ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" жовтня 2018 р. м. Ужгород Справа № 907/386/18

Господарський суд Закарпатської області у складі

головуючого судді Васьковського О.В.,

розглянувши матеріали справи №907/386/18

за позовом комунального підприємства „Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода, м. Ужгород

до відповідача ОСОБА_1 сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, с. Коритняни, Ужгородський район

про стягнення суми 10045897,47 грн. за надані послуги водопостачання за договором від 11.04.1997 року., у відповідності до ст.ст. 509, 526 ЦК України та ст.ст.193, 218 ГК України.

За участі секретаря судового засідання Дергачової Ю.А.

Представники:

від позивача не зявився (у судовому засіданні 20.09.18 та 28.09.18 - ОСОБА_2, адвокат (дов. № 02 від 02.01.18р.)

від відповідача не зявився (у судовому засіданні 20.09.18 та 28.09.18 - ОСОБА_3 (дов. б/н від 28.07.18р.)

СУТЬ СПОРУ: стягнення суми 10045897,47 грн. за надані послуги водопостачання за договором від 11.04.1997 року, у відповідності до ст.ст. 509, 526 ЦК України та ст.ст.193, 218 ГК України.

12.09.18 позивачем на виконання вимог ухвали суду від 10.09.18 подано відповідь №1595 від 11.09.2018 року на відзив відповідача на позов.

Станом на день судового засідання 20.09.18 представником відповідача подано клопотання про призначення судової бухгалтерсько-економічної експертизи.

У судовому засіданні 20.09.18 у відповідності до ч.5 ст.183 ГПК України оголошувалась перерва.

26.09.18 позивачем подано заперечення №1691 від 26.09.18 на клопотання відповідача про призначення судової бухгалтерсько-економічної експертизи.

26.09.18 відповідачем подано письмові пояснення на відповідь позивача на відзив з доказами надіслання позивачу, в яких просить суд задоволити позовні вимоги частково в сумі 240664,10 грн., а в решті позову - відмовити.

У судовому засіданні 28.09.18 у відповідності до ч.5 ст.183 ГПК України оголошувалась перерва.

10.10.18 позивачем подано додаткові пояснення по суті спору.

Сторони участь уповноважених представників у судовому засіданні після оголошеної перерви не забезпечили.

У судовому засіданні судом розглянуто клопотання відповідача про призначення судової бухгалтерсько-економічної експертизи та встановлено наступне.

Відповідач подане клопотання про призначення судової бухгалтерсько-економічної експертизи мотивує тим, що з огляду на те, що відповідач по справі заперечує проти позовних вимог, вважаючи їх не обґрунтованими та такими, що не відповідають тарифам, які закладені у договорі на водопостачання, який укладений між сторонами 11 квітня 1997 року, однак відповідач не є спеціалістом в галузі відповідних правовідносин та відносин з приводу надання послуг з водопостачання вважає, що по даній справі слід призначити бухгалтерсько-економічну експертизу на вирішення якої поставити питання, які стосуються правильності нарахування заборгованості позивачем по справі за договором від 11 квітня 1997 року.

На думку представника відповідача експертиза в даному випадку призначається для повного дослідження обставин, які випливають із правовідносин, які виникли між сторонами даного спору з приводу різного тлумачення обовязковості положень договору від 11 квітня 1997 року та його відповідність окремим нормам чинного законодавства, яке регулює порядок встановлення тарифів у сфері водозабезпечення населених пунктів.

