РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.10.2018Справа № 910/6363/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, обл. Донецька, м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1; ідентифікаційний код 00191158)

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (84400, обл. Донецька, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22; ідентифікаційний код 40150216)

про стягнення 507 203, 96 грн.

Представники сторін:

від позивача: Гінінгер А.А. - представник

від відповідача: Пинзіна Ю.О. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", в якому позивач просить суд стягнути з відповідача 507 203, 96 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує про те, що у січні 2018 року мало місце порушення Залізницею вимог п. 41 Статуту щодо прострочення доставки вантажу на адресу Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", який направлявся за залізничними накладними, наведеними в додатку № 1 до поданої позовної заяви.

Вантаж, що прямував за відповідними залізничними накладними, відповідачем було доставлено позивачу вже після закінчення встановленого терміну доставки. Про що як вказує позивач свідчать відповідні записи у залізничних накладних, а саме календарний штемпель видачі вантажу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2018 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" залишено без руху, позивачу встановлено п'ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду інформації, а саме повного найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осі б- громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для фізичних осіб-підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

12.06.2018 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" до якого позивачем було додано розширений витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Ухвалою Господарського суду міста Києва 18.06.2018 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 25.07.2018.

09.08.2018 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

У підготовчому засіданні 25.07.2018 судом оголошено перерву до 03.08.2018 у порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України.

03.08.2018 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на заяву про зменшення розміру штрафу.

У підготовчому засіданні 03.08.2018 судом оголошено перерву до 22.08.2018 у порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України.

10.08.2018 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

17.08.2018 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення на заперечення відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 22.08.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.09.2018.

У судовому засіданні 26.09.2018 оголошено перерву до 17.10.2018 у відповідності до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 17.10.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача заперечив щодо суми штрафу.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 17.10.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Протягом січня 2018 Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до станції призначення - Сартана Донецької залізниці здійснено перевезення вантажів, одержувачем яких є Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" згідно залізничних накладних, а саме, за номерами: 53978037, 53630455, 53544797, 53613394, 53613386, 53613376, 53607040, 53583241, 36113173, 36052322, 36065563, 36005585, 36022358, 35993211, 35995562, 35912369, 35789700, 35813849, 35813880, 35794270, 35794304, 35771914, 35638824, 35703511, 40881369, 40835043, 40762700, 40637332, 40628968, 40188716, 404011757, 40235152, 40227324, 40126666, 40146623, 40126708, 40206682, 40213076, 40020703, 40020869, 42873844, 42897967, 42901041, 40015794, 40006314, 42873851, 42912675, 42912626, 42912659, 42912667, 42912642, 47874987, 47811203, 47725460, 47592431, 47506670, 47626098, 47574082, 47574074, 47275466, 47275458, 47275771, 47771951, 47734074, 47734082, 47734058, 47734066, 45105426, 43704972, 43683861, 43684331, 43680974, 43680727, 33471848, 43582378, 43598044, 43577808, 43580265, 43575679, 43576826, 43575976, 43561273, 43561885, 43526953, 43508522, 43507136, 43516079, 33461765, 33462136, 33476748, 33466871, 33441601, 33431859, 33352329, 33264466, 33270141, 33261744, 33276429, 33227976, 33271404, 33216987, 33219569, 33177080, 35703529, 33146614, 33189291.

Як про це вказує позивач, вантаж, що прямував за вказаними залізничними накладними, відповідачем було доставлено Приватному акціонерному товариству "Металургійний комбінат "Азовсталь" вже після закінчення встановленого терміну доставки, про що свідчать відповідні записи у залізничних накладних, а саме, календарний штемпель видачі вантажу (графа 52).

