ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
29 жовтня 2018 року Справа № 926/1290/18
Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гушилик С.М. та секретаря судового засідання Попової К.Г., розглянувши заяву адвоката ОСОБА_1, яка діє в інтересах Фізичної особи підприємця Тулевського Олега Орестовича, за вх.№3333 від 19.10.2018 року про судові витрати по справі №926/1290/18
2.Фізичної особи підприємця Тулевського Олега Орестовича АДРЕСА_1
Про визнання недійсними додаткових угод №1 від 14.03.2018 року, №2 від 02.04.2018 року, №3 від 26.04.2018 року, №4 від 11.05.2018 року, №5 від 01.06.2018 року до договору купівлі продажу №9 від 18.01.2018 року
За участю представників сторін:
Від прокурора: Гудзь Г.В. прокурор
Від відповідача 1: не зявився
Від відповідача 2: ОСОБА_1 адвокат (витяг з договору №122/18 від 13.07.18р.)
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 17.10.2018 року відмовлено в задоволенні позову Керівника Сторожинецької місцевої прокуратури в інтересах держави до Відділу освіти, сімї, молоді та спорту Сторожинецької районної державної адміністрації, Фізичної особи підприємця Тулевського Олега Орестовича про визнання недійсними додаткових угод №1 від 14.03.2018 року, №2 від 02.04.2018 року, №3 від 26.04.2018 року, №4 від 11.05.2018 року, №5 від 01.06.2018 року до договору купівлі продажу №9 від 18.01.2018 року.

При цьому, у судовому засіданні 17.10.2018 року адвокатом відповідача 2 до закінчення судових дебатів у справі, зроблено заяву про стягнення судових витрат понесених у звязку із розглядом справи.

19.10.2018 року через відділ документального забезпечення та аналітичної роботи суду від адвоката ОСОБА_1, яка діє в інтересах Фізичної особи підприємця Тулевського О.О. надійшла заява, в якій останній з метою розподілу судових витрат надала детальний опис виконаних робіт та здійснених відповідачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а саме: договір про надання юридичної (правничої) допомоги №122/18 від 13.07.2018 року, звіт (акт) про надані послуги у зв'язку із розглядом справи №926/1290/18 від 17.10.2018 року, платіжне доручення №78 від 27.09.2018 року на суму 10000,00 грн., платіжне доручення №81 від 18.10.2018 року на суму 1510,00 грн., акти надання послуг від 10.09.2018 року та від 18.10.2018 року.

Ухвалою суду від 22.10.2018 року призначено до розгляду заяву адвоката ОСОБА_1, яка діє в інтересах Фізичної особи підприємця Тулевського О.О. про судові витрати на 29.10.2018 року.

В судовому засіданні, 29.10.2018 року адвокат ОСОБА_1, підтримала свою заяву в повному обсязі, при цьому зазначила, що відповідно до вимог ГПК України в разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача по справі а також звернула увагу на те, що адвокатом було вчасно надано попередній (орієнтовний ) розрахунок суми судових витрат, вчасно зроблено заяву про відшкодування витрат та в підтвердження вказаних витрат надано відповідні докази. А відтак, адвокат просить відшкодувати понесені відповідачем 2 витрати на правничу допомогу.

Прокурор (позивач) в судовому засіданні, 29.10.2018 року подав заперечення на заяву, обґрунтовуючи їх тим, що витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу адвоката, в сумі 11510,00 грн. є необґрунтованими, а надані суду докази на думку прокурора, не відповідають дійсності. А саме, адвокат не підтвердив належним чином виконані ним роботи (не зазначено вірно час, дату, обсяг робіт, не підтверджено доказами консультації з клієнтом), отже підстави для відшкодування понесених відповідачем судових витрат відсутні.

В судовому засіданні, 29.10.2018 року за усним клопотанням адвоката ОСОБА_1 оголошено перерву до 29.10.2018 року до 16 години 00 хвилин для надання довіреності в підтвердження своїх повноважень.

Після перерви, адвокатом ОСОБА_1 надано до суду доручення (угода) до договору про надання правової (юридичної) допомоги №122/18 від 13.07.2018 року та уточнений звіт (акт) про надані послуги. Обґрунтовуючи вищевказане виправлення у звіті тим що, було допущено описку при складанні звіту саме в датах, також адвокат звернув увагу суду на те, що невідповідність дат не змінює обсяг та кількість виконаної роботи, та саму суму оплати.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вирішив задовольнити заяву адвоката ОСОБА_1, яка діє в інтересах Фізичної особи підприємця Тулевського Олега Орестовича з наступних підстав.

Оскільки прокурором (позивачем) не визначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах у даній справі, не обгрунтовано наявність підстав для представництва інтересів держави у даній справі, не доведено тих обставин, на які він зсилається, як на підставу своїх вимог про визнання недійсними додаткових угод №1 від 14.03.2018 року, №2 від 02.04.2018 року, №3 від 26.04.2018 року, №4 від 11.05.2018 року, №5 від 01.06.2018 року до договору купівлі продажу №9 від 18.01.2018 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, а тому у задоволенні позовних вимог прокурору було відмовлено.

