ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" жовтня 2018 р.Справа № 922/4154/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Черновою В.О.

за участю сторін: ліквідатор - Шуба В.І.,

пр-к Східної ОДПІ м. Харкова - Швед А.В. (дов. від 20.12.17 р.),

розглянувши заяву Східної ОДПІ м. Харкова з вимогами до банкрута

По справі за заявою Східна ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Х/о, м. Харків

до ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Ліон Групп", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 12.06.18 р. ТОВ "НВП "Ліон Групп" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором по справі призначено арбітражного керуючого Шубу В.І., зобов'язавши його виконати ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду від 20.08.18 р., враховуючи, що до господарського суду надійшла заява Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області з вимогами до банкрута на загальну суму 766 747,78 грн, суд призначив заяву до розгляду у судовому засіданні, зобов'язавши ліквідатора надати суду докази розгляду вимог кредиторів, а кредитора - надати суду докази оплати судового збору за подання заяви з вимогами до банкрута.

В судовому засіданні 27.09.18 р. судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду заяви податкового органу на 23.10.18 р.

Ліквідатор надав суду письмові докази розгляду вимог кредитора, які визнані ліквідатором у повному обсязі.

Представник кредитора в судовому засіданні 23.10.18 р. надала суду докази оплати судового збору у розмірі 3524,00 грн та підтримала заяву з грошовими вимогами до банкрута.

Розглянувши матеріали справи, заяву кредитора з вимогами до банкрута, суд встановив, що до господарського суду надійшла заява кредитора з вимогами до банкрута, а саме: Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області на загальну суму 766747,78 грн з податку на додану вартість, вимоги якого підтверджуються розрахунком заборгованості на борг за минулі роки на підставі п.п. 129.1.1 ст. 129 ПК України згідно податкового повідомлення-рішення від 17.03.15 р. № і складаються з нарахованої пені за період 12.04.2016 р. по 29.01.2018 р.

Ліквідатор у відповідності до вимог ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції після 19.01.2013р. (далі - Закон про банкрутство) зобов'язаний розглядати вимоги кредиторів у ліквідаційної процедурі.

У відповідності до ч.1 ст. 38 Закону про банкрутство передбачено, що вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Оголошення про визнання ТОВ "НВП "Ліон Групп" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури було опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України за №52087 14.06.2018 р. Кредитор звернувся до суду 14.08.2018р. в межах двохмісячного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Закону про банкрутство мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань.

Як свідчать матеріали справи, судом, ухвалою від 29.01.2018 р. відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "НВП "Ліон Групп" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до п.п. 14.1.39. п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 46.1. статті 46 ПК України, визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Приписами п. 49.18.cт.49 ПК України податкові декларації, крім випадків передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітній період, що дорівнює, зокрема, - календарному місяцю - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1. ст.57 ПК України).

Пунктом 203.1 статті 203 ПК України визначено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем звітного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання: податкової декларації (п. 203.2 ст. 203 ПК України).

Згідно з п.п.14.1.175 п. 14.1. ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов'язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (п.п.14.1.162 п. 14.1. ст. 14 ПК України).

Згідно з п. 129.3.3 ПК України нарахування пені закінчується, зокрема, у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України).

Як встановлено судом, податковим органом, в зв'язку з відкриттям провадження у справі про банкрутство на підставі п.п. 129.1.1. ст. 129 Податкового кодексу України здійснено нарахування пені за минулі роки згідно податкового повідомлення-рішення від 17.03.2015 р. № за період з 12.04.2016 р. по 29.01.2018 р. в сум 613096,57 грн та в сумі 153651,21 грн.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", мораторій на задоволення вимог кредиторів передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою зупинення виконавчого провадження.

Документом, який є підставою або засвідчує введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, є ухвала господарського суду про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків.

З підстав введення мораторію на задоволення вимог кредиторів відбувається повний розрахунок кредитора з боржником, а саме розрахунок пені та штрафних санкцій, з моменту виникнення заборгованості до дати винесення судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство.

У зв'язку з винесенням ухвали Господарським судом Харківської області про відкриття (порушення) провадження у справі про банкрутство ТОВ "НВП "Ліон Групп" та у відповідності п.п.129.3.3 п. 129.1 ст. 129 ПК України контролюючим органом повинно бути закінчено нарахування пені.

Отже, вимоги контролюючого органу у розмірі 766747,78 грн є за своєю правовою природою у розумінні приписів ст.1 Закону про банкрутство поточними, оскільки можуть нараховуватись лише після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Проте, у відповідності до приписів ст. 1 Закону про банкрутство до складу грошового зобов'язання боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Таким чином, ліквідатор правомірно визнав та включив до реєстру вимог кредиторів вимоги Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, проте мотиви визнання і включення є помилковими, оскільки вимоги кредитором заявлені у визначений судом двохмісячний строк після публікації оголошення про визнання боржника банкрутом.

Згідно ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у третю чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а в шосту чергу - задовольняються інші вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ліквідатором розглянуто вимоги кредитора ТОВ "НВП "Ліон Групп", які перевірені судом, ці вимоги включені до реєстру вимог кредиторів, суд вважає за необхідне визнати дії ліквідатора правомірними, включити вимоги Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області до реєстру вимог кредиторів у шосту чергу в сумі 766747,78 грн та суму сплаченого судового збору 3524 грн у першу чергу.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 1, 19, 37-48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 74, 86 233-234 ГПК України в редакції від 15.12.17 р.,

УХВАЛИВ:

1. Визнати вимоги кредитора Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області на загальну суму 766747,78 грн, які включити до реєстру вимог кредиторів у шосту чергу задоволення та суму сплаченого судового збору в розмірі 3524 грн до першої черги.

2. Зобов'язати ліквідатора внести до реєстру вимог кредиторів вищевказану суму боргу.

3. Ухвалу направити ліквідатору, кредитору-заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття (оголошення) та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала підписана 29.10.2018 р.

Суддя Міньковський С.В.