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує про те, що оскільки відповідачем було поставлено вантаж з простроченням терміну доставки, у зв'язку з чим мало місце порушення Залізницею вимог п. 41 Статуту щодо прострочення доставки вантажу на адресу Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" то за таких підстав останнім на підставі пункту 116 Статуту залізниць України було нараховано штраф в розмірі 507 203, 96 грн., що у свою чергу Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" й просить стягнути на його користь з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Так, статтею 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 909 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Приписами статті 307 Господарського кодексу України унормовано, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов'язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Частиною 1 ст. 919 Цивільного кодексу України закріплено, що перевізник зобов'язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов'язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч. 1 ст. 313 Господарського кодексу України).

Згідно приписів статті 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України, який визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Пунктом 6 Статуту поміж іншого передбачено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Частинами 1, 2, 5 пункту 23 Статуту закріплено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Відповідно до п. 41 Статуту залізниць України, залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 644 (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів (п. 41 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____число _____місяць" (п. 2.1. Правил).

Згідно з п. 2.4. наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9. Правил).

Пунктом 2.10. Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до п. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Згідно п. 8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Як про це уже зазначалось вище, позивач вказує про те, що вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного п. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Отже, за розрахунком позивача загальна сума штрафу за прострочення доставки вантажу складає - 507 203, 96 грн.

Як підтверджується матеріалами справи, протягом січня 2018 Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до станції призначення - Сартана Донецької залізниці здійснено перевезення вантажів, одержувачем яких є Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" згідно вищевказаних залізничних накладних був доставлений вантаж.

Про що вказувалось позивачем та що у свою чергу встановлено судом, вантаж відповідачем доставлено Приватному акціонерному товариству "Металургійний комбінат "Азовсталь" із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та "Правилами обчислення термінів доставки вантажу" підтвердженням чого є календарні штемпелі на накладних, а саме, за номерами: 53978037, 53630455, 53544797, 53613394, 53613386, 53613376, 53607040, 53583241, 36113173, 36052322, 36065563, 36005585, 36022358, 35993211, 35995562, 35912369, 35789700, 35813849, 35813880, 35794270, 35794304, 35771914, 35638824, 35703511, 40881369, 40835043, 40762700, 40637332, 40628968, 40188716, 404011757, 40235152, 40227324, 40126666, 40146623, 40126708, 40206682, 40213076, 40020703, 40020869, 42873844, 42897967, 42901041, 40015794, 40006314, 42873851, 42912675, 42912626, 42912659, 42912667, 42912642, 47874987, 47811203, 47725460, 47592431, 47506670, 47626098, 47574082, 47574074, 47275466, 47275458, 47275771, 47771951, 47734074, 47734082, 47734058, 47734066, 45105426, 43704972, 43683861, 43684331, 43680974, 43680727, 33471848, 43582378, 43598044, 43577808, 43580265, 43575679, 43576826, 43575976, 43561273, 43561885, 43526953, 43508522, 43507136, 43516079, 33461765, 33462136, 33476748, 33466871, 33441601, 33431859, 33352329, 33264466, 33270141, 33261744, 33276429, 33227976, 33271404, 33216987, 33219569, 33177080, 35703529, 33146614, 33189291, що додані до позовної заяви.

Разом з тим, у поданому відповідачем відзиві, останній вказує, що Структурним підрозділом "Служба комерційної роботи та маркетингу" регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" проведено перевірку розрахунку штрафу за несвоєчасну доставку вантажу на адресу Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" протягом січня 2018 року.

Як зазначено відповідачем заявлена сума штрафу позивачем складає 507 203, 96 грн., в той час, як розрахована сума через АРМ ПТД склала 505 190, 16 грн., оскільки, розрахована позивачем за накладною № 42912626 заявлена сума штрафу - 2 013, 80 грн. (10 % від провізної плати), а розрахункова сума через АРМ ПТД - 0, 00 грн.

