ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 жовтня 2018 р. Справа № 903/552/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Костюк С. В., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Апетит"

3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю ВОЛ І К

2) Горохівська районна державна адміністрацію в особі Відділу державної реєстрації Горохівської РДА

про застосування наслідків недійсності правочину, визнання прав кредитора, заставодержателя (іпотекодержателя) та відновлення обтяжень

за участю представників-учасників справи:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 27.07.2018 року;

від відповідача: ОСОБА_2, ордер ВЛ №000,040640 від 19.09.2018 року;

від 3-х осіб: 1) ОСОБА_3, ордер ВЛ №000,039372 від 10.09.2018 року;

2) н/з.

Права та обов'язки учасникам судового процесу роз'яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суду.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

в с т а н о в и в:

Позивач Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернувся з позовом до відповідача ТзОВ «Апетит», в якому ставить вимогу:

1. Застосувати до відносин сторін наслідки недійсності Договору відступлення права вимоги, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надбання», посвідченого 26.05.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 26.05.2014 року за реєстровим №744:

- шляхом визнання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (, 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б) стороною (кредитором) за Кредитним договором №02.3-1.10/19/10-КЛТ від 28.10.2010 року;

- шляхом визнання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (, 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б) стороною (Іпотекодержателем) за Іпотечним договором №02.3-1.10/19/І01/10-КЛТ від 29.10.2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Горохівського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_5, за реєстровим номером 2556;

- шляхом визнання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (, 01133, м. Київ. вул. Щорса, 36-Б) стороною (Іпотекодержателем) за Іпотечним договором №02.3-1.10/19/101/12-КЛТ від 12.01.2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Горохівського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_6, за реєстровим номером 32;

- шляхом визнання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (, 01133. м. Київ. вул. Щорса, 36-Б) стороною (Заставодержателем) за Договором застави №02.3-1.10/19/301 /1 б-КЛТ від 29.10.2010 року.

2. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну

реєстрацію зміни іпотекодержателя з ПАТ «Кредитпромбанк» на ТОВ «Дж. Медика» та

припинення іпотеки по обтяженню майна іпотекою номер записи про іпотеку: 5963244,

5964503, 5965606, 5966193, 5969309 та поновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з моменту вчинення первинних записів:

- (з 29.10.2010 року) запис про обтяження нерухомого майна іпотекою 10424011, підстава обтяження: Іпотечний договір, 2556, 29.10.2010 року, приватний нотаріус ОСОБА_6; Обєкт обтяження: інше, приміщення ковбасного цеху А-2, Волинська область, Горохівський район, м. Берестечко, вул. Будьоного, буд.39, номер РПВН: 4224268. Обєкт обтяження: земельна ділянка, адреса: Волинська область, Горохівський район, м.Берестечко, вул. Будьоного. земельна ділянка 39, кадастровий номер :01:002:0009;

- (з 12.01.2012 року) запис про обтяження нерухомого майна іпотекою 12053410, підстава обтяження: Іпотечний договір, 32, 12.01.2012 року, приватний нотаріус ОСОБА_6, Обєкт обтяження: інше, добудова цеху по випуску сировялених ковбас потужністю 0,3 т. на добу /Г-1/, загальною площею 561,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область. Горохівський район, м. Берестечко, вул. Будьоного, буд.39, номер РПВН: 34759820. Обєкт обтяження: інше, господарські приміщення /В-1/, загальною площею 248,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, Горохівський район, м. Берестечко, вул. Будьоного, буд.39, номер РПВН: 34759788. Обєкт обтяження: інше, холодильник /Б-1/, загальною площею 213,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, Горохівський район, м. Берестечко, вул. Будьоного, буд.39, номер РПВН: 34759813.

3. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно держав реєстрацію припинення обтяження, номери записів про обтяження: 5963173, 5964465, 5965571, 5966150, 5969192 та поновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з моменту вчинення первинних записів:

- (з 29.10.2010 року) записи про обтяження нерухомого майна, а саме:

- тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 10423794. підстава обтяження: Іпотечний договір, 2556, 29.10.2010 року, приватний нотаріус ОСОБА_5. Об'єкт обтяження: інше, приміщення ковбасного цеху А-2, Волинська область, Горохівський район, м. Берестечко, вул. Будьоного, буд.39, номер РПВН: 42242684;

- тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 10423953, підстава обтяження: Іпотечний договір, 2556, 29.10.2010 року, приватний нотаріус ОСОБА_5, Обєкт обтяження: земельна ділянка, адреса: Волинська область Горохівський район, м. Берестечко, вул. Будьоного, земельна ділянка 39, кадастровий номер :01:002:0009;

- (з 12.01.2012 року) записи про обтяження нерухомого майна, а саме:

- тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 12053163, підстава обтяження: Іпотечний договір, 32, 12.01.2012 року, приватний нотаріус ОСОБА_5, Обєкт обтяження: інше, добудова цеху по випуску сировялених ковбас потужністю 0,3 т. на добу /Г-1/, загальною площею 561,4 кв.м., що знаходиться за адресою Волинська область. Горохівський район, м. Берестечко, вул. Будьоного, буд.39, номер РПВН 34759820.

- тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження - 12053298, підстава обтяження: Іпотечний договір, 32, 12.01.2012 року, приватний нотаріус ОСОБА_5, Обєкт обтяження: інше, господарські приміщення /В-1/, загальною площею 248,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, Горохівський район, м. Берестечко, вул. Будьоного, буд.39. номер РПВН: 34759788.

- тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяжені 12053335, підстава обтяження: Іпотечний договір. 32, 12.01.2012 року, приватний нотарі ОСОБА_5, Обєкт обтяження: інше, холодильник /Б-1/, загальною площею 213.0 кв.: що знаходиться за адресою: Волинська область, Горохівський район, м. Берестечко, вул. Будьоного, буд.39, номер РПВН: 34759813.

В обґрунтування заявленої вимоги зазначає, що 28.10.2010 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТзОВ «Апетит» був укладений кредитний договір № 02.3-1.10/19/10-КЛТ згідно умов якого Позичальнику були подані кредитні кошти на умовах визначених договором; з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між сторонами було укладено:

- іпотечний договір № 02.3-1.10/19/101/10 КЛТ від 29.10.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Горохівського районного нотаріального округу Волинської області зареєстрованим за № 2556, згідно якого передано в іпотеку приміщення ковбасного цеху А-2, загальною площею 1570,5 кв.м. за адресою: Волинська область, Горохівський район, м.Берестечко, вул.Будьоного,39 та земельна ділянка площею 0,6296 га кадастровий номер :01:002:0009 за вищезазначеною адресою для обслуговування ковбасного цеху;

- іпотечний договір № 02.3-1.10/19/101/12-КЛТ від 12.01.2012 року, згідно якого передано в іпотеку добудова цеху по випуску сировялених ковбас потужністю 0,3 т на добу (Г-1), загальною площею 561,4 кв.м.; господарські приміщення (В-1), загальною площею 248,7 кв.м.; холодильник (Б-1) загальною площею 213,0 кв.м., що знаходяться за вищевказаною адресою;

- договір застави № 02.3-1.10/19/301/10-КЛТ від 29.10.2010 року, згідно якого передано в заставу виробниче та інше обслуговуюче обладнання за вищезазначеною адресою.

При укладені іпотечних договорів державна реєстрація іпотеки та обтяжень була здійснена у Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження.

Згідно договору купівлі-продажу прав вимоги між АТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк» новим кредитором по кредитному договору та забезпечувальними договорами стало АТ «Дельта Банк»; 26.05.2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Надбання» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого банк передав товариству «Надбання» права вимоги за кредитним договором від 28.10.2010 року та договорами, укладеними в забезпечення виконання даного договору.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 18.07.2018 року № 131342415 припинено обтяження щодо іпотечного та заставного майна.

