РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.10.2018Справа № 910/9114/18

За позовом Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Сучасне спеціалізоване обладнання та технології"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кукота О.Ю.

Представники сторін:

від позивача Жук-Шахрай С.І. (представник за довіреністю);

від відповідача не з'явилися.

В судовому засіданні 18 жовтня 2018 року, відповідно до положень ст.ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представника позивача, що повне рішення буде складено 26.10.2018р.

СУТЬ СПОРУ:

11 липня 2018 року до Господарського суду міста Києва від Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" (позивач) надійшла позовна заява №04-7/36 від 03.07.2018 року до Товариства з додатковою відповідальністю "Сучасне спеціалізоване обладнання та технології" (відповідач) про стягнення заборгованості за договором № 250301 від 25.03.2016 року в сумі 5 777 010,72 грн. з них: попередньої оплати - 3 291 744,00 грн. (три мільйони двісті дев'яносто одна тисяча сімсот сорок чотири гривні), пені - 2 254 844,64 грн. (два мільйони двісті п'ятдесят чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні 64 копійки) та штрафу - 230 422,08 грн. (двісті тридцять тисяч чотириста двадцять дві гривні 08 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як Продавець, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором № 250301 від 25.03.2016 року, зокрема, у визначені договором строки не передав попередньо оплачений позивачем, як Покупцем, товар, внаслідок чого позивач звернувся до суду з позовом про стягнення попередньої оплати та штрафних санкцій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2018 року у справі № 910/9114/18 позовну заяву №04-7/36 від 03.07.2018 року Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" до Товариства з додатковою відповідальністю "Сучасне спеціалізоване обладнання та технології" про стягнення грошових коштів залишено без руху, надано Казенному підприємству спеціального приладобудування "Арсенал" строк до 31.07.2018 року для виправлення встановлених судом недоліків.

23 липня 2018 року через відділ діловодства суду від Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" надійшла заява № 04-7/42 від 18.07.2018 року на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи №910/9114/18 здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.08.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2018 року повідомлено сторін, що підготовче засідання у справі призначене на 21.08.2018 року не відбудеться, у зв'язку з перебуванням судді Коткова О.В. у відпустці, підготовче засідання призначено на 04.09.2018 року.

13.08.2018 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що відповідач не виконав свого обов'язку щодо передачі оплаченого позивачем товару, у зв'язку з безпідставним ухиленням з боку позивача прийняти товар у місці і строк, узгоджений сторонами, оскільки позивач не надав транспортні засоби для відвантаження товару в місце поставки. Відповідач також вказує, що оскільки поставка товару не відбулася з вини позивача, який безпідставно ухилився від його прийняття, то, відповідно, у діях відповідача відсутній склад господарського правопорушення, а отже, відсутні і правові підстави для покладення на нього відповідальності, визначеної у п. 5.2. договору та ч. 2 ст. 231 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 року підготовче засідання відкладено на 20.09.2018 року.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 20.09.2018 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/9114/18 до судового розгляду по суті на 18.10.2018 року. Про дату, час і місце судового представника позивача повідомлено під розписку, відповідача - ухвалою суду від 20.09.2018 року.

В судовому засіданні 18.10.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання 18.10.2018 року не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 154.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі представлені докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2016 року між Казенним підприємством спеціального приладобудування «Арсенал» (надалі - позивач, покупець) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасне спеціалізоване обладнання та технології» (надалі - відповідач, продавець) укладено договір № 250301 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, продавець зобов'язується передати покупцеві у власність оптичні деталі, оптоелектронні прилади, елементи кріогенних систем та інше, в асортименті та в терміни, визначені у специфікаціях, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати вказаний товар.

Згідно з п. 3.1. договору, передача товару покупцю здійснюється зі складу продавця за адресою: м. Київ, вул. Пирогова, 6-а.

В п. 3.6. договору визначено, що датою поставки товару є дата передачі його покупцю згідно видаткової накладної.

Відповідно до п. 4.2. договору розрахунки здійснюються в безготівковому порядку в розмірі 100% передоплати вартості партії товару.

