ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2018 Справа № 917/1081/18

за позовною заявою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Пекканіска" вул. Богатирська, 11, м. Київ,01001

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-будівельна компанія "Будпостач" пров. Великий,6, оф.1, м. Полтава, Полтавська область,36000

про стягнення 141 208,38 грн. заборгованості

Суддя О.М. Тимощенко

ОСОБА_2 Стельмах

Без повідомлення (виклику) учасників справи

Обставини справи: 05.09.2018 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Пекканіска" до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТБК "Будпостач" про стягнення 141208,38 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 06.09.2018 року на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу позовну заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Пекканіска" залишено без руху та надано позивачу строк 5 днів з дня вручення такої ухвали для усунення недоліків.

14.09.2018 року через канцелярію Господарського суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Суд ухвалою від 17.09.2018 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 917/1081/18 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 247 ГПК України суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження у зв'язку з її малозначністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Сторони були належним чином та завчасно повідомлені за місцем їх реєстрації про покладені на них обов'язки, про що свідчать матеріали справи (поштові повідомлення про вручення даної ухвали наявні у матеріалах справи). Крім того, ухвала суду у даній справі була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

27.09.2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов (вх. № 9017), в якому останній просить суд відкласти розгляд по справі в зв'язку з частковим погашенням боргу по справі в сумі 30 000,00 грн. та вказує а те, що вся заборгованість буде ним погашена найближчим часом. До відзиву відповідачем додано платіжне доручення №446 від 27.09.2018 року на суму 30 000,00 грн. (арк. с. 62-63).

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані документальні докази, суд, встановив:

27.12.2017 р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Пекканіска" (позивач, орендодавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТБК "Будпостач" (відповідач, орендар) було укладено договір оренди обладнання №3-12 (арк. с. 12-20).

При цьому в договорі сторони узгодили, зокрема, наступне :

- орендодавець передає, а орендар приймає тимчасове оплатне користування обладнання, перелік якого визначається орендарем у договорі та акті приймання-передачі обладнання. Орендар використовує отримане за цим договором обладнання у власній господарській діяльності, дотримуючись вимог законодавства України та положень цього договору (п.1.1. договору);

- перелік обладнання, строк оренди обладнання, об'єкт виконання робіт, вартість оренди обладнання, строк та порядок розрахунків погоджується сторонами у заявці (або замовленні) і вказується в акті приймання-передачі, що є невід'ємною частиною договору (п. 1.2. договору);

- орендар набуває право на отримання в оренду (фактичну передачу в його тимчасове володіння та користування) кожної одиниці обладнання за актом прийому-передачі за умови здійснення попередньої оплати за оренду обладнання в день отримання рахунку-фактури від орендодавця (п. 5.1. договору);

- розмір орендної плати за кожний календарний день користування кожною одиницею обладнання погоджується в заявці (замовленні) та визначається сторонами у рахунках на оплату, актах надання послуг, актах передачі обладнання в оренду, умовами цього договору (п. 5.3. договору);

- оплата орендарем послуг з оренди обладнання відбувається в порядку передоплати на підставі відповідного рахунку на оплату орендодавця, але у будь-якому випадку не пізніше 5 числа місяця наступного за звітним (п. 5.4. договору);

- у разі невиконання або неналежного виконання (прострочення) грошових зобов'язань відповідно до розділу 5 цього договору, на першу вимогу орендодавця (що може являти собою як претензію про погашення заборгованості, так і позовну заяву про стягнення заборгованості, які не залежать одна від одної), орендар зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пеню від суми несплаченого або несвоєчасно сплаченого платежу на момент пред'явлення вимоги у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період за який пеня нараховується, за кожен день такого прострочення, а також штраф у розмірі 5% від загальної суми несплаченого орендарем орендного платежу (п. 6.2. договору).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що на виконання умов договору у період з листопада 2017 року по лютий 2018 року включно ним було надано відповідачу послуги з оренди підйомної техніки на загальну суму 160 479,74 грн., що підтверджується належним чином оформленими та підписаними сторонами актами надання послуг: №1992 від 28.11.2017 року на суму 46079,95 грн., №2379 від 29.12.2017 року на суму 50599,91 грн., №179 від 31.01.2018 року на суму 43999,92 грн., №373 від 28.02.2018 року на суму 19799,96 грн. (арк. с. 21-24).

В порушення умов договору, відповідачем була здійснена лише часткова оплата наданих позивачем послуг в сумі 48279,95 грн. За даними позивача, на момент звернення з даним позовом до суду, відповідач зобов'язання за договором, щодо сплати орендних платежів не виконав, заборгованість останнього складає 112199,79 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогою про стягнення з відповідача 141 208,38 грн. заборгованості за договором оренди обладнання №3-12 від 27.12.2017 року, з яких : 112 199,79 грн. - сума основного боргу,18470,87 грн. - пеня, 5 610,00 грн. - штраф, 3 277,72 грн. - інфляційні втрати, 1 650,00 грн. - 3% річних.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з оренди.