02.03.2015 року на підставі постанови Правління НБУ № НОМЕР_1 «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року № 51 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу ФГВФО; постановою НБУ від 02.10.2015 року № 664 відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації банку, яку продовжено до 04.10.2019 року.

Вказує, що рішенням комісії з перевірки правочинів за кредитними договорами, яке оформлене протоколом від 11.08.2015 року № 48, визнано договір відступлення права вимоги між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Надбання» нікчемним на підставі п.п. 1,2,3 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому, посилаючись на норми ст. 216 ЦК України, норми Закону України «Про іпотеку», просить застосувати наслідки недійсності правочину шляхом визнання ПАТ «Дельта Банк» кредитором за кредитним договором, іпотекодержателем та заставодержателем за забезпечувальними договорами; посилаючись на норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV, п. 41 ПКМ України «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» № 1141 від 26.10.2011 року, скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи щодо припинення обтяжень та поновити записи щодо обтяжень за договорами іпотеки та застави.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 10.08.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.09.2018 року і зобовязано відповідача надати відзив на позов, позивача відповідь на відзив, договір купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013 року; обґрунтувати письмовою заявою необхідність залучення до участі у справі 3-х осіб.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 04.09.2018 року відкладено підготовче засідання на 19.09.2018 року.

17.09.2018 року на адресу суду надійшла заява голови комісії з припинення (ліквідатора) ТзОВ «Апетит» про залишення позову без розгляду на підставі ст. 226 ГПК України.

В обґрунтування даної заяви зазначає, що в провадженні Демидівського районного суду Рівненської області перебуває справа №558/488/18, предметом по вказаній справі є вимога ПАТ Дельта Банк про застосування наслідків недійсності договору відступлення права вимоги від 26.05.2014р., укладеного між ПАТ Дельта Банк і ТОВ Фінансова компанія Надбання, даний предмет спору є тотожним предмету спору по справі №903/552/18, обидва позови банк обґрунтовує одними і тими ж юридичними фактами та обставинами, що свідчить про спільність підстав цих позовів, а тому позов ПАТ Дельта Банк до Товариства з обмеженою відповідальністю "Апетит" про застосування наслідків недійсності правочину, визнання прав кредитора, заставодержателя (іпотекодержателя) та відновлення обтяжень залишити без розгляду на підставі ст. 226 ГПК України.

Розглядаючи дану заяву та долучені до неї докази суд встановив, що у справі №558/488/18 відповідачами є ОСОБА_7 та ОСОБА_8, у справі № 903/552/18 - ТзОВ «Апетит».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно ч.1 ст.41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Статтею 45 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Із системного аналізу вказаних норм процесуального законодавства вбачається, що лише при наявності усіх складових - ті самі сторони, той самий предмет і ті самі підстави - суд залишає позов без розгляду.

Водночас, у справах №558/488/18 та № 903/552/18 стороною - відповідачем є різні особи, а тому заява ліквідатора ТзОВ «Апетит» про залишення позову без розгляду не підлягає задоволенню.

18.09.2018р. на адресу суду від ПАТ Дельта Банк поступило клопотання в якому просить залучити до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Надбання (, 01033, м. Київ, вул. Тарасівська,38, приміщення 1-4); Товариство з обмеженою відповідальністю ВОЛ І К (, 45765, Волинська область, Горохівський район, м. Берестечко, вул. Січових Стрільців,39); Відділ державної реєстрації Горохівської районної державної адміністрації (код ЄДРПОУ 701, Волинська область, м. Горохів, вул. Шевченка,17).

В обґрунтування даного клопотання позивач зазначає, наступне.

26.05.2014 року між Публічним акціонерним товариством Дельта Банк (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Надбання (новий кредитор) було укладено Договір відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №744.

