УХВАЛА

30 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 915/506/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 22.08.2018 (у складі колегії суддів: Принцевська Н.М. (головуючий), Колоколов С.І., Разюк Г.П.)

у справі № 915/506/18

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк",

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

03.09.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" (далі - ТОВ "Приватофис") звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через Одеський апеляційний господарський суд із касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 22.08.2018 у справі № 915/506/18.

Ухвалою судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.09.2018 касаційну скаргу ТОВ "Приватофис" залишено без руху, скаржникові надано строк для усунення недоліків до 25.10.2018.

Підставами для залишення касаційної скарги без руху стали:

несплата судового збору за подання касаційної скарги;

ненадання суду доказів надсилання копій касаційної скарги і доданих до неї документів іншим учасникам справи.

На виконання вимог цієї ухвали ТОВ "Приватофис" надіслало до суду докази надсилання копій касаційної скарги і доданих до неї документів іншим учасникам справи (чеки і листи із описом вкладень), а також платіжне доручення про сплату судового збору від 11.10.2018 № 2912 на суму 1 762,00 грн.

Отже, касаційну скаргу ТОВ "Приватофис" приведено у відповідність до вимог статей 290, 291 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

Разом із цим, вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Приватофис" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 22.08.2018, Суд виходить із такого.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви.

За приписами абзацу 4 частини 2 статті 293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Таким чином, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений в абзаці 4 частини 2 статті 293 ГПК, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Розглянувши матеріали касаційної скарги ТОВ "Приватофис", колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №915/506/18, зважаючи на таке.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 06.08.2018, зокрема, відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "Приватофис" про зупинення провадження у справі № 915/506/18 до вирішення справи № 910/7913/18 за позовом ТОВ "Приватофис" до Національного банку України про розірвання іпотечних договорів, укладених між ТОВ "Приватофис" та Національним банком України, якими забезпечувалося виконання зобов'язань ПАТ КБ "Приватбанк" за кредитним договором від 03.03.2009 № 19.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 22.08.2018 апеляційну скаргу ТОВ "Приватофис" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 06.08.2018 в частині відмови у задоволенні клопотання ТОВ "Приватофис" про зупинення провадження у справі повернуто на підставі пункту 4 частини 5 статті 260 ГПК, за змістом якого апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги на підставі пункту 4 частини 5 статті 260 ГПК, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ухвала суду першої інстанції про відмову у зупиненні провадження у справі не входить до переліку ухвал, які може бути оскаржено окремо від рішення суду (стаття 255 ГПК).

Не погоджуючись із ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 22.08.2018, ТОВ "Приватофис" звернулося до суду із касаційною скаргою, у якій просить зазначену ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. Разом із цим, ТОВ "Приватофис" вказує на необхідність витребування касаційним судом усіх матеріалів справи № 915/506/18 із Господарського суду Миколаївської області.

Скаржник зазначає, що повернення апеляційним судом апеляційної скарги ТОВ "Приватофис" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 06.08.2018 є порушенням права особи на доступ до правосуддя.

ТОВ "Приватофис" наголошує, що дотримання принципу рівності усіх учасників справи можливе внаслідок забезпечення права на апеляційне оскарження як ухвали про зупинення провадження у справі, так і про відмову у такому зупиненні.

На підтвердження своїх доводів ТОВ "Приватофис" посилається, зокрема, на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у справі № 18/1544-10 (постанова від 19.06.2018).

Касаційний суд не бере до уваги зазначені доводи, оскільки у справі № 18/1544-10 Великою Палатою Верховного Суду висловлено позицію, що відсутність у переліку частини 1 статті 255 ГПК України вказівки на можливість оскарження окремо від рішення суду ухвали про відмову у зміні способу виконання рішення не позбавляє особу права оскаржити в апеляційному порядку відповідну ухвалу суду першої інстанції з огляду на приписи частини 7 статті 331 ГПК України.

У ГПК відсутня аналогічна стаття щодо можливості оскарження ухвали про зупинення провадження у справі або відмову у зупиненні провадження у справі, тому наведене не спростовує висновків суду апеляційної інстанції, викладених в оскарженій ухвалі.

Інших доводів, зважаючи на які, суд міг би визнати, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду цієї скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики, у касаційній скарзі ТОВ "Приватофис" не наведено.

Вивчивши і проаналізувавши матеріали поданої ТОВ "Приватофис" касаційної скарги, передбачених абзацом 4 частини 2 статті 293 ГПК підстав для розгляду касаційної скарги, не вбачає і колегія суддів.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 915/506/18.

Суд звертає увагу скаржника на те, що питання про витребування матеріалів справи вирішується касаційним судом у разі відкриття касаційного провадження у справі (стаття 294 ГПК). Оскільки у справі № 915/506/18 Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, питання про витребування матеріалів справи Судом не вирішувалося.

Керуючись статтями 234, 235, абзацом 4 частини 2 статті 293 ГПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 915/506/18 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 22.08.2018.

2. Копію цієї ухвали разом із доданими до скарги матеріалами на 15 аркушах (у тому числі оригінал платіжного доручення про сплату судового збору від 11.10.2018 № 2912 на суму 1 762,00 грн) надіслати скаржникові.

3. Оригінал касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: І. С. Міщенко

В. Г. Суховий