ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1831/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Сокульського Володимира Федоровича, с. Олександрівка
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астат Фарм", м.Мерефа
про стягнення коштів 199 403,58 грн.
за участю представників:

позивача: Довбня Д.В. за дов. б/н від 14.08.18р.;

відповідача: Безкровний М.Г., за дов. б/н від 27.08.18.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Сокульський Володимир Федорович (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астат Фарм" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 199 403,58 грн., з яких: 159 578,43 грн. складає основний борг, 31846,23 грн. пеня та 7978,92 грн. штраф. Також, згідно позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2991,05 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 01.08.2018 об 11:00 год.

Протокольними ухвалами суду, що були занесені до протоколу судового засідання від 01.08.2018 та 05.09.2018 підготовче засідання неодноразово відкладалося.

05.09.2018 відповідач до суду надав відзив на позовну заяву (вх.№25700) в якому не визнає позовні вимоги, посилаючись на те, що постачання товару за договором №0105-13/37 від 06.04.2013 є недовоеденим фактом, оскільки не підтверджується жодним доказом.

12.09.2018 позивач подав до суду відповідь на відзив (вх.№26535), який після огляду був долучений судом до матеріалів справи.

20.09.2018 ухвалою, яка була занесена до протоколу судового засідання відкладено підготовче засідання на 03.10.2018 о 12:30 год.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 03.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.10.2018 о 12:00год.

08.10.2018 представник позивача надав до суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх№29101).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.10.2018 клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх№29101 від 08.10.2018) було повернуто без розгляду.

У судовому засіданні 16.10.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував у повному обсязі з підстав зазначених ним у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

06.04.2013 між фізичною особою-підприємцем Сокульським Володимиром Федоровичем (надалі- позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Астат фарм" (надалі- відповідач, покупець) було укладено договір постачання №0105-13/37.

Згідно до п.1.1. договору, позивач зобов'язався по заявках (замовленнях) відповідача в терміни, обумовлені договором поставляти і передавати у власність відповідача товари, а відповідач зобов'язується приймати цей товар і своєчасно здійснювати його оплату на умовах договору.

Відповідно до п.3.1. договору, відповідач оплачує позивачу кожну партію товару на наступних умовах: відстрочення платежу впродовж 30 (тридцяти) календарних днів з моменту передачі відповідної партії товару відповідачу.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що оплата проводиться шляхом перерахування коштів відповідачем на рахунок позивача або, за погодженням сторін, в іншому порядку, якщо це не суперечить чинному законодавству України. Зобов'язання відповідача по оплаті товару вважається виконаними з моменту вступу грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача. За наявності у відповдіача простроченої заборгованості на момент здійснення платежу, кошти, що поступають, зараховуються в першу чергу на погашення такої заборгованості.

Пунктом 4.4. договору сторони встановили, що передача товару оформлюється підписанням відповідної накладної. З моменту підписання товарної накладної відповідач придбаває право власності на товар.

На підтвердження виконання свого зобов'язання за договором постачання №0105-13/37 від 06.04.2013 позивач надав підписані та скріплені печатками сторін копії наступних накладних:

Срн-054996 від 31.05.2017, Срн-055649 від 16.06.2017, Срн-056421 від 30.06.2017, Срн-057292 від 14.07.2017, Срн-063917 від 06.11.2017, Срн-065667 від 04.12.2017, Срн-066518 від 18.12.2017, Срн-067349 від 29.12.2017, Срн-065215 від 27.11.2017, Срн-064369 від 13.11.2017, Срн-063539 від 01.11.2017, Срн-066089 від 11.12.2017, Срн-066902 від 25.12.2017, Срн-067348 від 29.12.2017,Срн-066517 від 18.12.2017, Срн-065666 від 04.12.2017, Срн-063916 від 06.11.2017, Срн-055648 від 16.06.2017, Срн-054262 від 19.05.2017, Срн-054995 від 31.05.2017, Срн-063306 від 24.10.2017, Срн-065290 від 28.11.2017, Срн-064460 від 14.11.2017, Срн-064028 від 07.11.2017, Срн-066603 від 19.12.2017, Срн-063307 від 24.10.2017, Срн-065291 від 28.11.2017, Срн-064461 від 14.11.2017, Срн-064029 від 07.11.2017, Срн-066605 від 19.12.2017, Срн-063308 від 25.10.2017, Срн-065477 від 29.11.2017, Срн-064458 від 14.11.2017, Срн-064027 від 07.11.2017, Срн-066754 від 20.12.2017.