Відповідно до умов Договору позивач передав ТзОВ Фінансова компанія Надбання права вимоги за кредитним договором від 28 жовтня 2010 року №02.3- 1.10/19/10-КЛТ, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю Апетит та договорами, укладеними в забезпечення виконання зобовязань за цим Кредитним договором. На виконання імперативних вимог спеціального Закону в ході здійснення перевірки Договору відступлення, укладеного між банком та ТзОВ Фінансова компанія Надбання, уповноваженою особою виявлено факти порушень законодавства України, за результатами якої прийнято рішення, оформлене протоколом від 11.08.2015 року №48, відповідно до якого вказаний правочин є нікчемним на підставі пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, а тому враховуючи позовні вимоги щодо застосування наслідків недійсності договору, стороною за яким є ТзОВ Фінансова компанія Надбання, рішення суду по даній справі може вплинути на права або обовязки останнього.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 18.07.2018 року № 131342415 на даний час право власності на нерухоме майно щодо якого заявлено позовні вимоги зареєстровано за ТзОВ ВОЛ І К, тому враховуючи вимоги позивача про визнання прав Іпотекодержателя та відновлення обтяжень, рішення по даній справі може вплинути на права або обовязки ТзОВ ВОЛ І К.

Також враховуючи, що нерухоме майно по якому заявлено позовні вимоги територіально розташоване у сфері дії територіального органу Міністерства юстиції України, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - Відділ державної реєстрації Горохівської районної державної адміністрації, та виходячи з обовязковості судових рішень, що набрали законної сили, тому прийняття судом рішення по справі може вплинути на права або обовязки Відділу державної реєстрації Горохівської районної державної адміністрації.

Згідно ч.1 ст.50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обовязки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Суд дослідивши матеріали справи, враховуючи доводи позивача, що викладені у клопотанні про залучення третіх осіб, приходить до висновку, що рішення у справі може вплинути на права або обовязки ТОВ ВОЛ І К, в частині вирішення похідних вимог скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Горохівську районну державну адміністрацію в особі Відділу державної реєстрації Горохівської РДА, а тому клопотання позивача підлягає частковому задоволенню, а саме суд залучає до участі у справі 3-ми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Товариство з обмеженою відповідальністю ВОЛ І К (, 45765, Волинська область, Горохівський район, м. Берестечко, вул. Січових Стрільців,39);

Горохівську районну державну адміністрацію в особі Відділу державної реєстрації Горохівської РДА (, 45701, Волинська область, м. Горохів, вул. Шевченка,17).

Суд відмовляє в залученні 3-ю особою - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Надбання (01033, м. Київ, вул. Тарасівська,38, приміщення 1-4, ), оскільки дана юридична особа згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є припиненою з 17.09.2015р..

19.09.2018 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому не визнає вимог позивача та вважає їх безпідставними. При цьому, посилаючись на норми п.п.1-3 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на підставі яких рішенням від 11.08.2015 року № 48 комісія з перевірки правочинів визнала нікчемним договір відступлення права вимоги між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Надбання», вказує, що позивач не довів порушення вимог чинного законодавства, яке є підставою визнавати договір нікчемним, а відтак вимога позивача про застосування наслідків недійсності договору цесії від 26.05.2014 року необґрунтована; щодо вимог про скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то дані є похідними від вимог про застосування наслідків недійсності правочину, а тому зважаючи, що позивачем не доведено належними доказами факту нікчемності правочину, тому вимоги про скасування відповідних записів також не підлягають задоволенню. До відзиву долучає копію договору купівлі-продажу права вимоги від 27.09.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» з додатками, в підтвердження своєї позиції щодо відсутності підстав для віднесення договору від 26.05.2014 року до нікчемних правочинів на підставі ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

3-я особа ТзОВ «ВОЛ І К» в поясненні від 19.09.2018 року (а.с.88-90), вимогу позивача не визнає, вказуючи, п. 1ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що правочини неплатоспроможного банку є нікчемними у разі, якщо:

- банк безоплатно здійснив відчуження майна;

- прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій;

- відмовився від власних майнових вимог.

