ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" жовтня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1712/17

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Христенко О.О. за участі секретаря Марценюк О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві скаргу Фізичної особи - підприємця Яцюка Вадима Олександровича на бездіяльність Приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича у справі № 911/1712/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Е100 Україна"

до Фізичної особи - підприємця Яцюка Вадима Олександровича

про стягнення 2 071 912,13 грн.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Дудник А.В., представник за договором; Яцюк В.О.;

від приватного виконавця: Юхименко Ю.Ю., представник за договором.

встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 21.07.2017 у справі № 911/1712/17 задоволені частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Е100 Україна»; присуджено до стягнення з Фізичної особи - підприємця Яцюка Вадима Олександровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Е100 Україна» 957 492,35 грн. боргу, 48 755,76 грн. інфляційних втрат, 42 496,92 грн. 15 % річних та 15 731, 18 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 рішення господарського суду Київської області від 21.07.2017 у справі № 911/1712/17 залишено без змін.

20.10.2017 на примусове виконання рішення господарського суду Київської області від 21.07.2017 у справі № 911/1712/17 було видано відповідний наказ.

13.09.2018 Фізична особа - підприємець Яцюк В.О. звернулась до господарського суду Київської області із скаргою від 12.09.2018 (вх. № 205/18 від 13.09.2018) на бездіяльність приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича, яка виразилась у неповерненні ФОП Яцюку В.О. транспортного засобу VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1.

Обґрунтовуючи подану скаргу, скаржник посилається на те, що постановою Верховного Суду від 22.03.2018 скасовані рішення господарського суду Київської області від 21.07.2017 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 у справі № 911/1712/17 про стягнення заборгованості, а відтак вилучене у боржник майно, зокрема, транспортний засіб VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1, підлягає поверненню боржнику приватним виконавцем.

Боржник вказує на те, що з часу винесення постанови про закриття виконавчого провадження від 02.04.2018 приватним виконавцем не здійсненні дії щодо повернення боржнику належного йому майна, а відтак, скаржник вважає, що у діях приватного виконавця Трофименко М.М. вбачаються порушення Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою суду від 17.09.2018 скаргу ФОП Яцюка В.О. прийнято до розгляду в судовому засіданні.

03.10.2018 через канцелярію суду від приватного виконавця надійшли письмові пояснення по суті скарги, яка розглядається, за якою останній стверджує про відсутність у приватного виконавця обов'язку щодо повернення майна, зокрема, транспортного засобу VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1, оскільки 30.01.2018 ФОП Яцюком В.О. вказаний транспортний засіб передано на зберігання Державному підприємству «Сетам», який на даний час і є зберігачем майна, що виключає обов'язок приватного виконавця повернення такого майна саме виконавцем. Таким чином, приватним виконавцем зазначено про повне та належне виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, при винесенні постанови про закриття виконавчого провадження від 02.04.2018, у зв'язку з чим виконавець заперечує щодо задоволення скарги та просить суд відмовити в її задоволенні.

У судовому засіданні 03.10.2018 скаржником повністю підтримані вимоги, викладені у скарзі на бездіяльність приватного виконавця, представник приватного виконавця заперечував проти задоволення скарги.

Дослідивши і перевіривши подані в підтвердження обґрунтування скарги докази, заслухавши пояснення боржника та приватного виконавця, оцінивши заперечення приватного виконавця, судом встановлено.

Згідно з ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

З аналізу вищевказаної норми випливає, що учасник виконавчого провадження має право звернутися до господарського суду з відповідною скаргою тільки на дії чи бездіяльність органів виконавчої служби, вчинені ними під час, у зв'язку та щодо примусового виконання останніми відповідних рішень господарських судів.

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження», який є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби та приватних виконавців.

Цим Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних та приватних виконавців.

Так, з матеріалів виконавчого провадження № 55150445 вбачається, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.11.2017 приватним виконавцем Трофименко М.М. відкрито виконавче провадження № 55150445 з виконання наказу господарського суду Київської області у справі № 911/1712/17 від 20.10.2017.

Постановою приватного виконавця Трофименко М.М. від 13.11.2017 про арешт майна боржника, накладений арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить боржнику.

Постановами приватного виконавця від 23.11.2017 здійснено опис належного боржнику рухомого і нерухомого майна, зокрема, щодо транспортного засобу VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1.

Відповідно до постанови приватного виконавця Трофименко М.М. від 30.01.2018, призначено відповідального зберігача транспортного засобу VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1 Державне підприємство «Сетам».

Згідно з описом майна від 30.01.2018 та актом прийому-передачі майна від 30.01.2018, транспортний засіб VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1, переданий приватним виконавцем Трофименко М.М. на зберігання Державному підприємству «Сетам».

Опис майна від 30.01.2018 та акт прийому-передачі майна від 30.01.2018 підписаний з боку виконавця Трофименко М.М. та з боку ДП «Сетам» ОСОБА_5 (за довіреністю від 10.01.2018).

