ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1835/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства охорони здоров'я "Центральна районна аптека № 30" (62461, Харківська обл., м. Південне, вул. Комсомольська, 48)
до Фізичної особи - підприємця Ярової Інни Володимирівни (АДРЕСА_1)
про стягнення 108000,00 грн.
за участю представників:

від позивача - не прибув

від відповідача - Іванов О.А., згідно договору про надання правової допомоги б/н від 26.07.2018

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство охорони здоров'я "Центральна районна аптека № 30" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Ярової Інни Володимирівни, згідно вимог якої позивачем заявлено до стягнення заборгованість за договором оренди № 1 від 18.04.2012 за період з 20.05.2012 по 13.06.2018 у розмірі 108000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.07.2018 прийнято позовну заяву Комунального підприємства охорони здоров'я "Центральна районна аптека № 30" до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/1835/18, справу ухвалено розглядати без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

До загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області від представника Фізичної особи - підприємця Ярової І.В. надійшли заперечення про розгляд справи в порядку спрощеного провадження (за вх. № 22433), в яких останній просить суд розглядати дану справу в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.08.2018 клопотання відповідача задоволено, розгляд справи №922/1835/18 ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі та підготовче засідання призначено на 04.09.2018 о 10:00.

06.08.2018 через загальний відділ діловодства Господарського суду Харківської області від відповідача надійшов відзив на позов (вх. № 22666), який досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 04.09.2018 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 18.09.2018 о 10:30.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/1835/18 до судового розгляду по суті на 02.10.2018 о 12:30.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 02.10.2018 клопотання позивача про відкладення розгляду справи задоволено та на підставі ч. 1 ст. 216 ГПК України розгляд справи відкладено на 18.10.2018 об 11:00.

Відповідно до ст. 222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

В судове засідання 18.10.2018 позивач свого повноважного представника не направив, однак 18.10.18 на офіційну електронну адресу Господарського суду Харківської області (.) від представника позивача ОСОБА_4 надійшло клопотання про долучення доказів (вх. № 2328) без будь-яких документів. У вказаному клопотанні представник позивача просить перенести судове засідання у зв'язку із неможливістю забезпечити присутність представника позивача через хворобу.

Суд поставив на обговорення вищевказане клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 18.10.2018 повноважний представник відповідача проти задоволення клопотання позивача заперечив, посилаючись на відсутність доказів поважності неприбуття у судове засідання та вважає, що такі дії спрямовані на затягування судового процесу та вирішення справи по суті.

Розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_4 (вх. № 2328), враховуючи приписи ст. ст. 202, 216 ГПК України, відсутність доказів поважних причин неявки представника позивача в судове засідання, а також з огляду на межі розгляду справи місцевим судом, зазначене клопотання Судом відхиляється.

Водночас, Суд звертає увагу на приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод якою передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В судовому засіданні по суті 18.10.2018 відповідач проти позову заперечив повністю, як у безпідставному та необґрунтованому, просив суд у задоволенні позову відмовити.

З огляду на те, що у матеріалах справи № 922/1835/18 достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 18.10.2018р. на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги та заперечення проти них, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення повноважного представника відповідача, господарським судом встановлено наступне:

Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду, в якому зазначає про те, що згідно договору оренди №1 від 18 квітня 2012р., укладеним між Комунальним підприємством охорони здоров'я "Центральна районна аптека №30", як орендодавцем та Фізичною особою - підприємцем Ярова І.В., як орендарем, відповідно до умов п. 1.1. якого, орендодавець зобов'язаний передати орендареві у строкове платне користування, а орендар зобов'язується прийняти у строкове платне користування нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: Харківська обл., Харківський район с. Циркуни, вул. Кірова, буд. 24-Б, 62441, та зобов'язується сплачувати Орендодавцю орендну плату.

Також, у позовній заяві позивачем вказано про те, що згідно п. 4.1 договору оренди №1 від 18 квітня 2012р, розмір місячної орендної плати складає 1500,00 гривень (одна тисяча п'ятсот гривень 00 коп.) за весь предмет оренди, який вказаний у п.п.1.1, 1.2,1.3, ПДВ не передбачено; п.4.2 договору передбачено, що орендна плата сплачується орендарем в безготівковому порядку на поточний рахунок Орендодавця не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа кожного місяця за минулий місяць.

Так, позивачем вказано про те, що після підписання Договору сторонами, позивачем було передано у володіння та користування приміщення, обумовлене умовами Договору, чим виконано обов'язки за Договором, проте відповідач не виконував свої зобов'язання зовсім, у зв'язку із чим, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за період з 20.05.2012 р. по 13.06.2018 р. у розмірі 108 000,00 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Відповідач під час розгляду даної справи позовні вимоги не визнавав повністю посилаючись, зокрема, на те, що приблизно у період з весни 2010 року до липня 2012 року відповідач орендувала у позивача приміщення, розташоване за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, с. Циркуни, вул. Кірова, б. 24-Б, про що був укладений відповідний договір, однак з липня 2012 року, після спливу строку оренди, відповідач припинила користуватися зазначеним приміщенням та договір оренди сторонами не продовжувався, тому відповідач припинив вести у зазначеному приміщенні будь-яку підприємницьку діяльність, однак у зв'язку зі спливом тривалого часу, договору оренди приміщення за період з весни 2010 року до липня 2012 року у відповідача не збереглося.

