерного товариства Судноплавна компанія Укррічфлот Миколаївський річковий порт (ПАТ СК Укррічфлот) зайшло морське іноземне судно SULTAN BEY, що підтверджується загальною декларацією про прихід від 07.09.2015 (а.с.20).

Відповідачем у період з 07.09.2015 по 08.09.2015 здійснені вантажні операції по навантаженню іноземного морського судна SULTAN BEY, для чого у зазначений період до операційної акваторії причалу №6 заходили річкові судна відповідача з вантажем, які виходили з акваторії після здійснення завантаження, що підтверджується журналом чергового про прихід/вихід (а.с.18).

Завантаження морського іноземного судна SULTAN BEY здійснювали наступні річкові судна відповідача: 07.09.2015 - буксир БТ-431 з баржею УРФ-4; 08.09.2015 - буксир Виталий Бонивур з баржею УРФ-4; 08.09.2015 - буксир Виталий Бонивур з баржеюДМ-2351; 08.09.2015 буксир БТ-431 з баржею ДМ-2351.

Морське іноземне судно SULTAN BEY 09.09.2015 вийшло з операційної акваторії з 3796,435 тонн вантажу до рейдового портового пункту №2, де в подальшому дозавантажило 1200,765 тонн вантажу, що підтверджується: довідкою ІДПН до причалу №6, загальною декларацією про вихід 09.09.2015 та маніфестом від 09.09.2015 (а.с.18-23).

Позивач виставив відповідачу рахунок №50072526 від 08.09.2015, відповідно до якого нарахував до сплати корабельний та адміністративний збори на суму 4534,85 грн.

Відповідач виставлений рахунок не сплатив.

Предметом спору у даній справі є заборгованість ТОВ Ойлтранстермінал з адміністративного та корабельного портових зборів, що виникла при здійсненні перевантажувальних робіт та обслуговування морського судна в операційній акваторії причалу №6 Філії ПАТ СК Укррічфлот Миколаївський річковий порт.

Пунктом 7 ст. 1 Закону України «Про морські порти України» встановлено, що морський термінал - розташований у межах морського порту єдиний майновий комплекс, що включає технологічно пов'язані об'єкти портової інфраструктури, у тому числі причали, підйомно-транспортне та інше устаткування, які забезпечують навантаження-розвантаження та зберігання вантажів, безпечну стоянку та обслуговування суден і пасажирів.

Пунктом 1 ст. 2 Закону України Про морські порти України, визначено, що цей ОСОБА_3 регулює відносини у сфері портової діяльності, зокрема встановлює основи державного регулювання діяльності в морських портах, порядок будівництва, відкриття, розширення та закриття морських портів в Україні, порядок провадження на їх території господарської діяльності, у тому числі надання послуг, визначає правовий режим обєктів портової інфраструктури.

ОСОБА_3 не поширюється зокрема на річкові порти (п. 3 ст. 2 Закону України Про морські порти України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 7 ст. 8 Закону України Про морські порти України, межами морського порту є межі його території та акваторії. Межі території морського порту визначаються і змінюються Кабінетом Міністрів України, виходячи з положень Земельного кодексу України. Межі акваторій морських портів визначаються і змінюються Кабінетом Міністрів України без порушення меж акваторій суміжних морських рибних портів та річкових портів. Відведення акваторії морського порту (надання в користування) адміністрації морських портів України здійснюється на підставі рішення Кабінету Міністрів України відповідно до закону. Інформація про межі морського порту публікується в Повідомленнях мореплавцям України.

Відповідно до ст. 22 Закону України Про морські порти України, у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту. Портові збори сплачуються адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом. Корабельний збір справляється на користь користувача портової акваторії, а також власника операційної акваторії причалу (причалів), збудованої до набрання чинності цим Законом.

Наказом Міністерства інфраструктури України №316 від 27.05.2013 затверджено Порядок справляння та розміри ставок портових зборів (надалі Порядок).

Відповідно до п.1.2. Порядку, згідно з частинами третьою - п'ятою статті 22 Закону України Про морські порти України портові збори сплачуються адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом, зокрема, корабельний збір справляється на користь користувача портової акваторії, а також власника операційної акваторії причалу (причалів), збудованої до набрання чинності Законом України "Про морські порти України".

Портові збори (корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний) справляються в морських портах із суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами, за групами згідно з додатком 1 до цього Порядку (п.1.3. Порядку).

Пунктом 1.4. Порядку передбачено, що сплата портових зборів у морських портах здійснюється до виходу судна з морського порту, а за транзитний прохід каналами - шляхом попередньої оплати або безпосередньо на вході у канал.

