ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" жовтня 2018 р. Справа № 903/705/17

Суддя господарського суду Волинської області Дем'як В. М., за участю секретаря судового засідання Ведмедюк М. П., розглянувши кредитора Луцької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області

про визнання грошових вимоги на суму 3834040,34грн.

у справі № 903/705/17 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Світ", с. Лище, Луцький район, Волинська область

про банкрутство

За участю представників сторін:

від заявника: Сабін І. В. - довіреність від 16ю10ю2018р.

від боржника: Рабан М. Т. - ліквідатор

Встановив: Постановою суду від 10.10.2017р. визнано банкрутом товариство з обмеженою відповідальністю "Топ Світ", (45638, Волинська область, Луцький район, с. Лище, вул. Центральна 80, код 32313299), відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором банкрута призначено Рабана Микиту Тарасовича, оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Світ".

18.10.2017р. згідно зазначеної постанови на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України було оприлюднено повідомлення (оголошення) за №46511 про визнання ТзОВ "Топ Світ" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.11.2017р. визнано вимоги Луцької ОДПІ на загальну суму 182831,75грн., які включенню до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості: 179631,75 грн. - четверта черга задоволення; 3200,00грн. перша черга задоволення.

02.10.2018р. на адресу господарського суду від Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області надійшла заява про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 3834040,34 грн.

Ухвалою суду від 04.10.2018р. заяву кредитора призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ліквідатором ТзОВ "Топ Світ" Рабаном М. Т. надано суду повідомлення № 1 від 01.10.2018р. про визнання грошових вимог Луцької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області на суму 2658690,86грн. та 3524,00грн. понесених судових витрат.

В судовому засіданні представник кредитора - Луцької ОДПІ Головного управління ДФС у Волинській області заяву підтримала, просить суд її задовольнити, визнати грошові вимоги Луцької ОДПІ Головного управління ДФС у Волинській області до боржника на суму 3834040,34грн.

Заслухавши пояснення представника кредитора, ліквідатора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання боржника банкрутом" в редакції Закону України № 4212 -VI від 22.12.2011 року (далі - Закон про банкрутство), провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 9 Закону про банкрутство справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно вимог ст. 1 Закону про банкрутство кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України; кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Пунктом 1 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон про банкрутство) визначено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Згідно п. 4 ст. 23 Закону про банкрутство особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

Згідно п. 2 ст. 25 Закону про банкрутство у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

На підставі вимог ч. ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із вимог Закону про банкрутство, обов'язок розгляду грошових вимог та надання правового аналізу наданих кредитором письмових доказів, підставам виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру та змісту, а також, обов'язок встановлення розміру, моменту та періоду виникнення грошових вимог, покладений на господарський суд.

Постановою господарського суду Волинської області від 10.10.2017р. ТзОВ "Топ Світ" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

18.10.2017р. згідно зазначеної постанови на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України було оприлюднено повідомлення (оголошення) за №46511 про визнання ТзОВ "Топ Світ" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника зазначено 18.11.2017р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.11.2017р. визнано вимоги Луцької ОДПІ на загальну суму 182831,75грн., які включенню до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості: 179631,75 грн. - четверта черга задоволення; 3200,00грн. перша черга задоволення.

02.10.2018р. на адресу господарського суду від Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області надійшла заява про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 3834040,34 грн.

З наведеного заявником розрахунку заборгованості вбачається, що термін сплати по заявленому податковому боргу виник з 31.12.2017р. по 31.07.2018р., тобто після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Згідно ч. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Розглянувши заяву Луцької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області, суд встановив, що заборгованість в сумі 2662214,86грн підтверджена належними та допустимими доказами. Кредиторські вимоги визнаються судом на суму 2662214,86грн із віднесенням 3524,00грн понесених судових витрат до першої черги, 2658690,86грн. - четверта черга.

Стосовно ж вимог Луцької ОДПІ до боржника в частині 1175349,48грн. пені, суд зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту кредиторської заяви, нарахування вказаних вище вимог щодо пені здійснено за період з 31.12.2017р. по 31.07.218р.

Відлік місячного строку на з'явлення даних грошових вимог до боржника у справі закінчився 18.11.2017р.

Заява Луцької ОДПІ про (визнання) грошових вимог до боржника - надійшла до суду 02.10.2018р., тобто з пропуском встановленого строку на заявлення кредиторських вимог.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

За змістом ч. 3 ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Разом з тим, суд зазначає, що системний аналіз положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов'язаних зі справами про банкрутство суб'єктів підприємницької діяльності, за виключенням випадків, передбачених у Законі.

Нормами ст.ст. 1, 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" законодавець визначив, що поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора. Таким чином, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом у останнього не може виникати додаткових зобов'язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, які безпосередньо пов'язані із здійсненням ліквідаційної процедури, строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав. У зв'язку з цим відповідні нарахування боржнику можуть здійснюватись лише до моменту прийняття постанови про визнання останнього банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури.

Враховуючи наведене вище, вимоги до боржника щодо 11175349,48грн. пені, задоволенню не підлягає, оскільки така вимога кредитором нарахована вже після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника - ТзОВ "Топ Світ" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у даній справі.

При цьому судом враховано, що кредиторські вимоги були розглянуті ліквідатором, повністю визнаються ним та включені до реєстру вимог кредиторів у вказаному розмірі, що підтверджується відповідним повідомленням ліквідатора №1 від 01.10.2018р.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону про банкрутство за результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22-27, 38, 45, 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 2, 3, 12, 18, 234,235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Луцької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області про визнання грошових вимог до боржника задоволити частково.

2. Визнати у встановленому порядку доведені грошові вимоги Луцької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, майдан Київський 4, код 39497665) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Світ", (45638, Волинська область, Луцький район, с. Лище, вул. Центральна 80, код 32313299) на загальну суму 2662214,86грн., які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості:

- 2658690,86грн. шоста черга задоволення;

- 3524,00грн. перша черга задоволення.

3. В решті вимоги відмовити.

Суддя В. М. Дем`як