Також, відповідачем вказано про те, позивачем до позовної заяви подано копію договору оренди № 1 від 18.04.2012, яка дуже поганої якості та яку не можливо прочитати. При цьому, відповідачем наголошено про те, що відповідач - Фізична особа - підприємець Ярова Інна Володимирівна ніякого договору оренди №1 від 18.04.2012 р. із позивачем не підписувала, тому відповідачем наголошено про те, що зазначений у позовній заяві договір оренди №1 від 18.04.2012 не існує. Також, відповідачем зауважено, що позивачем не подано жодного додатку до вказаного договору, а саме: акту приймання - передачі приміщення.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, Суд керується наступним.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ст. 181 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями статті 180 Господарського кодексу України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

У даному разі, ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.07.2018 про відкриття поводження у справі №922/1835/18 Суд звернув увагу позивача на те, що з поданих разом з позовом копій договору оренди № 1 від 18.04.2012 р. неможливо прочитати його текст, тому суд зобов'язує позивача надати належним чином засвідчені копії договору оренди № 1 від 18.04.2012 р.

В уточненій позовній заяві (т.с. 1 а.с. 21-23), на виконання вимог ухвали Господарського суду Харківської області про залишення позовної заяви без руху від 10.07.18, позивачем вказано про те, що позивач не має оригіналів письмових та електронних доказів, копії яких подано до позовної заяви, а також на даний час не має відомостей про їх місцезнаходження.

У підготовчому провадженні повноважним представником позивача також повідомлено суд про відсутність оригіналу договору оренди № 1 від 18.04.2012 р., однак будь - яких пояснень з приводу неможливості надання оригіналу спірного договору Суду не надано.

Копію спірного Договору оренди № 1 від 18.04.2012 р., яку можливо прочитати Суду також не надано.

При цьому, в обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на:

- копії знімків електронного листування між діючим в. о. завідуючого аптекою ОСОБА_1 та ОСОБА_5, який працював продавцем у магазині ФО-П Ярової І.В.

- складений односторонньо позивачем акт прийому-передачі документів, який був складений під час проведення інвентаризації та передачі керівництва КПОЗ "ЦРА №30" від в.о. завідуючої аптеки ОСОБА_6 до діючого в. о. завідуючого аптекою ОСОБА_1

- листи, направлені до Циркунівської сільської ради, до Харківського районного управління ДСНС, та Липецької РЕМ про встановлення факту знаходження магазину та провадження господарської діяльністю ФО-П Яровою І.В. за адресою: 62441, Харківська обл., Харківський р-н, с. Циркуни, вул. Кірова, буд. 24-Б (т.с. І а.с. 85-90).

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

У відповідності до частини 1 статті 284 Господарського кодексу України істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Відповідно до статей 11, 509 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Згідно з вимогами ст.ст. 509, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 ГК України в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Тобто, зобов'язання, що виникають з договору або з інших підстав, визначених ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Позивачем, під час підготовчого провадження направлено сільському голові Циркунівської сільради та до Харківського районного управління ДСНС листи, у яких позивач просить підтвердити або спростувати інформацію щодо розміщення магазину будівельних матеріалів у приміщенні за адресою: Харківська обл., Харківський район, с. Циркуни, вул. Кірова, буд. 24-Б у період з 2010 р. по 2018 р. (т.с. І а.с. 89-90).

Однак у даному разі, вищевказані листи не можуть бути прийняті Судом у якості належних та допустимих доказів, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог.

В матеріалах справи відсутня належним чином засвідчена копія договору оренди № 1 від 18.04.2012 р., оригінал вказаного договору Судом також не досліджено, з підстав його відсутності у позивача.

Позивачем під час справи, що розглядається, не повідомлено Суд коли і за яких обставин позивач втратив спірний Договір.

Акт приймання - передачі нежитлового приміщення у матеріалах справи також відсутній.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

У рішенні Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 визначено, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.

Враховуючи наявні матеріали справи, а також зазначені вище норми чинного законодавства, вимоги Комунального підприємства охорони здоров'я "Центральна районна аптека № 30" про стягнення з Фізичної особи - підприємця Ярової Інни Володимирівни 108000,00 грн. є недоведеними, тому Суд відмовляє в задоволенні позову.

З огляду на приписи ст.129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи висновки господарського суду щодо відмови в задоволенні позову, судовий збір зі сплати судового збору в даному разі покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 29.10.2018 р.

Суддя Г.І. Сальнікова