УХВАЛА

24 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/1842/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я.,

перевіривши матеріали касаційної скарги фізичної особи - підприємця Нечипоренко Людмили Валентинівни

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2018 і постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.08.2018 у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Астерра",

до фізичної особи - підприємця Нечипоренко Людмили Валентинівни

про стягнення заборгованості в сумі 1 672 231,75 грн,

ВСТАНОВИВ:

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2018 і постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.08.2018 у справі № 904/1842/17, фізична особа - підприємець Нечипоренко Людмила Валентинівна подала касаційну скаргу на зазначені судові рішення, яку ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.10.2018 було повернуто на підставі пункту 1 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

23.10.2018 фізична особа - підприємець Нечипоренко Людмила Валентинівна повторно, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції Касаційного господарського суду, подала касаційну скаргу на зазначені судові рішення із клопотанням про поновлення на касаційне оскарження та клопотанням про відстрочення сплати судового збору.

Перевіривши матеріали касаційної скарги фізичної особи - підприємця Нечипоренко Людмили Валентинівни, суддею встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з такого.

Згідно з частиною 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За приписами підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час подання позовної заяви у цій справі), за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складала 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1600 грн.

Частиною 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Позов у цій справі поданий у лютому 2017, а предметом спору є вимога майнового характеру: про стягнення заборгованості у сумі 1 672 231, 75 грн.

Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви у цій справі складала 25 083,48 грн (1 672 231,75 х 1,5 %).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2018 у справі № 904/1842/17 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Астерра" задоволено та стягнуто з фізичної особи - підприємця Нечипоренко Людмили Валентинівни 1 582 116,14 грн - заборгованості зі сплати лізингових платежів, 90 115,61грн - 3% річних, 25 083,48 грн - витрат по сплаті судового збору.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.08.2018 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Нечипоренко Людмили Валентинівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2017 задоволено частково; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2017 у справі № 904/1842/17 змінено в частині стягнення суми боргу, 3% річних та витрат по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви, викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції: "Позов задовольнити частково. Стягнути з фізичної особи-підприємця Нечипоренко Людмили Валентинівни на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Астерра" заборгованість - 66 697,34 грн, 3% річних - 3 799,01 грн, судовий збір за розгляд позовної заяви - 1 057,45 грн, про що видати наказ. В решті позову відмовити".

У поданій касаційній скарзі фізична особа - підприємець Нечипоренко Людмила Валентинівна просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2018 і постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.08.2018 скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції. З викладеного слідує, що судові акти оскаржуються повністю.

Відтак, скаржник при зверненні з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції повинен сплатити судовий збір у розмірі 50 166,96 грн (25 083,48 грн х 200%).

Разом з тим до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору. Водночас до касаційної скарги додано клопотання про відстрочку сплати судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Отже, наведеними правовими нормами Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про судовий збір" встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб'єктних та предметних критеріїв, за яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Крім цього, наведені правові норми дають підстави для висновку, що відстрочення від сплати судових витрат є не обов'язком суду, а повноваженням за певних обставин.

Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та, за наявності, обставини, з якими закон пов'язує можливість реалізації судом права відстрочення сплати судового збору. Такі обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Як убачається, клопотання скаржника про відстрочення судового збору, з посиланнями на положення пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" обґрунтоване відсутністю коштів для сплати судового збору, адже вона є пенсіонером.

У якості доказів на підтвердження відповідних обставин скаржником додано до клопотання копію довідки ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 24.05.2018 № 6949/02-06/07 відповідно до якої сума отриманої пенсії за період з січня 2018 по травень 2018 року складає 6 865,00 грн, а також копію податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця за І квартал 2018 року.

Проте, заявником не додано до клопотання доказів її річного доходу за попередній календарний рік (2017 рік), як того вимагають положення пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір".

За вказаних обставин та з урахуванням встановленого наведеними законодавчими приписами режиму правового регулювання процедури відстрочення сплати судового збору, визначених законодавцем умов та підстав для цього, клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Більше того, Фізичною особою - підприємцем Нечипоренко Людмилою Валентинівною не подано жодних доказів, які б підтверджували виникнення у неї можливості сплатити судовий збір упродовж певного строку, або до ухвалення судового рішення у цій справі.

У зв'язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги заявнику слід сплатити судовий збір у сумі 50 166,96 грн, який має бути перерахований за такими реквізитами УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: 6007; код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; символ звітності банку: 207 (лист Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві від 18 червня 2018 року № 05-12/1731-6167) та надати належні докази сплати судового збору касаційному суду.

Враховуючи наведене, касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (відсутні докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі), підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 4, 8 Закону України "Про судовий збір", статтями 119, 123, 174, 234, 235, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання фізичної особи - підприємця Нечипоренко Людмили Валентинівни про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Касаційну скаргу фізичної особи - підприємця Нечипоренко Людмили Валентинівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2018 і постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.08.2018 у справі № 904/1842/17 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 05 листопада 2018 року, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів з дня вручення її скаржникові.

3. У разі невиконання вимог Суду, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ю. Я. Чумак