В заперечення вказаного клопотання позивач вказує, що заявлене клопотання представника відповідача є необґрунтованим. Позивач категорично не погоджується з викладеними у клопотанні обставинами виходячи з наступного: розрахунки за спожиті послуги, зокрема водопостачання є єдині для усіх споживачів міста Ужгорода та мешканців Ужгородського району, прилади обліку використаної води були встановлені на межі сіл Коритняни та Кінчеш у травні 2013 року, однак з моменту установки та опломбування лічильників у відповідача жодного разу не виникало запитань щодо правильності нарахування плати за спожиті послуги; нарахування за спожиті послуги з водопостачання відповідачу здійснюється щомісячно, по фактично знятих показниках водомірів (розташованих у місці розмежування балансової належності мереж) підтверджених ОСОБА_2, підписаним представником ОСОБА_1 сільської ради та представником водної інспекції позивача. У відповідності до підписаних ОСОБА_2, ОСОБА_1 сільській раді виписується Рахунок-фактура за спожиті послуги. Разом з тим у Рахунку-фактурі зазначається кількість використаної води, що підлягає сплаті, за мінусом абонентів району «Радіоцентр» (які знаходяться у комунального підприємства на індивідуальному обліку) та мешканців села Часлівці (які теж знаходяться на індивідуальному обліку). Отже, у відповідності до вищевказаної методики розрахунку за водопостачання між ОСОБА_1 сільською радою та КП «Водоканал м. Ужгорода» не вбачається доцільність проведення бухгалтерсько-економічної експертизи, оскільки принцип нарахування плати за воду не передбачає наявність спеціальних знань та навичок.

Разом з цим, позивач просить суд звернути увагу, що відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Дані обставини неодноразово перевірялись господарським місцевим судом (судами апеляційної інстанції) та не потребують доведення чи проведення додаткових експертиз, зокрема справи №907/460/17, №907/338/16, №907/1044/15, №907/515/14 та інші.

У зв'язку з чим, позивач просить суд відмовити в задоволенні клопотання відповідача про призначення судової бухгалтерсько-економічної експертизи у даній справі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих

питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування по суті спору, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. (Постанова, Пленум Вищого господарського суду України, від 23.03.2012, № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи").

Згідно ст. ст.74,76-77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Предметом даного спору у справі є стягнення суми 10045897,47 грн. за надані послуги водопостачання за договором від 11.04.1997 року, у відповідності до ст.ст. 509, 526 ЦК України та ст.ст.193, 218 ГК України.

З огляду на наявні у справі матеріали та докази, враховуючи доводи сторін, судом не встановлено дійсної потреби у спеціальних знаннях експерта для встановлення фактичних обставин справи щодо визначення розміру заборгованості, тлумачення обовязковості положень договору від 11 квітня 1997 року та його відповідність окремим нормам чинного законодавства, яке регулює порядок встановлення тарифів у сфері водозабезпечення населених пунктів, на які посилається позивач, а в наявних в матеріалах справи відсутні взаємосуперечливі докази чи такі докази, на підставі яких не можливо встановити обєктивну істину, зокрема при оцінці вказаних доказів як окремо, так і в сукупності.

Розглянувши матеріали клопотання судом не встановлено, а відповідачем не надано обґрунтованих пояснень та належних доказів в їх обґрунтування щодо виникнення підстав для призначення судової бухгалтерсько-економічної експертизи в даній справі.

Відтак, у клопотанні відповідача про призначення судової бухгалтерсько-економічної експертизи належить відмовити повністю.

Судом встановлено, що в ході проведення підготовчого провадження учасниками спору подано відзив, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив. Судом розглянуті всі клопотання та заяви, подані сторонами у підготовчому провадженні.

Відтак, суд констатує, що сторони в повній мірі скористалися наданими їм процесуальним кодексом правами.

У відповідності до ч.3 ст.177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Згідно з ч.ч.2,3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду; закриття провадження у справі; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Тому, враховуючи строки, визначені ч.3 ст.177 Господарського процесуального кодексу України, зясовувавши думку представників сторін щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті у відповідності до ч. 5 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, за результатами підготовчого засідання суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 42, 43, 46, 50, 73, 81, 96, 99, 120, 121, 131, 132, 169, 170, 177, 182, 183, 185, 202, 222, 234 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової бухгалтерсько-економічної експертизи у справі №907/386/18 відмовити повністю.

Підготовче провадження закрити.

Призначити судовий розгляд справи по суті на 26 листопада 2018 р. на 12:30 год., засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Закарпатської області за адресою: 88000, м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а в залі судових засідань.

Суд визнає явку уповноважених представників сторін у судове засідання обовязковою та викликає учасників справи у підготовче засідання, у відповідності до ст.121 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст.202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Копію ухвали суду направити сторонам.

Суддя О.В. Васьковський