Як зазначає позивач, відповідач станом на час звернення позивача до суду належним чином не виконав взятих на себе зобов'язань, оплату товару за вищевказаними накладними так і не здійснив, у зв'язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем на суму 159578,43 грн.

Судом, при дослідженні матеріалів справи встановлено, що у наданих позивачем копіях накладних (а.с.20-54) відсутнє посилання на договір постачання №0105-13/37 від 06.04.2013, проте вони містять вказівку на інший договір - 131-Н від 06.04.13, тобто на договір, який є відмінним від того на який позивач посилається в позовній заяві. Таким чином, суд приходить до висновку, що вищевказані накладні не можуть прийматись судом, як належні докази поставки товару за договором постачання №0105-13/37 від 06.04.2013.

Поряд із тим, враховуючи те, що предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла у зв'язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань по оплаті поставленого йому позивачем товару, суд надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Частиною 1 ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно із ч.1 ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Як було зазначено вище, наявні в матеріалах справи копії накладних не містять посилань на укладений між сторонами договір постачання №0105-13/37 від 06.04.2013, як і не містять умови вказаного договору наіменування товару, який має бути поставлений постачальником на адресу покупця , проте суд вважає, що цивільні права та обовязки сторін виникли в порядку ч. 1 ст. 11 ЦК України, ч.1 ст. 181 ГК України з дій юридичних осіб, які в силу загальних правил і змісту цивільного законодавства породжують взаємні права та обовязки.

Надані позивачем копії накладних відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та містять обов'язкові реквізити первинних документів, зокрема: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; посилання на договір; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис осіб, які брала участь у здійсненні господарської операції.

Як зазначено Вищим господарським судом України в інформаційному листі від 17.07.2012 р. за № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді окремих норм матеріального права", підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Позивачем доведено, що ним було здійснено поставку товару на адресу відповідача на загальну суму 159578,43 грн, факт отримання товару підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними та скріпленими печатками сторін копіями накладних (а.с.20-54).Поряд із тим, відповідач за товар зазначений у накладних так і не розрахувався, доказів належної сплати суду не надав.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та 525, 526 Цивільного кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до статті 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

З приписами статей 13, 74 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач доказів сплати за поставлений йому позивачем товар суду не надав, - позовні вимоги про стягнення основного боргу у розмірі 159 578,43 грн. підлягають задоволенню.

Стосовно заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 31 846,23 грн. та штрафу у розмірі 7978,92 грн. нарахованих останньому на підставі п.6.2. договору, суд вважає недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки нарахування вказаних штрафних санкцій було здійснено на підставі договору постачання №0105-13/37 від 06.04.2013 , проте як докази поставки товару саме за договором постачання №0105-13/37 від 06.04.2013 у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1, 2, 11, 129, 233, 236- 238, 240, 241, 265 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Астат фарм» (адреса: 62472, Харківська обл., Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, буд. 223, кім.8-7, код в ЄДРПО 38117651) на користь фізичної особи - підприємця Сокульського Володимира Федоровича (адреса: АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) - 159578 грн. 43 коп. основного боргу та 2393 грн. 67 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Врешті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення через господарський суд Харківської області (п. 17.5 Перехідних положень до Господарського процесуального кодексу України).

Рішення буде розміщено за адресою в мережі Інтернет: www.court.gov.ua.

Позивач: Фізична особа - підприємець Сокульський Володимир Федорович (адреса: АДРЕСА_2, код НОМЕР_1).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Астат фарм» (адреса: 62472, Харківська обл., Харківський район, місто Мерефа, вулиця Дніпропетровська, (адреса: будинок 223, кімната 8-7, код в ЄДРПО 38117651).

Повне рішення складено 24.10.2018 р.

Суддя С.Ч. Жельне