За умовами специфікацій №№ 3, 4, в редакції додаткової угоди № 2 від 27.11.2017 року до договору поставка товару (фотодіод ФД 121-01 АГЦ3.368.175ТУ, фотодіод ФД-3360 ТВ від 01.06.2010р.) - до 31.12.2017 року після отримання попередньої оплати

31.03.2017 року позивач здійснив попередню оплату 2 (двох) партій товару, що підтверджується платіжним дорученням № 1202 від 31.03.2017р. на суму 1 299 372,00 грн. (оплата фотодіодів ФД 121-01 АГЦ3.368.175ТУ в кількості 5 штук у відповідності зі специфікацією № 3) та платіжним дорученням № 1201 від 31.03.2017р. на суму 1 992 372,00 грн. (оплата фотодіодів ФД-3360 ТВ від 01.06.2010р. в кількості 5 штук у відповідності зі специфікацією № 4).

24.01.2018 року позивач звернувся до відповідача з претензією № 04-7/6від 25.12.2014 року, в якій просив здійснити повернення грошових коштів в розмірі 3 291 744,00 грн., сплачених згідно платіжних доручень №№ 1201, 1202 від 31.03.2017р. за непоставлений товар. Вказана претензія була отримана уповноваженим представником відповідача 29.01.2018 року.

Втім, відповідач залишив вказану претензію без відповіді та задоволення.

Доказів повернення коштів сплачених за непоставлений товар та/або доказів поставки відповідачем позивачу товару матеріали справи не містять.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 712 Цивільного кодексу України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтею 663 Цивільного кодексу України внормовано, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Доказів повернення суми попередньої оплати у розмірі 3 291 744,00 грн. матеріали справи не містять.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки в силу чинного законодавства позивач наділений правом вимагати повернення коштів попередньої оплати та враховуючи, що позивач має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 291 744,00 грн. попередньої оплати є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду позивач також просив суд стягнути з відповідача на його користь пеню - 2 254 844,64 грн. та штраф - 230 422,08 грн.

З положень п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 5.2. договору у разі порушення виконання продавцем встановлених даним договором термінів поставки товару продавець сплачує покупцеві пеню в розмірі 0,5 відсотка вартості товару, з якого допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення.

Як вже зазначалося вище, термін поставки за договором визначений календарною датою - 15 грудня 2017 року.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд встановив, що він є вірним, позивач здійснив нарахування пені у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в межах визначеного позивачем періоду є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 2 254 844,64, за розрахунками позивача.

Положеннями ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, зокрема, за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

При перевірці наданого позивачем розрахунку штрафу, суд встановив, що позивач здійснив нарахування штрафу у відповідності до вимог чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 230 422,08 грн.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню про стягнення 5 777 010,72 грн. з них: попередньої оплати - 3 291 744,00 грн., пені - 2 254 844,64 грн. та штрафу - 230 422,08 грн.

Приймаючи до уваги встановлені судом факти та обставини, що були наведені вище, викладені відповідачем у відзиві заперечення на позов щодо ненадання позивачем транспортних засобів для відвантаження товару в місце поставки не приймаються судом до уваги, з огляду на те, що умовами договору № 250301 від 25.03.2016 року не встановлено обов'язок позивача надання транспортних засобів для передачі товару.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 86 655,16 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Сучасне спеціалізоване обладнання та технології" (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, 6), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" (, адреса: 01010, м. Київ, вул. Московська, 8), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: попередньої оплати - 3 291 744,00 грн. (три мільйони двісті дев'яносто одна тисяча сімсот сорок чотири гривні), пені - 2 254 844,64 грн. (два мільйони двісті п'ятдесят чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні 64 копійки) та штрафу - 230 422,08 грн. (двісті тридцять тисяч чотириста двадцять дві гривні 08 копійок) та судовий збір - 86 655,16 грн. (вісімдесят шість тисяч шістсот п'ятдесят п'ять гривень 16 копійок).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.10.2018р.

Суддя О.В. Котков