УХВАЛА

29 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 909/722/14

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Катеринчук Л.Й.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - ОСОБА_1

боржник - Приватне підприємство "М-Туройл"

кредитор - Державна податкова інспекція у місті Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

ліквідатор - арбітражний керуючий Бігун Р.Д.

розглянувши матеріали касаційної скарги Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

на постанову Львівського апеляційного господарського суду

від 17.09.2018

у складі колегії суддів: Желік М.Б. (головуючий), Скрипчук О.С., Якімець Г.Г.

та ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області

від 15.05.2018

у складі судді Рочняк О.В.

у справі № 909/722/14

за заявою ОСОБА_1

про банкрутство Приватного підприємства "М-Туройл"

ВСТАНОВИВ:

10.10.2018 поштовим відправленням Державна податкова інспекція у місті Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою №687/09-19-10-03/08 від 10.10.2018 на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 та ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2018 у справі №909/722/14 в порядку статей 286, 287, 289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №909/722/14 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Білоус В.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2018.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України, до скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається з прохальної частини касаційної скарги Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, предметом касаційного оскарження є постанова апеляційного суду від 17.09.2018 у справі №909/722/14, якою переглянуто ухвалу суду першої інстанції від 15.05.2018 про розгляд заяви Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області з кредиторськими вимогами до боржника у справі №909/722/14 про банкрутство Приватного підприємства "М-Туройл".

Правові засади справляння судового збору, розміри ставок судового збору та порядок його сплати визначені Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Підпунктом 10 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставка судового збору за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" №2246-VIII від 07.12.2017, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 становив 1 762 грн.

Відтак, оскаржуючи до Верховного Суду у жовтні 2018 року постанову апеляційного суду від 17.09.2018 та ухвалу суду першої інстанції від 15.05.2018 у справі №909/722/14 про розгляд заяви податкової інспекції з кредиторськими вимогами, заявленими у дану справу про банкрутство 10.04.2018, скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 7 048 грн. (1 762 * 2 * 200%).

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Положеннями статті 291 ГПК України передбачено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Отже, надіслання копії касаційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи листом з описом вкладення є обов'язком заявника касаційної скарги.

Виходячи з положень статей 73, 76, 77 ГПК України, належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії касаційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Однак, скаржником не надано доказів надсилання копії касаційної скарги з додатками на постанову апеляційного суду від 17.09.2018 та ухвалу суду першої інстанції від 15.05.2018 учасникам справи №909/722/14.

Відповідно до частин 2, 5 статті 292 та статті 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

З огляду на таке, подана Державною податковою інспекцією у місті Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області касаційна скарга на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 та ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2018 у справі №909/722/14 не відповідає вимогам ГПК України, у зв'язку з чим така касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків щодо форми поданої ним касаційної скарги.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись статтею 4 Закону України "Про судовий збір", статтями 73, 76, 77, 174, 234, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 та ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2018 у справі №909/722/14 залишити без руху.

2. Надати Державній податковій інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області строк на усунення недоліків касаційної скарги до 16 листопада 2018 року.

3. Роз'яснити Державній податковій інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Л.Й. Катеринчук