РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.10.2018Справа № 910/11013/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купна В.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ізодром»

до публічного акціонерного товариства «Київенерго»

про стягнення 27 094,05 грн.

за участю представників сторін:

від позивача Криштоф Р.С. - представник (довіреність б/н від 19.06.2018),

від відповідача Телюк С.О. - представник (довіреність № 18040406 від 04.04.2018)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2017 року товариства з обмеженою відповідальністю «Ізодром» (далі - ТОВ «Ізодром», позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго», відповідач) про стягнення 27 094,05 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його обов'язку своєчасно та в повному обсязі оплатити роботи, виконані позивачем за договором про закупівлю робіт № 269/31-16 від 18.07.2016.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача грошові кошти в загальному розмірі 27 094,05 грн., з яких: 25 663,90 грн. - основний борг, 506,25 грн. - 3% річних, 923,90 грн. - інфляційна складова боргу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.08.2018 було відкрито провадження у справі № 910/11013/18 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 25.09.2018.

У судовому зсіданні 25.09.2018 судом оголошено перерву до 09.10.2018.

У судовому засіданні 09.10.2018 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та правомірними, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд у позові відмовити, правом надати відзив не скористався.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу по суті.

У судовому засіданні 09.10.2018 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

18.07.2016 між ПАТ «Київенерго» (замовник) та ТОВ «Ізодром» (підрядник) був укладений договір про закупівлю робіт № 269/31-16 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору підрядник зобов'язується у 2016 році за завданням замовника виконати на свій ризик та своїми силами роботи, що зазначені в п. 1.2 договору, а замовник - прийняти і оплатити виконані роботи.

Пунктом 1.2 договору визначено найменування робіт: реконструкція вузлів обліку витрат природного газу на змінному перепаді тиску котельні «Московська-3» на вул. Васильківській, 8-Б та котельні на вул. Попова, 4 (далі - роботи).

Згідно з п. 3.1 договору ціна цього договору визначена договірною ціною (додаток 2 до договору) з урахуванням вихідних даних (додаток 1 до договору) та становить 216 237,88 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 43 247,58 грн., загальна ціна договору з урахуванням ПДВ становить 259 485,46 грн. в тому числі: вартість матеріальних ресурсів та устаткування (обладнання), відповідно до договірної ціни та кошторисної документації до неї (додаток 2 до договору) становить 143 970,78 грн., крім того ПДВ 20% - 28 794,16 грн., загальна вартість матеріальних ресурсів та устаткування (обладнання) з урахуванням ПДВ становить 172 764,94 грн.

Положеннями п. 6.1.1 на замовника покладений обов'язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що замовник перераховує на поточний рахунок підрядника кошти у розмірі 100% від вартості матеріальних ресурсів та устаткування (обладнання), які зазначені у п. 3.1.1 договору, сумою 143 970,78 грн., крім того ПДВ 20% - 28 794,16 грн., загальна вартість матеріальних ресурсів та устаткування (обладнання) з урахуванням ПДВ становить 172 764,94 грн., протягом 15-ти календарних днів з моменту визначення джерела фінансування.

Для розрахунків за виконані будівельно-монтажні роботи підрядник до 20 числа звітного місяця передає замовнику акти КБ-2в та до 1 числа місяця, наступного за звітним, довідку КБ-3 (п. 4.3 договору).

Відповідно до п. 4.4 договору проміжні платежі за виконані будівельно-монтажні роботи у відповідному місяці проводяться замовником після підписання сторонами актів за формою КБ-2в та довідки КБ-3 у розмірі 80% від суми, зазначеної у довідці КБ-3, з відтермінуванням платежу 30 календарних днів від підписання замовником таких актів.

Згідно з п. 4.5 договору остаточний розрахунок за договором проводиться замовником після завершення всього комплексу робіт, надання актів виконаних робіт та повного комплекту технічної документації для введення об'єкта в експлуатацію, а також усунення усіх недоробок в процесі приймання виконаних робіт (у разі необхідності) з відтермінуванням платежу 30 календарних днів. При невиконані однієї з перерахованих умов остаточний розрахунок не проводиться до усунення підрядником зауважень замовника.

Як свідчать матеріали справи, позивач виконав роботи та передав обладнання, а відповідач прийняв виконання будівельних робіт та обладнання на загальну суму 128 319,50 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2017 року від 16.11.2017 на суму 33 631,18 грн., актом вартості устаткування підрядника за листопад 2017 року на суму 74 978,40 грн. та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2017 року від 16.11.2017 на суму 74 978,40 грн., актами здавання-приймання наданих послуг за листопад 2017 року від 16.11.2017 на суму 5 330,40 грн., 7 347,52 грн., 7 032,00 грн., засвідченими підписами представників обох сторін, а також печатками сторін.

Проте, відповідач в порушення умов укладеного сторонами договору виконані позивачем будівельні роботи та передане обладнання оплатив частково, а саме в розмірі 102 655,60 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача від 22.12.2017 на суму 15 853,74 грн. та від 11.05.2017 на суму 86 801,86 грн.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за роботи, виконані останнім за договором про закупівлю робіт № 269/31-16 від 18.07.2016, становить 25 663,90 грн.

Дослідивши положення вищевказаного договору про закупівлю робіт № 269/31-16 від 18.07.2016, суд дійшов висновку про те, що за своєю правовою природою даний правочин є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 вказаної статті, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач доказів, які б підтверджували оплату ним заборгованості перед позивачем в розмірі 25 663,90 грн. або спростовували доводи останнього, суду не надав.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 25 663,90 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 506,25 грн. та інфляційну складову боргу в розмірі 923,90 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач будівельні роботи, виконані позивачем, та передане ним обладнання оплатив частково, відтак допустив порушення зобов'язання.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за період з 19.12.2017 по 15.08.2018 суд встановив, що він виконаний арифметично вірно з дотриманням вимог чинного законодавства та умов укладеного сторонами договору. Відтак, вимога про стягнення з відповідача 3% річних є правомірною та підлягає задоволенню у розмірі визначеному позивачем - 506,25 грн.

Здійснивши власний розрахунок інфляційної складової боргу за визначений позивачем період з 19.12.2017 по 15.08.2018 суд встановив, що її розмір становить 933,60 грн., тобто є більшим ніж заявлено позивачем до стягнення. Отже, вимога про стягнення з відповідача інфляційної складової боргу є правомірною та підлягає задоволенню у розмірі визначеному позивачем - 923,90 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Київенерго» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 31, ідентифікаційний код 00131305) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ізодром» (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 6, ідентифікаційний код 21591608) основний борг у розмірі 25 663,90 грн. (двадцять п'ять тисяч шістсот шістдесят три грн. 90 коп.), 3% річних у розмірі 506,25 грн. (п'ятсот шість грн. 25 коп.), інфляційну складову боргу в розмірі 923,90 грн. (дев'ятсот двадцять три грн. 90 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 26.10.2018.

Суддя О.Г. Удалова