Вантаж за даною накладною був негабаритним, відповідно до п. 2.6. Правил перевезення вантажів: терміни доставки негабаритних вантажів установлюються в кожному окремому випадку при наданні дозволу на такі перевезення відповідно до "Инструкции по перевозке негабаритньїх и тяжеловесных грузов на железных дорогах государств- участников СНГ, Латвийской Республики, Єстонской Республики" № ДЧ-1835, затвердженої на 30-му засіданні Ради залізничного транспорту країн-учасниць СНД 19.10.2001 виходячи з норм: 1 доба на кожні 100 км - для вантажів першого і другого ступенів негабаритності. (відстань 1324 : 100 = 13,24. 14 діб).

Відповідно до п. 2.8. Правил: терміни доставки негабаритних вантажів усіх ступенів негабаритності збільшується на одну добу: на кожну передачу вантажу з однієї залізниці на іншу. На шляху прямування передача вантажу за даною накладною з однієї залізниці на іншу відбулася два рази, а отже, 14 діб + 2 доби (передача вантажу на іншу залізницю) + 1 доба (на операції пов'язанні з відправленням та прибуттям вантажу) = 17 діб, відтак, на переконання відповідача, вантаж за даною накладною було доставлено вчасно.

Суд погоджується з такими доводами відповідача, у зв'язку з чим, заявлена позивачем сума штрафу за накладною № 42912626 в розмірі 2 013, 80 грн., не підлягає стягненню з відповідача, оскільки, вантаж за вказаною накладною був доставлений вчасно.

Так, судом перевірено правильність здійсненого позивачем нарахування штрафу згідно доданого до позовної заяви розрахунку на підставі вищевказаних накладних (за вирахуванням суми штрафу за накладною № 42912626 в розмірі 2 013, 80 грн) та встановлено, що останній нараховано згідно норм чинного законодавства, зокрема, у відповідності до ст. 116 Статуту залізниць України, то за таких підстав стягненню з відповідача підлягає сума штрафу в розмірі 505 190, 16 грн.

Суд вказує, що згідно приписів підпункту "в" п. 130 Статуту належним доказом прострочення доставки вантажу з вини залізниці є накладна, в якій відображені дати відправки вантажу та дата прибуття вантажу на станцію призначення.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт прострочення терміну доставки вантажу із сторони відповідача саме на суму 505 190, 16 грн., у зв'язку з чим, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у вказаному розмірі є обґрунтованою, доведеною та документально підтвердженою.

Що стосується заяви відповідача про зменшення розміру штрафу, яка мотивована, зокрема тим, що проведення АТО та бойові дії у межах Донецької та Луганської областей суттєво вплинули на фінансове становище регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця". Як зазначає відповідач, за підсумками роботи за 2016 рік філія отримала збиток у сумі 770 314,00 тис. грн., що підтверджується звітом про фінансові результати за 2016 рік. За підсумками роботи за 2017 рік філія отримала збиток у сумі 995 118, 00 тис. грн., що підтверджується звітом про фінансові результати за 2017 рік.

Проведення АТО також значно ускладнило транспортне сполучення у межах регіональної філії "Донецька залізниця" та забезпечення виконання вимог та положень Статуту залізниць України і Правил перевезення вантажів, які були затверджені задовго до початку проведення АТО.

Так, до початку АТО переважна більшість вантажів прямувала до станцій міста Маріуполь зі станцій Дружківка, Авдіївка через станцію Ясинувата та Донецьк, а зі станцій Придніпровської, Південно-Західної залізниць до станцій міста Маріуполя через станції Покровськ, Ясинувата та Донецьк. Зазначені ділянки мали дві залізничні колії та були електрифікованими. На сьогоднішній день станція Ясинувата та Донецьк знаходяться на непідконтрольній території і рух потягів у бік міста Маріуполь припинено з осені 2014 року.

У зв'язку з цим єдиним залізничним сполученням з м. Маріуполь є ділянка залізниця між ст. Волноваха та ст. Комиш-Зоря. Зазначена ділянка має лише одну неелектрифіковану колію, яка до початку проведення АТО була допоміжною та резервною ланкою транспортного сполучення з м. Маріуполь.

