ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

м. Чернівці

"30" жовтня 2018 р. Справа № 926/1682/18

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Марущака І.В., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут", м. Чернівці

до ОСОБА_1, м. Чернівці

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за природний газ в сумі 9602,17 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут" звернулось до Господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 9602,17 грн боргу по оплаті за природний газ.

За змістом статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною другою статті 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд зазначає, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 150 ГПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для фізичних осіб-підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Натомість у заяві про видачу судового наказу заявником не зазначено про статус відповідача як фізичної особи-підприємця, що свідчить про недотримання ним вимог пункту 2 частини другої статті 150 Господарського процесуального кодексу України.

Більше того, з матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що вимога про стягнення боргу пред'явлена стягувачем до фізичної особи, а не до фізичної особи-підприємця.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 152 ГПК України підставою для відмови у видачі судового наказу є обставини які, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини першої статті 175 ГПК України унормовано, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Керуючись ст. ст. 148, 150, п. 4 ч. 1 ст. 152, ст. ст. 153, 154, п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут" у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 9602,17 грн заборгованості за природній газ.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 30 жовтня 2018 року.

Суддя І.В. Марущак