Відповідно до п. 2.1. Порядку із суден груп А, Б і Г корабельний збір справляється за одиницю умовного об'єму судна (за 1 куб.м. об'єму судна) за кожний вхід в акваторію морського порту, операційну акваторію причалу (причалів), а також вихід з акваторії морського порту, операційної акваторії причалу (причалів) за ставками, наведеними у додатку 2 до цього Порядку.

У відповідності до п.2.7. Порядку, із суден групи В корабельний збір справляється за кожне заходження в морський порт і вихід з нього.

Згідно з п.7.1. Порядку, із суден груп А, Б, В і Г адміністративний збір справляється під час кожного заходження судна у порт.

Отже, підставою справляння адміністративного та корабельного зборів є настання певної події, а саме заходження у морський порт або вихід судна з морського порту.

Згідно зі статтею 24 Закону України Про морські порти України, до складу морського транспорту входять підприємства морського транспорту, що здійснюють перевезення пасажирів, вантажів, багажу, пошти, судна, судноремонтні заводи, морські шляхи сполучення, а також підприємства зв'язку, промислові, торговельні, будівельні і постачальницькі підприємства, навчальні заклади, заклади охорони здоров'я, фізичної культури, науково-дослідні, проектно-конструкторські організації та інші підприємства, установи та організації незалежно від форм власності, що забезпечують роботу морського транспорту.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень вказаного Закону державні підприємства - морські порти, інші підприємства морського транспорту, на які на день набрання чинності цим Законом поширюється визначення терміну "морський термінал", в яких на день набрання чинності цим Законом здійснюється надання послуг, вважаються відкритими незалежно від дня внесення відомостей про них до Реєстру морських портів України. Відомості про морські порти, функціонування яких організовано відповідно до цього Закону, та морські термінали вносяться до Реєстру морських портів України в установленому законодавством порядку.

Підприємства морського транспорту, на які на день набрання чинності цим Законом поширюється визначення терміну "морський термінал", незалежно від їх місця знаходження в межах або за межами існуючих державних підприємств - морських портів, підлягають включенню до меж морського порту, акваторією якого вони користуються, або до меж найближчого морського порту.

Територія таких морських терміналів, у тому числі територіально відокремлена від основної території морського порту, включається в межі відповідного морського порту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.10.2008 №934 визначено межі акваторії морського порту Миколаїв та постановлено Державному підприємству Адміністрація морських портів України забезпечити безпеку мореплавства в межах визначеної акваторії.

При цьому, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 934 в межі морського порту Миколаїв не включено операційну акваторію 6-го причалу Філії ПАТ СК Укррічфлот Миколаївський річковий порт.

Відповідно до технічного паспорта на акваторію Миколаївського річного порту, за даними координат операційна акваторія причалу № 6 визначена та входить до меж акваторії Миколаївського річкового порту.

Як вже зазначалось раніше, морським терміналом є єдиний майновий комплекс, що розташований у межах морського порту, і включає технологічно пов'язані об'єкти портової інфраструктури (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України Про морські порти в України)

Разом з тим, вказана норма містить критерії віднесення майнового комплексу до морських терміналів, що не характеризує причал № 6 Філії ПАТ СК Укррічфлот "Миколаївський річковий порт", оскільки він не знаходиться у межах морського порту.

Матеріалами справи не підтверджено, що вказаний майновий комплекс включає технологічно пов'язані об'єкти інфраструктури морського порту.

Зазначені вище обставини, а також положення пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про морські порти України" та пункту 7 частини 1 статті 1 цього Закону, не дають правових підстав вважати, що за наявності встановлених офіційних меж морського порту позивача, які не включають 6-й причал філії Миколаївський річковий порт, суд має право включити ці причали в межі морського порту, оскільки законодавством таке право для суду не визначено, а передбачено, що за ч.2 ст.8 Закону України Про морські порти України його реалізує Кабінет Міністрів України.

Аналогічна позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 17.02.2016 по справі №915/567/15 та від 15.03.2016 по справі №915/566/15.

Відповідно до приписів ст. ст. 73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, на підставі повно і всебічно зясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

За вказаних обставин, відсутні підстави для стягнення з відповідача корабельного та адміністративного зборів.

У відповідності до ст.129 ГПК України, судові витрати у разі відмови в позові підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 238, 240, 247-252 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14, ) в особі: Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Миколаївського морського порту) (54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Ойлтранстермінал (54058, м. Миколаїв, вул. Проектна, 3-А, ) відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

4. Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 07.11.2018.

Суддя В.О.Ржепецький