Ухвалою Верховного Суду від 12.02.2018 зупинено виконання рішення господарського суду Київської області від 21.07.2017 у справі № 911/1712/17 до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Постановою про зупинення вчинення виконавчих дій від 01.03.2018 приватним виконавцем Трофименко М.М. зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду від 20.10.2017 у справі № 911/1712/17.

Постановою Верховного Суду від 22.03.2018 скасовані рішення господарського суду Київської області від 21.07.2017 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 у справі № 911/1712/17.

28.03.2018 ФОП Яцюк Вадим Олександрович звернувся до приватного виконавця Трофименко М.М. із заявою № 5 про закінчення виконавчого провадження, в якій просив зняти арешти з усього рухомого й нерухомого майна, а також повернути всі вилучені для реалізації транспортні засоби.

Постановою приватного виконавця Трофименко М.М. від 02.04.2018 поновлено виконавче провадження № 55150445 з примусового виконання наказу господарського суду від 20.10.2017 у справі № 911/1712/17.

Постановою приватного виконавця від 02.04.2017 у виконавчому провадженні № 55150445 закінчено виконавче провадження, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», припинено чинність арешту майна, коштів боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення.

Звертаючись до суду із скаргою, ФОП Яцюк В.О. вказує не бездіяльність приватного виконавця при винесені постанови про закриття виконавчого провадження від 02.04.2018, які виразились у не вчинені дій щодо повернення боржнику вилученого, проте нереалізованого майна, зокрема, транспортного засобу VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1.

Заперечуючи проти доводів скарги, представник приватного виконавця вказував на те, що транспортний засіб VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1 передано на зберігання Державному підприємству «Сетам», який на даний час і є зберігачем майна, що виключає обов'язок приватного виконавця щодо його повернення.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За умовами ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов'язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Матеріали виконавчого провадження не містять доказів, а приватним виконавцем не доведено повноти здійснення необхідних дій, спрямованих на повернення боржнику належного йому майна.

Частиною 4 статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 391 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 949 Цивільного кодексу України, зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Як вже було зазначено вище та підтверджено відповідними доказами, транспортний засіб VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1, був переданий приватним виконавцем Трофименко М.М. на зберігання Державному підприємству «Сетам». Відповідний опис майна від 30.01.2018 та акт прийому-передачі майна від 30.01.2018 підписаний з боку виконавця Трофименко М.М. та з боку ДП «Сетам» ОСОБА_5 (за довіреністю від 10.01.2018).

Таким чином, із вказаного випливає, що саме приватним виконавцем був переданий транспортний засіб VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання ДП «Сетам», чим спростовується твердження приватного виконавця Трофименка М.М., викладені в письмових поясненнях на скаргу (вх. № 20276/18 від 03.10.2018), що 30.01.2018 ФОП Яцюк В.О. передав транспортний засіб VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1 на зберігання представнику «Сетам», і що боржникові (ФОП Яцюк В.О.) достовірно відомо, що зберігачем вказаного майна є представник ДП «Сетам» ОСОБА_5 (за довіреністю). Доказів направлення боржнику - ФОП Яцюк В.О. постанови приватного виконавця від 30.01.2018 про передачу майна на зберігання іншому зберігачу матеріали (копія) виконавчого провадження № 55150445 не містять. Доказів реалізації транспортного засобу VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1 матеріали виконавчого провадження не містять, до суду їх також надано не було.

Відповідно до п. 9.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 343 ГПК України).

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги норми чинного законодавства та той факт, що при вчинені виконавчих дій, зокрема, винесені постанови про закінчення виконавчого провадження від 02.04.2018 № 55150445 приватним виконавцем не вчинені дії щодо повідомлення ФОП Яцюка В.О. про наявність нереалізованого майна та його повернення, що позбавляє ФОП Яцюка В.О. на право користування належним йому майном, відтак суд дійшов висновку про задоволення скарги Фізичної особи - підприємця Яцюка Вадима Олександровича на бездіяльність приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича, яка виразились у не повернені Фізичній особі-підприємцю Яцюку В.О. транспортного засобу VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1.

Керуючись ст.ст. 234, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд -

постановив:

1. Скаргу (вх. 205/18 від 13.09.2018) Фізичної особи - підприємця Яцюка Вадима Олександровича на бездіяльність приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича задовольнити.

2. Визнати незаконною бездіяльність приватного виконавця Трофименко М.М. щодо не повернення Фізичній особі-підприємцю Яцюку В.О., транспортного засобу VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1.

3. Зобов'язати приватного виконавця Трофименко М.М. повернути Фізичній особі-підприємцю Яцюку В.О. транспортній засіб VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Дата підписання ухвали - 05.11.2018.

Суддя О.О. Христенко