ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.11.2018                      Справа № 905/1760/18

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Модифікатор» (вул. Радянська, 12, корпус Б, м. Миколаїв, 54017)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства “ЕНЕРГОМАШСПЕЦСТАЛЬ” (м.Краматорськ, Донецька область, 84306)

про стягнення 180 404, 73 грн.

Суддя Матюхін В.І.

Секретар судового засідання Гайдар М.А.

Представники:

позивача: не з’явився;

відповідача: не з’явився;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Модифікатор» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства “ЕНЕРГОМАШСПЕЦСТАЛЬ” про стягнення 180 404, 73 грн., к тому числі:

·          34 550,96грн. – 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 18.09.2015р. по 19.06.2018р. (включно);

·          145 853,77грн. – інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов'язання за період жовтень 2015р. – травень 2018р..

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що:

- рішенням господарського суду Донецької області від 20.02.2014 р. у справі № 905/4074/13 стягнута з ПАТ «Енергомашспецсталь» на користь ТОВ «Модифікатор» заборгованість у сумі 410 077,13 грн. та на відшкодування сплаченого судового збору 8 201,54 грн., а всього 418 278,67 грн.;

- під час примусового стягнення з боржника відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заборгованість була погашена;

- з ПАТ «Енергомашспецсталь» заборгованість стягнута приватним виконавцем (з урахуванням основної винагороди приватного виконавця) наступним чином:

ь          19.06.2018 р. у сумі 1 655,76 грн.,

ь          20.06.2018 р. у сумі 120 000 грн,

ь          21.06.2018 р. у сумі 338 519,77 грн. (дані обставини встановлені ухвалою господарського суду Донецької області від 31.07.2018 р. по справі № 905/4074/13).

Ухвалою від 25.09.2018р. позовну заяву у зв’язку із не зазначенням інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, залишено без руху.

Для усунення виявлених недоліків встановлено строк у десять календарних днів, починаючи з наступного дня після отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

01.10.2018 на адресу господарського суду надійшла заява позивача, в якій виявлені недоліки були виправлені.

Ухвалою від 08.10.2018р. господарськи судом відкрите провадження у справі і:

- за клопотанням позивача вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження;

- встановлено відповідачеві строк для подання заяви з запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до 23.10.2018.

Відповідно до цієї ухвали відповідач у строк протягом п’ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі мав право надати (надіслати):

·          суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову;

·          позивачеві - копію відзиву та доданих до нього документів.

Також, із урахуванням вимог ст.ст.166, 167, 251 ГПК України судом встановлено:

·           позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 3-х календарних днів з дня отримання відзиву;

·          відповідачу строк для подання заперечення на відповідь - протягом 3-х календарних днів з дня отримання відповіді;

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у зазначений в ухвалі від 08.10.2018р. строк заяву з запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не подав.

Відзивом від 19.10.2018р. № 17/1463-2696, який надійшов до суду 22.10.2018р., відповідач, не заперечуючи обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, позов не визнав з посиланням на наступне:

- в порушення ст. 54 ГПК України «у позові при розрахунку 3 % річних та інфляційних збитків період нарахування та сума, на яку нараховуються зазначені санкції, не підлягає диференціації, що є невірним, оскільки сума, підлягаюча стягненню зменшувалася на суму сплати, відповідно і розрахунок 3 % річних та інфляційних збитків повинен мати три періоди та три різні суми, на які провадиться нарахування»;

- «позовні вимоги по даній справі полягають у стягненні з відповідача 3 % річних та інфляційних збитків, але розрахунки, які додані до позову, виконані невірно, є необґрунтованими та недоведеними».

При цьому контррозрахунок 3 % річних і інфляційних втрат відповідач до відзиву не додав.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (підготовчого засідання) з посиланням на те, що співробітник товариства, який представляє інтереси підприємства у даній справі, не може з’явитись у судове засідання, оскільки перебуває у щорічній відпустці, судом залишене без задоволення, оскільки:

- явка представників сторін у судове засідання судом не визнавалась обов’язковою;

- відповідачем до клопотання не надано ніяких доказів на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання.

