СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2018 р. Справа № 922/1618/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В. , суддя Чернота Л.Ф.

за участю секретаря судового засідання Трубникової Ю.О.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, адвокат, свідоцтво №1321 від 07.09.2012

від відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телур Фарм», м.Мерефа, Харківська область (вх. № 24 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 01.08.2018 року (повний текст складено 03.08.2018 року у м. Харкові) суддя Лаврова Л.С. у справі №922/1618/18

за позовом Комунального підприємства Балаклійської районної ради «Балаклійські теплові мережі», м. Балаклія, Харківська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телур Фарм», м.Мерефа, Харківська область

про стягнення заборгованості в розмірі 43 696,97 грн.

ВСТАНОВИЛА:

15.06.2018 року Комунальне підприємство Балаклійської районної ради «Балаклійські теплові мережі», м. Балаклія, Харківська область звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телур Фарм», м. Мерефа, Харківська область про стягнення 41 934, 29 грн., за послуги теплопостачання, 3% річних у розмірі 324,31 грн., інфляційних втрат у розмірі 725,14 грн. та 986,23 грн. пені (а.с. 3-6).

Справа була розглянута за правилами спрощеного позовного провадження згідно ухвали суду від 19.06.2018р. у справі №922/1618/18 (а.с. 2-4).

Рішенням господарського суду Харківської області від 01.08.2018р. позовні вимоги задоволені повністю (а.с. 105-109).

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції, враховуючи неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору №547 про постачання теплової енергії від 01.04.2014 року, встановив, що доказів які б свідчили про сплату заборгованості відповідачем не надано, та у відповідності до ст.526 ЦК України та ст. 196 ГК України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки факт наявності заборгованості за наданні послуги теплопостачання доведено позивачем та відповідачем не спростовано.

Щодо стягнення пені, господарський суд перевіривши наданий розрахунок, з урахуванням вимог діючого законодавства, дійшов висновку про обґрунтованість її нарахування.

Суд встановивши факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобовязання, вважає вимогу позивача про стягнення 3% річних на інфляційних втрат правомірною, доведеною матеріалами справи, та за власним перерахунком суду також встановлено, що вказані вимоги правомірно заявлені та є арифметично вірними.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Телур Фарм», м. Мерефа, Харківська область звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 01.08.2018 року по справі №922/1618/18 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 121-122).

Скаржник вважає зазначене рішення суду таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Порушення норм процесуального права, на думку апелянта, полягає у проведенні судового розгляду 01.08.2018 року по даній справі без участі представника, що суперечить вимогам ст. 42 ГПК України, та оскільки відповідач не зміг забезпечити явку свого представника в судове засідання, справу можна було б відкласти.

Апелянт посилається на ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та вказує на те, що акти виконаних робіт не підписані з боку споживача ТОВ «Телур Фарм», та відповідно не відповідають вимогам чинного законодавства і не є документом, що підтверджують надання послуг за договором.

ТОВ «Телур Фарм» зазначає, що позивачем до позовної заяви не надано примірник договору №547 від 01.04.2004 року, що суперечить ст. 33 ГПК України, оскільки доказувати позов належними доказами є обовязком позивача, та, відповідно, незрозуміло, чи було досліджено даний договір в суді першої інстанції.

Скаржник не підписував акти виконаних робіт з КП БРР «Балаклійські теплові мережі», оскільки останній неналежно надав послуги з теплопостачання та невідповідності фактичним даним складених актів виконаних робіт.

Апелянт посилається на ч.4 п. 1 ст. 238 ГПК України, відповідно у мотивувальній частині рішення суду відсутні фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини також відсутні.

Також скаржник стверджує, що з оскаржуваного рішення не вбачається, з яких саме сум, за які періоди та за якими тарифами заборгованість була нарахована.

Враховуючи викладене, апелянт просить суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 01.08.2018р. по справі №922/1618/18 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог повністю.

На адресу Харківського апеляційного господарського суду 14.09.2018 року від позивача надійшов відзив №645 від 12.09.2018 на апеляційну скаргу.