У відповідності до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Статтею 759 Цивільного Кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до п. 3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, одностороння відмова від договору оренди в силу п. 1 ст. 291 Господарського кодексу України не допускається. Зазначене також кореспондується з п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, де встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання за договором щодо сплати орендних платежів виконував неналежним чином, заборгованість останнього з орендних платежів перед позивачем на момент прийняття рішення складає 112 199,79 грн., що підтверджується матеріалами справи. Дана обставина відповідачем не спростована.

Проте, під час розгляду даної справи відповідачем сплачено 30 000,00 грн. боргу за надані позивачем послуги з оренди обладнання, що підтверджується платіжним дорученням №446 від 27.09.2018 року (арк. с. 63), а тому в частині позовних вимог щодо стягнення 30000,00 грн. основного боргу між сторонами відсутній предмет спору, що є підставою для закриття провадження у справі в цій частині вимог відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Доказів здійснення інших проплат відповідач суду не надав.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 6.2 договору визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання (прострочення) грошових зобов'язань відповідно до розділу 5 цього договору, на першу вимогу орендодавця (що може являти собою як претензію про погашення заборгованості, так і позовну заяву про стягнення заборгованості, які не залежать одна від одної), орендар зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пеню від суми несплаченого або несвоєчасно сплаченого платежу на момент пред'явлення вимоги у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період за який пеня нараховується, за кожен день такого прострочення, а також штраф у розмірі 5% від загальної суми несплаченого орендарем орендного платежу.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевикладеного позивачем заявлено до стягнення з відповідача:

- 18470,87 грн. пені за періоди: з 06.01.2018 року по 05.07.2018 року (за зобов'язаннями по акту надання послуг №2379 від 29.12.2017 року в сумі 48399,91 грн.); з 06.02.2018 року по 05.08.2018 року (за зобов'язаннями по акту надання послуг №179 від 31.01.2018 року в сумі 43999,92 грн.); з 06.03.2018 року по 27.08.2018 року (за зобов'язаннями по акту надання послуг №373 від 28.02.2018 року в сумі 19799,96 грн.);

- 5 610,00 грн. 5% штрафу;

- 3 277,72 грн. інфляційних втрат за періоди: з січня 2018 року - червень 2018 року (за зобов'язаннями по акту надання послуг №2379 від 29.12.2017 року в сумі 48399,91 грн.); з лютого 2018 року - липень 2018 року (за зобов'язаннями по акту надання послуг №179 від 31.01.2018 року в сумі 43999,92 грн.); з березня 2018 року - липень 2018 року (за зобов'язаннями по акту надання послуг №373 від 28.02.2018 року в сумі 19799,96 грн.);

- 1 650,00 грн. 3% річних за періоди: з 06.01.2018 року по 05.07.2018 року (за зобов'язаннями по акту надання послуг №2379 від 29.12.2017 року в сумі 48399,91 грн.); з 06.02.2018 року по 05.08.2018 року (за зобов'язаннями по акту надання послуг №179 від 31.01.2018 року в сумі 43999,92 грн.); з 06.03.2018 року по 27.08.2018 року (за зобов'язаннями по акту надання послуг №373 від 28.02.2018 року в сумі 19799,96 грн.) (розрахунки арк. с. 9-11).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені, штрафу, інфляційних та 3% річних, суд прийшов до висновку, що заявлений їх розмір є правомірним та відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому підлягає задоволенню (розрахунок суми пені, штрафу, інфляційних та 3 % річних здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 82 199,79 грн. основного боргу, 18 470,87 грн. пені, 5 610,00 грн. штрафу, 3277,72 грн. інфляційних та 1 650,00 грн. 3% річних, є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню судом.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 231,232-233,237-238,240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині 30000,00 грн. основного боргу в зв'язку з відсутністю предмету спору.

3. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-будівельна компанія "Будпостач" ( пров. Великий,6, оф.1, м. Полтава, Полтавська область,36000, ідентифікаційний код 37306066) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Пекканіска" (вул. Богатирська, 11, м. Київ,01001, ідентифікаційний код 35411500) 82 199,79 грн. основного боргу, 18 470,87 грн. пені, 5 610,00 грн. штрафу, 3277,72 грн. інфляційних, 1650,00 грн. 3% річних, 1668,13 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Рішення підписано 24.10.2018 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Тимощенко О.М.