Одночасно суд зазначає, що справа розглядається не у порядку загального провадження, а за клопотанням позивача розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

Рішенням господарського суду Донецької області від 20.02.2014 р. у справі № 905/4074/13 позовні вимоги задоволено повністю і стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Модифікатор» заборгованість у сумі 410 077,13 грн. та на відшкодування сплаченого судового збору 8 201,54 грн., а всього 418 278,67 грн..

Також зазначеним рішенням було встановлено:

« 25.03.10р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МОДИФІКАТОР» (постачальник) та Відкритим акціонерним товариством «Енергомашспецсталь» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариства «Енергомашспецсталь») (покупець) укладений договір поставки №15/424, за яким постачальник (вантажовідправник, виробник) зобов'язується передати в установлений строк дріт порошковий (товар) у власність покупця (вантажоодержувача), а покупець зобов'язується у відповідності до умов даного договору прийняти цей товар та оплатити його (п.1.2 договору).

Найменування, номенклатура (асортимент), кількість, якісні та інші характеристики товару, його ціна, зазначається в специфікаціях, що є невід'ємними частинами даного договору (п.1.3 договору).

Загальна кількість товару, що поставляється за даним договором складається з кількості товару, що поставляється за всіма специфікаціями, що оформлені до даного договору (п.1.4 договору).

Згідно п.2.1 договору ціна продукції вказується в специфікаціях, що є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п.2.2 договору орієнтовна сума договору на момент укладення становить 100000,00грн. Загальна сума договору є величиною змінною та складається з суми всіх специфікацій, оформлених до даного договору.

Згідно п.4.1 договору строки та умови поставки товару зазначаються в специфікаціях.

Оплата здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника в національній валюті України у відповідності до виставлених рахунків постачальника. Рахунок на поставлений товар виставляється на кожну партію товару окремо в день відвантаження, за цінами, узгодженими в специфікаціях на поставлений обсяг (п.9.1 договору).

Покупець здійснює оплату за поставлену продукцію протягом 15 календарних днів від дня поставки продукції та отримання рахунку на оплату, якщо інше не передбачено специфікацією (п.9.3 договору).

Договір набуває сили з моменту його підписання та діє до 31.01.13р. (п.13.2 договору зі змінами, внесеними додатковою угодою №5 від 01.12.11р.).

Сторонами підписані специфікації до договору, в яких погоджені найменування, кількість, ціна, строк та умови поставки товару.

Договір поставки №15/424 від 25.03.10р., специфікації та додаткові угоди до договору підписані сторонами та скріплені печатками підприємств.

… Публічне акціонерне товариство "Енергомашспецсталь" м.Краматорськ зверталось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Модифікатор", м.Донецьк про визнання договору поставки №15/424 від 25.03.10р. недійсним, зважаючи на те, що сторонами не узгоджені істотні умови договору стосовно предмету договору та якості товару, що поставляється.

Господарський суд Донецької області рішенням від 25.11.13р. у справі №905/6827/13 відмовив Публічному акціонерному товариству "Енергомашспецсталь" у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх недоведеність.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.01.14р. рішення господарського суду Донецької області від 25.11.13р. залишено без змін.

Відповідно до наданих позивачем видаткових накладних на виконання умов договору №15/424 від 25.03.10р. постачальником за період з 02.04.10р. по 12.11.12р. було поставлено, а покупцем отримано товар на загальну суму - 1111497,82грн., що підтверджується підписом представника покупця на вищевказаних накладних та довіреностями на отримання цінностей.

Постачальником виставлені рахунки на оплату отриманого покупцем товару.

За період з 15.06.10р. по 31.01.13р. відповідачем здійснені розрахунки за отриманий товар на загальну суму 701420,69грн., що підтверджуються наданими до матеріалів справи копіями виписок з рахунку.

Позивач надіслав відповідачу претензію від 12.03.13р., в якій просив сплатити заборгованість за договором №15/424 від 25.03.10р. в сумі 410077,13грн. Докази направлення претензії наявні в матеріалах справи.

… передбачене договором зобов'язання не виконане відповідачем в повному обсязі.

… фактичний борг Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» перед ТОВ «МОДИФІКАТОР» становить 410077,13грн.

Під час розгляду справи відповідач доказів оплати боргу в повному обсязі суду не надав, наявність боргу не спростував».

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України «обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом».