Вказаний відзив судом апеляційної інстанції розглянуто, прийнято до уваги та долучено до матеріалів справи (а.с. 130-134).

У відзиві позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 01.08.2018 року по справі №922/1618/18 залишити без змін.

Позивач вважає, що судом вжито всі заходи, щодо належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи. Відповідачем всупереч ст.13, 42 ГПК України не надано суду та не надіслано позивачу, у встановлені законом та судом строки, відзиву, а також не забезпечено явку в судове засідання свого представника.

Також у відзиві позивач заперечує проти доводів відповідача, та вважає, що в рішенні суду докладно та обєктивно досліджено умови договору №547 від 01.04.2004р., встановлено його невиконання, відповідно до чого утворилась наявна заборгованість.

За період надання послуг з теплопостачання, відповідач жодного разу не повідомляв про їх неналежне надання, відповідачем наявність заборгованості не спростовано, відзиву та документів, що підтверджують сплату заборгованості, до суду не надано.

Позивач в своєму відзиві також посилається на рішення господарського суду Харківської області від 06.02.2018 року по справі №922/4051/17, залишене без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 року по вказаній справі, яким позовні вимоги КП БРР «Балаклійські теплові мережі» до ТОВ «Телур Фарм» про стягнення основного боргу в розмірі 33371,92 грн., пені в розмірі 2716,27 грн., інфляційних втрат в розмірі 3004,96 грн., 3% річних в розмірі 305,00 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600 грн. задоволені в повному обсязі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.09.2018р. по справі №922/1618/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Телур Фарм», розгляд якої призначено на 18.09.2018 року о 10:00 год. (а.с. 118-120).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.09.2018р. по справі №922/1618/18 розгляд вказаної справи відкладено на 11.10.2018 року о 10:00 год. (а.с.147-149).

Указом Президента України від 29.12.2017 року №454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Донецький апеляційний господарський суд та Харківський апеляційний господарський суд та утворено Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

Указом Президента України від 28.09.2018 року №295/2018 переведено суддів Донецького апеляційного господарського суду та Харківського апеляційного господарського суду на роботу на посадах суддів Східного апеляційного господарського суду.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів суди, що ліквідуються, припиняють здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті Голос України повідомлень голів новоутворених судів про початок роботи новоутворених судів.

Повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду оприлюднено в газеті Голос України №185 (6940) від 03.10.2018 року.

Відповідно до ч.ч.5,7 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2018 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Зубченко І.В., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2018р. по справі №922/1618/18 прийнято зазначену справу до провадження та розгляд якої призначено на 31.10.2018 о 10:15 год. (а.с.155).

Апелянт у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористався.

Позивач у судове засідання зявився, підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, вважав, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Керуючись вказаною нормою, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, враховуючи, що явка сторін не визнавалася судом обовязковою.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши представника позивача, розглянувши апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Позивач, Комунальне підприємство Балаклійської районної ради «Балаклійські теплові мережі» є юридичною особою, (ідентифікаційний код 34328904), що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи та Статутом (а.с.16-21).

Відповідно до п.2.3.1 Статуту, предметом діяльності Комунального підприємства Балаклійської районної ради «Балаклійські теплові мережі» є виробництво, транспортування, розподіл та реалізація теплової енергії на базі спалювання всіх видів палива (а.с. 18).

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Телур Фарм» є юридичною особою, (ідентифікаційний код 38982573), що підтверджується безкоштовним витягом з сайту Міністерства юстиції України (а.с. 31-40).

Між Комунальним підприємством Балаклійської районної ради Балаклійські теплові Мережі (за договором - енергопостачальна організація, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Телур Фарм» (за договором споживач, відповідач у справі), було укладено договір про постачання теплової енергії № 547 від 01.04.2014 р. (а.с.42-46).