Відтак, як про це зазначає відповідач, враховуючи, що окрім позивача в м. Маріуполь залізницею обслуговується чимало великих підприємств, обсяги перевезень вантажів значно перевищують пропускну здатність ділянки Волноваха-Комиш-Зоря.

Таким чином на переконання відповідача, порушення термінів доставки вантажу мали місце з причин незалежних від перевізника.

Згідно зі ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, наявність обставин, які мають істотне значення при вирішенні питання про зменшення розміру санкцій, вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації.

Відтак, системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до беззаперечного висновку, що суд наділений правом, а не обов'язком щодо зменшення розміру штрафних санкцій.

Разом з тим, суд вказує, що для застосування вищевказаних правових норм щодо зменшення розміру штрафних санкцій, відповідач повинен довести наявність тих обстави, з якими законодавець пов'язує можливість такого зменшення.

В той час, із поданого позивачем відзиву щодо заяви про зменшення розміру штрафу вбачається наступне.

Відповідач в обґрунтування заяви про зменшення розміру штрафу вказує на ту обставину, що виходячи з ситуації, що склалася у зв'язку з проведенням АТО, забезпечення залізничних перевезень здійснюється через ділянку залізниці між ст. Волноваха та ст. Камиш-Зоря не за найкоротшою тарифною відстанню, а в об'їзд.

Разом з тим, позивач звертає увагу, що перевезення вантажу за спірними правовідносинами на адресу Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" здійснювались виключно на підконтрольній українській владі території.

При цьому, ділянка між ж.д. станціями Волноваха-Камиш-Зоря має протяжність усього 84 км і є лише частиною маршруту перевезення вантажу від станції вантажовідправника до ст. Сартана (Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь"), в той час як, увесь маршрут перевезення складає набагато більший шлях - 734, 653, 616, 683, 1324, 1135, 1104 км і т.д. Інша більша частина залізничного шляху є задовільною та придатною для безперешкодної експлуатації.

Таким чином, на переконання позивача, відповідач, намагаючись уникнути відповідальності, наводить факти, які не відповідають дійсності.

Також, позивач звертає увагу й на те, що нарахування провізної плати відповідачем проводить за фактичною відстанню перевезення, зокрема, за колишньою схемою маршруту доставки сировини до Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (ст. Сартана) через ст. Ясинувата з АКХЗ (ст. Авдіївка) тарифна відстань становить 148 км і провізна плата, наприклад, за обсяг листопада 2017 склала б 5 982 618, грн. без ПДВ. При перевезенні коксу за фактичною відстанню 419 км через ст. Камиш-Зоря залізничний тариф становив 10 349 902,00 грн. без ПДВ. Таким чином, різниця по ж.д. тарифу тільки за перевезення коксу з АКХЗ (ст. Авдіївка) склала 4 367 284,00 грн. без ПДВ.

У зв'язку з вказаними обставинами (збільшення відстані маршруту перевезення) Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" вимушено нести додаткові витрати, пов'язані зі сплатою додаткових сум залізничного тарифу у розмірі 20 000 000,00 грн. помісячно. Позивач вказує про те, що зазначені суми сплачує своєчасно та у повному обсязі.

Одночасно, позивач зазначає, що в повному обсязі і своєчасно виконує свої зобов'язання за укладеними договорами № 1/27 від 22.11.2016 про експлуатацію залізничного під'їзного шляху Приватним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь" № ДФ/10020 від 28.12.2015 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Крім того, як про це стверджує позивач, ним здійснювалось фінансування робіт з відновлення шляхопроводу на ділянці шляху між залізничними станціями Сартана-Маріуполь для можливості відновлення вантажних і пасажирських перевезень, в реконструкції колійного розвитку ділянки залізничного сполучення Пологи-Комиш-Зоря та в ремонті локомотивів "Укрзалізниця". Сума вказаних фінансувань склала 25 852 880,04 грн., відповідні докази позивачем додано до поданого відзиву.