На примусове виконання рішення, яке набуло законної сили, господарським судом 17.03.2014р. виданий відповідний наказ.

Рішення суду відповідачем у добровільному порядку виконане не було.

Для примусового виконання рішення господарського суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Модифікатор» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва з заявою про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 31.07.2018 р. у справі № 905/4074/13 встановлено наступне:

« 19.06.2018р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва … на підставі відповідної заяви стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56637019 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/4074/13 від 17.03.14р.

В подальшому, приватним виконавцем оформлено платіжну вимогу на суму 460175,53 грн. щодо примусового стягнення з рахунку ПАТ Енергомашспецсталь боргу за виконавчим провадженням №56637019.

Згідно меморіального ордеру №257109 від 19.06.2018р. на депозитний рахунок … з рахунку відповідача зараховано 1655,76 грн.

Платіжною вимогою №56637019 від 20.06.2018р. приватним виконавцем виставлено до стягнення з відповідача 458519,77 грн.

Згідно меморіального ордеру №197707 від 20.06.2018р. на депозитний рахунок … з рахунку відповідача зараховано 120000,00 грн.

21.06.2018р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва … винесено постанову про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження ВП №56637019 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 338519,77 грн.

Крім цього, приватним виконавцем також винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди, витрат виконавчого провадження.

21.06.2018р. приватним виконавцем оформлено платіжну вимогу №56637019 на суму 338519,77 грн. щодо примусового стягнення з рахунку ПАТ Енергомашспецсталь боргу за виконавчим провадженням №56637019.

На підставі вказаної вище платіжної вимоги зі скаржника в примусовому порядку стягнуто грошові кошти, які містилися на рахунку в ПАТ Альфа-Банк у м. Києві.

21.06.2018р. приватним виконавцем виконавчого округу міста … винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №56637019, згідно якої борг, основна винагорода та витрати виконавчого провадження стягнуті та перераховані в повному обсязі».

Таким чином, приватним виконавцем з ПАТ «Енергомашспецсталь» заборгованість стягнута (з урахуванням основної винагороди приватного виконавця) наступним чином:

·          19.06.2018 р. у сумі 1 655,76 грн.,

·          20.06.2018 р. у сумі 120 000,00 грн,

·          21.06.2018 р. у сумі 338 519,77 грн.

За таких обставин і зважаючи на те, що:

·          відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу;

·          згідно п.1 ст.193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору;

·          ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін);

·          відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом;

·          ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачене, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

·          сума 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 18.09.2015р. по 19.06.2018р. (включно) від суми боргу 410 077,13 грн. становить 33 907,20грн., позивачем заявлена більша сума а, а саме – 34 550,96грн.;

·          сума інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов'язання за період жовтень 2015р. – травень 2018р. (сукупний індекс інфляції 134.87%) від суми боргу 410 077,13 грн. становить 142 993,90грн., позивачем більша сума – 145 853,77грн.;

·          зауважень щодо розрахунку здійснених нарахувань відповідачем не заявлено,

господарський суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, але з огляду на помилку, допущену позивачем у розрахунках, зокрема у суму заборгованості безпідставно включена сума, стягнута судом на відшкодування сплаченого судового збору 8 201,54 грн., підлягають задоволенню частково, а саме щодо стягнення:

ь          3% річних - у сумі 33 907,20грн.;

ь          інфляційних втрат - у сумі 142 993,90грн.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Заперечення відповідача судом до уваги не взяті з огляду на наступне.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Також суд констатує, що нарахування 3% річних позивачем здійснено до дати першого стягнення заборгованості приватним виконавцем.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193 Господарського кодексу України і керуючись ст.ст.210, 233, 238, 240, 241, 247 – 252 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково у сумі 176 901,10грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» (юридична адреса: 84306, Донецька область, м. Краматорськ, код ЄДРЮОФОПГФ 00210602) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Модифікатор» (54017, м. Миколаїв, вул. Радянська, 12, корпус Б, код ЄДРЮОФОПГФ 31072012) 142 993,90грн. інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов'язання, 33 907,20грн. – 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, 2 653,52грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

В іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, передбаченому п.17.5 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення (складення повного судового рішення).

Повний текст судового рішення складено 06.11.2018р.

Суддя В.І. Матюхін