Відповідно до п.1 Договору КП БРР Балаклійські теплові мережі (як енергопостачальна організація) бере на себе зобовязання постачати відповідачу (як споживачеві), розташованому за адресою: 64200, Харківська область, м. Балаклія вул.Жовтнева б.37., кв.2,3,4 (додаток 1в) теплову енергію в потрібних йому обсягах, а відповідач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Відповідно до п. 2.1 теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно додатка 1а та 1в до цього договору у вигляді гарячої або водяної пари на опалення приміщення.

Розділом 3 договору сторони погодили права та обовязки сторін.

Споживач має право на отримання інформації щодо якості теплової енергії, тарифів, умов та режимів постачання (п. 3.1.1 договору).

Споживач зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором. Щомісячно до 20-го числа наступного місяця виконувати звірку розрахунків з підписання акту. Звірку розрахунків споживач здійснює з енергопостачальною організацією (п. 3.2.1 договору).

Відповідно до п. 4.2.1, 4.2.4 енергопостачальна організація зобовязана забезпечувати постачання теплової енергії споживачу в обсягах згідно з договором; повідомляти про зміну тарифів письмово або в засобах масової інформації.

Облік споживання теплової енергії проводиться при наявності договору по приладах обліку з моменту оформлення акту про введення в експлуатацію та на підставі двостороннього акту про кількість використаної теплової енергії; - розрахунковим способом з моменту подачі теплової енергії (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 6.3 Договору відповідач зобовязаний до 10 числа поточного місяця оплачувати за предявленим КП БРР Балаклійські теплові мережі рахунком передбачувальний обєм споживання послуг теплопостачання у порядку передплати, не нижче рівня попереднього місяця. По закінченню місяця КП БРР Балаклійські теплові мережі до 5 числа наступного місяця виставляє рахунок за фактично відпущений обєм послуг.

Відповідно до п. 6.5 для споживачів, що не мають приладів обліку, кількість фактично спожитої теплової енергії визначається розрахунковим методом згідно з договірними навантаженнями з урахуванням середньомісячних фактичних температур навколишнього повітря і теплоносія від теплових джерел енергопостачальної організації, та втрат тепла в мережах споживача. Різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується або зараховується (у разі переплати) на наступний розрахунковий період не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно до п.п.7.2.2 Договору за несвоєчасне виконання розрахунків за спожиту теплову енергію - нараховується пеня на користь енергопостачальної організації у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Пеня нараховується, починаючи з 16 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п. 10.1 договору, цей договір набуває чинності з 01 квітня 2014 року та діє по 31 грудня 2014 року.

Згідно п. 10.4 Договору, він вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Відповідно до п.1 додатку 1а даного договору, енергопостачальна організація постачає споживачу в період з 01.04.2014 року по 31.12.2014 теплову енергію в гарячій воді.(а.с. 45).

Додатком 2 до договору встановлена технічна характеристика теплотраси (а.с. 46).

Відповідно до п. 1.3 Додатку 3 договору, енергопостачальна організація припиняє постачання теплової енергії у разі відсутності протягом 10 днів оплати у встановлені договором терміни. (а.с. 46 - зворотній бік).

Судом першої інстанції встановлено, що даний договір є пролонгованим.

Договір скріплено печатками та підписано сторонами у встановленому законом порядку.

Відповідно листа від 03.11.2017р. №798, який є невідємною частиною договору №547 від 01.04.2004р., КП БРР «Балаклійські теплові мережі» повідомляє, що згідно рішення ХХVIII сесії Балаклійської районної ради VII скликання від 02.11.2017 №412-VII з 04.11.2017 тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів становить 2153,10 грн. на 1 Гкал з урахуванням ПДВ. (а.с. 47).

Відповідно листа від 14.03.2018р. №191, який є невідємною частиною договору №547 від 01.04.2004р., КП БРР «Балаклійські теплові мережі» повідомляє, що згідно рішення ХХХI сесії Балаклійської районної ради VII скликання від 06.03.2018 №532-VII. з 14.03.2018 тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів становить 2186,31 грн. на 1 Гкал з урахуванням ПДВ. (а.с. 48).