Згідно п.2 даної статті ознакою нікчемності правочину є те, що банк до дня визнання його неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим. Однак позивачем даного факту не підтверджено.

Згідно п.3 ч.3 даної статті договір є нікчемним, у разі , якщо банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору. Вказує, що банк не довів факту заниження вартості продажу права вимоги за договором цесії чи відчуження права вимоги за іншою ціною у звязку з наявністю інших бажаючих його придбати дорожче.

При цьому зазначає, що відповідно до інформації на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, право вимоги за кредитним договором № 02.3-1.10/19/10-КЛТ виставлено для продажу на прилюдних торгах, останній аукціон мав відбутися 07.03.2018 року, згідно паспорта відкритих торгів ціна продажу права вимоги по кредиту становила 830521,89 грн., яка в 2,2 рази менша від ціни, яку сплатило ТзОВ «ФК «Надбання» по договору від 26.05.2014 року, та по якому сплачена сума 1809000,00 грн., це підтверджує відсутність підстав стверджувати, що відчуження майнових прав відбулося за цінами нижчими від звичайних.

Вважає, що при укладенні договору відступлення права вимоги від 26.05.2014 року було дотримано вимог чинного законодавства та жодна з підстав нікчемності правочину за ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не настала, відтак позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а зважаючи, що позивач не довів нікчемності договору цесії від 26.05.2014 року і відсутні підстави для задоволення вимог про скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

19.09.2018 року відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності до вимоги банку відповідно до ч.3,4 ст. 267 ЦК України.

Заяву обґрунтовує тим, що договір відступлення права вимоги було посвідчено 26.05.2014 року, ціна відступлення сплачена новим кредитором також 26.05.2014 року, що підтверджено протоколом № 48 від 11.08.2015 року, а тому перебіг позовної давності почався саме від цієї дати та сплив на момент звернення з позовом до суду, а саме до 06.08.2018 року.

Позивач 04.10.2018 року подав заперечення на заяву про застосування строку позовної давності, в якому вказує, що з моменту запровадження тимчасової адміністрації, а саме з 03.03.2015 року, банк здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому керуючись нормами даного закону, а саме ч.2 ст. 38 уповноважена особа Фонду зобовязана забезпечити перевірку правочинів, в т.ч. вчинених протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації на предмет їх нікчемності з підстав визначених ч. 3 ст.38 вищезазначеного закону; комісія з перевірки правочинів була створена на підставі наказу № 67 від 11.03.2015 року, рішенням комісії, оформлене протоколом № 48 від 11.08.2015 року, правочин відступлення права вимоги від 26.05.2015 року віднесено до нікчемних, а тому вважає, що банк пропустив строк на звернення до суду з поважних причин, в звязку з чим просить залишити заяву відповідача про застосування строку позовної давності без задоволення і захистити порушене право позивача.

3-я особа Горохівська районна державна адміністрацію в особі Відділу державної реєстрації Горохівської РДА, вимог ухвали суду від 19.09.2018 року не виконала, в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищенаведене та те, що сторони в судовому процесі повідомлені про розгляд справи належним чином, суд розглядає справу за наявними в ній доказами із-за відсутності представника 3-ї особи - Відділу державної реєстрації Горохівської РДА.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені в позові вимоги, представники відповідача та 3-ї особи (ТзОВ «ВОЛ І К») заперечують їх з підстав викладених у відзиві, поясненні та просять в позові відмовити.

З матеріалів справи, пояснень представників сторін судом встановлено наступне.

28.10.2010 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТзОВ «Апетит» був укладений кредитний договір № 02.3-1.10/19/10-КЛТ (а.с.19-22).