Стосовно доводів відповідача щодо ускладнення перевезень у зв'язку з проведенням антитерористичної операції, то позивач звертає увагу на те, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що порушення термінів доставки з боку останнього мали місце з поважних та незалежних від перевізника причин.

Відносно доводів відповідача стосовно скрутного фінансового становища, то позивач вказує про те, що від знаходиться не в більш привабливому становищі.

Оскільки, м. Маріуполь (місце знаходження та реєстрації Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь") є населеним пунктом, в якому проводилась антитерористична операція. Вказана обставина також значно ускладнила ведення господарської діяльності Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", зокрема, у результаті порушення залізничного сполучення - основного джерела постачання сировини, позивач опинився перед загрозою зупинки. З метою забезпечення виробничого процесу, та стабілізацією обсягів виробництва Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" було змушене нести додаткові витрати на забезпечення доставки сировини та відправки вантажів іншими способами.

З врахуванням проблем в регіоні, пов'язаних з проведенням військових дій, дуже ускладнилася логістика поставок. Зокрема, позивачем був здійснений перехід на поставку сировини більш дорогим морським транспортом замість залізничного, у виробництві стало використовуватися більш дороге імпортне вугілля через неможливість забезпечення українським вугіллям, що знаходиться на тимчасово неконтрольованій державою території.

У зв'язку зі зниженням обсягів виробництва на підприємстві Приватним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь" з метою вжиття заходів, направлених на вихід з кризового стану, з 16.11.2015 був введений в дію наказ "Про заходи у період зниження обсягів виробництва і погіршення фінансово-економічного стану комбінату", яким на період з 16.11.2015 по 31.12.2015 адміністративний персонал і денний персонал РСС виробничих підрозділів переведений на неповний 32 годинний робочий тиждень. Відповідні антикризові заходи відносно РСС продовжені до 31.03.2016 (копії наказів 532 від 12.11.2015 та № 605 від 25.12.2015 позивачем додані до відзиву).

Зважаючи на особливості здійснення господарської діяльності на території АТО (знаходження в безпосередній близькості від лінії зіткнення), заборгованість контрагентів перед Приватним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь", що негативним чином впливають на можливість достатньою мірою забезпечити виробничий процес, викликає падіння обсягів виробництва та показників прибутку.

Так, у 2017 позивач отримав збитки у розмірі 130 947 тис. грн., крім того, дуже суттєво у 2017 збільшилася дебіторська заборгованість підприємств-контрагентів перед Приватним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь", що на кінець 2017 склала 35 457 752 тис. грн., що майже на 17 мільярдів більше ніж на початок 2017 (дані розміщенні на офіційному сайті https://azovstal.metinvestholding.com/ua/about/info).

Вищенаведене свідчить про тяжке фінансове становище Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", при тому, невиконання зобов'язань Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" щодо термінів доставки вантажу негативним чином впливає на фінансовий стан підприємства, оскільки, не дає належним чином забезпечити виробничій процес та, як наслідок, покращити господарську діяльність позивача.

Відтак, з огляду на викладене вище, виходячи з аналізу конкретних обставин, що склалися у даних правовідносинах, з врахуванням наведених відповідачем аргументів щодо звершення розміру штрафу та контраргументів позивача, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами у розумінні ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України наявності обставин, на підставі яких суд би міг дійти висновку щодо наявності підстав з якими законодавець пов'язує можливість такого зменшення.

Крім того, суд вказує, що поміж іншого, відповідачем також не спростовано контраргументів позивача, у зв'язку з чим суд не вбачає достатніх підстав для задоволення заяви відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, а відтак, вказана заява заява залишається без задоволення.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" - задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (84400, обл. Донецька, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22; ідентифікаційний код 40150216) на користь Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, обл. Донецька, м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1; ідентифікаційний код 00191158) суму штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 505 190 (п'ятсот п'ять тисяч сто дев'яносто) грн. 16 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 577 (сім тисяч п'ятсот сімдесят сім) грн. 85 коп.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 05.11.2018

Суддя Д.О. Баранов