Відповідно розпорядження про початок опалювального сезону 2017-2018рр. №754р., на підставі корінця наряду про підключення до мережі опалення №49 від 10.10.16 р. та розпорядження про закінчення опалювального сезону №55 позивачем КП БРР «Балаклійські теплові мережі» було здійснено постачання теплової енергії в повному обсязі (а.с.50).

Згідно розпорядження про початок опалювального сезону 2017-2018р. №754 від 09.10.2017р., на підставі корінця наряду про підключення до мережі опалення №55 від 20.10.2017р. позивач здійснив постачання теплової енергії в повному обсязі в приміщення відповідача за адресою: 64200, АДРЕСА_1, 3, 4. (а.с. 51)

17.05.2018 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про сплату заборгованості за вих. №352 ( а.с.74).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача були направлені акти звірки взаємних розрахунків між КП БРР "Балаклійські теплові мережі" та ТОВ "Телур Фарм", та рахунки які наявні в матеріалах справи (а.с.52-72).

Проте, відповідач відповіді на претензію не надав, акт звірки не підписав та борг перед позивачем за поставлену теплову енергію в розмірі 41934,29 грн. не погасив, що й стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Спірні правовідносини регулюються нормами Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України.

Предметом розгляду даного спору є стягнення заборгованості з оплати послуг за постачання теплової енергії за період з листопада 2017 по квітень 2018 року, на підставі договору про постачання теплової енергії №547 від 01.04.2014р, а також нарахованих 3% річних та інфляційних втрат та пені.

Заслухавши представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, з огляду на наступне.

Укладений між сторонами договір про постачання теплової енергії № 547 від 01.04.2014 р. за своїм змістом та правовою природою є договором енергопостачання.

Відповідно до ч.1,2 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Частинами 6, 7 ст.276 ГК України унормовано, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст.525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом.

За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.6 ст.19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «Телур Фарм» зазначає, що з рішення суду не вбачається, за якими саме тарифами відбувалося нарахування заборгованості.

Як вбачається з укладеного договору, сторони погодили, що відповідно до 6.1. договору, розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в національній валюті України, відповідно до встановлених згідно чинного законодавства України, тарифів.

Відповідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №151 від 01.02.2017 року, згідно рішення ХХVIII сесії Балаклійської районної ради VII скликання від 02.11.2017 №412-VII з 04.11.2017 та згідно рішення ХХХI сесії Балаклійської районної ради VII скликання від 06.03.2018 №532-VII. встановлено тарифи на теплову енергію для юридичних осіб по КП БРР «Балаклійські теплові мережі» за період листопад 2017 по квітень 2018 року, про що доведено відповідачу листами від 03.11.2017р. № 798 та від14.03.2018р. № 191 (а.с.47-48)

Суд апеляційної інстанції з цього приводу зазначає, що сторони при укладанні договору на теплопостачання керуються затвердженими тарифами для виставлення рахунків на оплату послуг з теплопостачання.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції не зазначив, з яких сум та за який період складалась заборгованість.

В матеріалах справи містяться виставлені позивачем наступні рахунки, акти звірки взаємних розрахунків разом із доказами направлення на адресу відповідача:

05.12.2017р. направлено рахунок №20500-4302 від 30.11.2017р. на суму 6595,81 грн. та акт за листопад 2017 року;

04.01.2018р. направлено рахунок №20500-4302 від 31.12.2017р. на суму 6588,49 грн. та акт за грудень 2017 року;

05.02.2018р. направлено рахунок №20500-4302 від 31.01.2018р. на суму 9691,10 грн. та акт за січень 2018 року;

03.03.2018р. направлено рахунок №20500-4302 від 28.02.2018р. на суму 9114,07 грн. та акт за лютий 2018 року;

04.04.2018р. направлено рахунок №20500-4302 від 31.03.2018р. на суму 9315,17 грн. та акт за березень 2018 року;

16.04.2018р. направлено рахунок №20500-4302 від 05.04.2018р. на суму 629,65 грн. та акт за квітень 2018 року (а.с. 53-72).