Відповідно до положень статті 88 ГПК України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, зокрема, якщо не вирішено питання про розподіл господарських витрат.

Відповідно частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у справі може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини 4 статті 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зважає, що факт представництва адвокатом підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі відзивом, письмовими заявами, клопотаннями наданими від імені відповідача, ордером серії ЧЦ №23928 від 04.09.2018 року та дорученням (угодою) до договору про надання правової (юридичної) допомоги №122/18 від 13.07.2018 року.

Адвокат ОСОБА_1 приймала участь у судових засіданнях від імені відповідача, що зафіксовано у протоколах судових засідань по справі.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обґрунтовуючи розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, адвокат ОСОБА_1 надала до матеріалів справи договір про надання юридичної (правничої) допомоги №122/18 від 13.07.2018 року, який укладено між Тулевським Олегом Орестовичем та адвокатським обєднанням "Поляк і партнери" та звіт (акт) про надані послуги від 17.10.2018 року.

Відповідно до пунктів 1.1. та 2.2. цього договору його предметом є те що, клієнт доручає, а адвокатське обєднання приймає на себе зобовязання надавати юридичну (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, відповідно до вимог чинного законодавства України та здійснюють захист прав та законних інтересів клієнта у випадках передбачених цивільно процесуальним, господарсько процесуальним законодавством та кодексом адміністративного судочинства України.

Пунктом 4.1. договору винагорода за послуги, що надаються адвокатським обєднанням, становить 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розміром якого встановлено на 1 січня поточного року, за годину роботи особи, яка надавала правову допомогу, якщо інший порядок розрахунків не зазначений в дорученні (угоді) до даного договору.

Пунктом 4.3. договору визначено, що підставою для виплати гонорару є звіт (акт надання послуг), який повинен містити інформацію про вид наданої послуги, час, витрачаний за виконання, понесені фактичні витрати.

Згідно з пунктом 8.1 даний договір укладений на строк до 12.07.2023 року та набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

На підтвердження наявності підстав для покладення на прокурора (позивача) витрат на професійну правничу допомогу адвокатом ОСОБА_1 представлено до матеріалів справи свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧЦ №000122 від 24.03.2017 року та ордер серії ЧЦ №23928 від 04.09.2018 року, договір про надання юридичної (правничої) допомоги №122/18 від 13.07.2018 року, звіт (акт) про надані послуги від 17.10.2018 року, акти надання послуг від 10.09.2018 року та від 18.10.2018 року, детальний опис та розрахунок наданих послуг (робіт) та докази оплати відповідачем 2 Тулевським О.О. послуг адвоката на суму 10000,00 грн. та 1510,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №78 від 27.09.2018 року на суму 10000,00 грн. (оплата за послуги згідно акту від 10.09.2018 року), та платіжним дорученням №81 від 18.10.2018 року на суму 1510,00 грн. (оплата за послуги згідно акту від 17.10.2018 року).

Відповідно до статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється включно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий, що передбачено у статті 126 ГПК України та у статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов'язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно статті 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, повязаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04, п. 268, 269).

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного суду по справі №911/3160/15 від 05.06.2018 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись приписами статті 129 ГПК України, оцінивши відповідність обсягу роботи адвоката з представництва інтересів ФОП Тулевського О.О. розміру гонорару, з огляду на розумну необхідність відповідних судових витрат для даної справи, суд дійшов висновку, що вимога адвоката ОСОБА_1, про відшкодування з позивача судових витрат, підлягає задоволенню в сумі 11510,00 грн.

При визначенні зазначеної суми, судом взято до уваги зміст пунктів 1.1., 2.2., 4.1., 4.3., договіру про надання юридичної (правничої) допомоги №122/18 від13.07.2018 року та проаналізовано зміст наявних у матеріалах справи звіту (акту) про надані послуги у зв'язку із розглядом справи №926/1290/18 від 17.10.2018 року, платіжного доручення №78 від 27.09.2018 року на суму 10000,00 грн. (оплата за послуги згідно акту від 10.09.2018 року), платіжного доручення №81 від 18.10.2018 року на суму 1510,00 грн. (оплата за послуги згідно акту від 17.10.2018 року) та актів надання послуг від 10.09.2018 року та від 18.10.2018 року.

Керуючись статтями 2, 73 79, 86, 91, 126, 129, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Заяву адвоката ОСОБА_1, яка діє в інтересах Фізичної особи підприємця Тулевського Олега Орестовича про судові витрати задовольнити.

2.Стягнути з Сторожинецької місцевої прокуратури (Чернівецька область, м.Сторожинець, вул. Першотравнева,1) на користь Фізичної особи підприємця Тулевського Олега Орестовича АДРЕСА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11510,00 грн.

3.Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України). Однак, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи випробовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Повнитий текст складено 01.11.2018 року

Суддя Гушилик С.М.