Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" жовтня 2018 р. Справа № 906/244/18.

Господарський суд Житомирської області у складі

судді Шніт А.В.

розглянув заяву Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" №01-11/2481 від 30.08.2018 про розстрочення виконання рішення суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська транспортно-машинобудівельна група"

до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

за участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіус - Трейд"

про стягнення 2161448,98грн

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. б/н від 31.01.2018;

від відповідача (заявника): ОСОБА_2, дов. №01-26/2 від 05.01.2018;

від третьої особи: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду від 02.08.2018 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська транспортно-машинобудівельна група" до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська транспортно-машинобудівельна група" 1637801,93грн основного боргу; 46072,69грн 3% річних; 197458,92грн інфляційних; 28220,00грн судового збору; відмовлено в частині стягнення 222180,00грн основного боргу, 11737,21грн 3% річних та 46198,23грн інфляційних.

На виконання рішення суду 03.09.2018 у справі видано наказ.

19.09.2018 до суду від Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" надійшла заява №01-11/2481 від 30.08.2018 про розстрочення виконання рішення суду, згідно якої відповідач просив суд зупинити виконання рішення господарського суду від 02.08.2018 у справі до закінчення судового розгляду даної заяви, розстрочити виконання рішення господарського суду Житомирської області від 02.08.2018 у справі №906/244/18 терміном на шість місяців із щомісячною виплатою до 30-го числа, в розмірі 318258,93грн, починаючи з наступного місяця, з моменту прийняття рішення за результатами розгляду заяви.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 20.09.2017 прийнято до розгляду заяву Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" №01-11/2481 від 30.08.2018 про розстрочення виконання рішення суду у справі №906/244/18.

Представник боржника (заявника) в судовому засіданні підтримав заяву про відстрочку виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 30.08.2018 з підстав, викладених у ній.

Представник стягувача в судовому засіданні щодо заяви боржника про відстрочку виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 30.08.2018 заперечив з підстав, викладених у поданих у судовому засіданні письмових поясненнях від 26.09.2018.

Розглянувши заяву Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" №01-11/2481 від 30.08.2018 про розстрочення виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 02.08.2018, господарський суд прийшов до висновку про відмову в її задоволенні, враховуючи наступне.

Згідно зі ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ч.1 ст.331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.331 ГПК України).

Згідно ч.4 ст.331 ГПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що заява повинна містити: викладення обставин та обґрунтування причин, що унеможливлюють чи утруднюють виконання рішення. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Подана заява боржника мотивована тим, що ДП "Житомирський бронетанковий завод" є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності, та передане в управління Державного концерну "Укробронпром". Головним завданням ДП "Житомирський бронетанковий завод" є виготовлення військових транспортних засобів, здійснення ремонту, модернізації бронетанкової техніки і майна, автомобільної техніки, та інші.

Підприємство боржника є стратегічним підприємством і приймає участь у посиленні обороноздатності України в час проведення на сході країни антитерористичної операції.

Вказує, що одночасне виконання боргових зобов'язань, по рішенню Господарського суду Житомирської області у справі №906/244/18 призведе до порушення строків виконання договірних зобов'язань з контрагентами по оплаті та поставки відповідної продукції і як наслідок до порушення строків та неможливості проведення відповідного типу ремонту військової техніки по державних контрактах, укладених з Міністерством оборони України, що матиме негативні наслідки в масштабах країни у зв'язку з подіями на сході країни. Призведе до неповоротних негативних наслідків для держави, в особі ДК "Укроборонпром", до погіршення фінансового стану ДП "Житомирський бронетанковий завод" і, як наслідок, ускладнить проведення фінансово-господарської діяльності підприємства, сплату податків, зборів та інших обов'язкових платежів, виконання ремонту військової техніки.

З метою проведення фінансово-господарської діяльності на 2018 - 2019 роки, ДП "Житомирський бронетанковий завод" укладено ряд договорів на поставку продукції та на виконання робіт, що в свою чергу призводить до виникнення податкових зобов'язань та витрат по організації виробничих процесів.

Станом на час подачі даної заяви на ДП "Житомирський бронетанковий завод" частину працівників попереджено про скорочення або не продовження укладених трудових договорів.

За вказаних обставин вважає, що стягнення коштів без розстрочення, призведе до неможливості виплати заробітної плати працівникам, сплати обов'язкових платежів та зборів до державного бюджету, до звільнення працівників, зменшення обсягів виробництва та негативно позначиться на подальшій господарській діяльності підприємства.

Вказує, що у підрозділах Державної виконавчої служби України на виконанні перебувають накази господарських судів, по стягненню на користь ДП "Житомирський бронетанковий завод" коштів на суму понад 13 000 000,00грн, що підтверджує наявність реальної можливості виконати рішення суду у справі №906/244/18, але сума, заявлена до стягнення, є досить великою і сплатити її у повному обсязі боржник не має можливості.

Вищевикладені обставини боржник вважає такими, що дають підстави для розстрочення виконання рішення суду.

Так, статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суд відзначає, що відповідачем не надано належних доказів того, що на момент розгляду даної заяви дійсно існують виняткові обставини, які спричинюють ускладнення або унеможливлюють виконання судового рішення відповідно до вимог ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, розстрочення виконання рішення суду не повинно шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання розстрочення виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочення виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд відзначає, що жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту гарантованого надходження до відповідача грошових коштів у строк, вказаний у заяві про відстрочення виконання рішення у даній справі, відповідачем не було надано.

Суд відзначає, що стаття 331 Господарського процесуального кодексу України вимагає наявність конкретних обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Перелічені відповідачем обставини не є виключними та такими, що не унеможливлюють виконання рішення.

При цьому, твердження заявника про скрутне матеріальне становище не є тими обставинами, з якими приписи ст.331 Господарського процесуального кодексу України пов'язують можливість надання розстрочки, оскільки відповідно до ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання.

З огляду на викладене, з урахуванням балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку довготривалого невиконання рішення суду, заява Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" №01-11/2481 від 30.08.2018 про розстрочку виконання рішення суду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 233-235, 331 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Державному підприємству "Житомирський бронетанковий завод" у задоволенні заяви №01-11/2481 від 30.08.2018 про розстрочення виконання рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено: 25.10.2018

Суддя ОСОБА_3

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу (рек. з пов.)

3 - відповідачу (рек. з пов.)

4 - третій особі ТОВ "Альтіус-Трейд" (01135, м.Київ, вул. В'ячеслава Чорновола, будинок 41-Д) (рек. з пов.)