Відповідно до п. 3.2.2 договору передбачено, що споживач зобовязаний виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені цим договором, а також щомісячно до 20-го чиста наступного місяця виконувати звірку розрахунків з підписання акту. Звірку розрахунків споживач здійснює з енергопостачанню організацією.

Всупереч умовам укладеного договору, споживач акти відмовився підписувати та послався на неналежне надання послуг з теплопостачання.

Відповідно до п. 33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005р., у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного звязку чи у письмовій формі за адресами зазначеними в договорі.

Згідно п.35 Правил №630, представник виконавця, якому не відомі причини неналежного надання або ненадання послуг, зобов'язаний узгодити з виконавцем точний час та дату встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг. У разі необхідності проведення такої перевірки у приміщенні споживача представник виконавця повинен з'явитися до споживача не пізніше визначеного у договорі строку.

Згідно п.37 Правил №630, за результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця згідно з додатком Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця.

Докази звернення споживача до енергопостачальної організації щодо неналежного надання послуг з теплопостачання в матеріалах справи відсутні.

Відповідно позивачем правомірно нараховано до стягнення суму заборгованості за наданні послуги з теплопостачання в розмірі 43696, 97 грн.

За приписами ст.625 ЦК України прострочення відповідачем грошового зобовязання тягне за собою обовязок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обовязку щодо сплати відповідних сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано інфляційні витрати за прострочення основного зобовязання у загальній сумі 725,14 грн.

Згідно ч.2 п.3.1 п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань №14 від 17.12.2013р., інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, базою для нарахування є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями та яка є існуючою на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні є прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція, дефляція.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат за допомогою інформаційно-пошукової системи «ЛІГА:ЗАКОН», суд апеляційної інстанції вважає його таким, що відповідає періоду та базі нарахування, а саме місяці, в яких нараховуються інфляційні втрати з січня 2018 по травень 2018 року в розмірі 725,14 грн.

Позивачем також заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 324,31 грн., а саме за період з 21.12.2017р. по 31.05.2018р.

Перевіривши розрахунок позовних вимог в частині нарахування 3% річних за допомогою інформаційно-пошукової системи «ЛІГА:ЗАКОН», суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем розрахунок зроблено вірно.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Розрахунок позивача щодо пені у розмірі 986,23 грн. за період з 21.12.2017 по 31.05.2018 відповідає вимогам законодавства.

Апеляційний господарський суд за допомогою інформаційно-пошукової системи «ЛІГА:ЗАКОН» перевірив розрахунки зроблені судом першої інстанції та встановив, що вони є арифметично вірними.

Щодо посилання відповідача на порушення судом приписів ст. 42 ГПК України, суд апеляційної інстанції зазначає про наступне.

23.07.2018 відповідач подав до суду першої інстанції клопотання про відкладення судового засідання, призначеного протокольною ухвалою суду від 23.07.2018р. на 01.08.2018 р. о 09:30 год., у звязку із знаходженням представника ТОВ «Телур Фарм» у відпустці (а.с. 93).

Як вбачається з протоколу судового засідання від 01.08.2018 року представник відповідача у судове засідання також не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений завчасно, що підтверджується повідомленням про вручення ухвали суду від 23.07.2018 року. з датою отримання вказаної ухвали 25.07.2018 року. (а.с.100, 102-103).

До того ж відповідачем не надіслано ані позивачу ані суду відзив на позовну заяву, не було направлено представника, тим самим не виконано процесуальні дії, встановлені законом та судом, тим самим відповідач не скористався правами, передбаченими ст. 42 ГПК України.

З огляду на викладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення господарського суду Харківської області від 01.08.2018р. у справі №922/1618/18 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а тому повинно бути залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телур Фарм», м.Балаклія, Харківська область на рішення господарського суду Харківської області від 01.08.2018 року у справі №922/1618/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 01.08.2018 року у справі №922/1618/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови буде складено та підписано впродовж пяти днів.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя І.В. Зубченко

Суддя Л.Ф. Чернота