29.01.2010 року в забезпечення виконання зобовязання за вищезазначеним кредитним договором між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТзОВ «Апетит» було укладено іпотечний договір № 02.3-1.10/19/101/10-КЛТ (предмет іпотеки приміщення ковбасного цеху А-2 загальною площею 1570,5 кв.м. та земельна ділянка площею 0,6296 га за адресою: Волинська область, Горохівський район, м.Берестечко, вул.Будьоного,39 (а.с.23-26); іпотечний договір № 02.3-1.10/19/101/12-КЛТ від 12.01.2012 року (предмет іпотеки: добудова цеху по випуску сировялених ковбас загальною площею 561,4 кв.м.; господарські приміщення (В-1), загальною площею 248,7 кв.м.; холодильник (Б-1) загальною площею 213,0 кв.м., за вищевказаною адресою (а.с.27-29); договір застави № 02.3-1.10/19/301/10-КЛТ від 29.10.2010 року (предмет застави: виробниче та інше обслуговуюче обладнання (а.с.30-32).

27.09.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги (а.с.104-109). Згідно акту приймання-передачі до даного договору Покупець ПАТ «Дельта Банк» придбав право вимоги до ТзОВ «Апетит» за кредитним договором № 02.3-1.10/19/10-КЛТ від 28.10.2010 року та іпотечним договором № 02.3-1.10/19/10-КЛТ за ціною 1795588,33 грн. (а.с.110-111).

26.05.2014 року між ПАТ «Дельта Банк» (первісний кредитор) та ТзОВ «ФК «Надбання» (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги (а.с.33-34), за яким первісний кредитор передав новому кредитору право вимоги до ТзОВ «Апетит» за кредитним договором № 02.3-1.10/19/10-КЛТ від 28.10.2010 року та забезпечувальними договорами, а саме, договорами іпотеки № 02.3-1.10/19/101/10-КЛТ від 29.10.2010 року, № 02.3-1.10/19/101/12-КЛТ від 12.01.2012 року, договором застави № 02.3-1.10/19/301/10-КЛТ від 29.10.2010 року та договорами поруки від 29.10.2010 року та 12.01.2012 року, укладеними з фізичними особами ОСОБА_7 та ОСОБА_8

По п.1.4 договору сторони домовились, що ціна відступлення права вимоги становить 1809000,00 грн., яку новий кредитор зобовязався сплатити до 27.05.2014 року (п.1.5), і як вбачається з протоколу № 48 від 11.08.2015 року засідання комісії з перевірки правочинів за кредитними договорами, призначеної наказом № 67 від 11.03.2015 року, ціна відступлення 1809000,00 грн. була сплачена новим кредитором ТзОВ «ФК «Надбання» 26.05.2014 року на рахунок АТ «Дельта Банк» 7041 (а.с.35 зворотня сторона).

Як зазначено в даному протоколі, комісія прийшла до висновків, що згідно ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстав, якщо:

- банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

- банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

- банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

А тому вважає, що договір про відступлення права вимоги від 26.05.2014 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Надбання» та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 744 містить передбачені законодавством ознаки нікчемності правочинів в звязку з чим керуючись положеннями статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. ст. 215, 216, 228 ЦК України, запропоновано прийняти рішення про затвердження результатів перевірки щодо виявлення правочинів нікчемних за ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та наслідків такої нікчемності (а.с.35-37).

Предметом спору по даній справі є визнання наслідків недійсності договору відступлення права вимоги, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надбання», посвідченого 26.05.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 26.05.2014 року за реєстровим №744, шляхом визнання ПАТ «Дельта Банк» стороною (кредитором), за кредитним договором укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТзОВ «Апетит» та стороною іпотекодержателем (заставодержателем) за забезпечувальними договорами, які також укладено між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТзОВ «Апетит» та скасувати відповідні записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність вимог позивача та відмову в позові з врахуванням наступного.

Відповідно до приписів ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

Саме, як слідує з матеріалів справи, комісія з перевірки правочинів, посилаючись на норми п.п.1-3 ч.3 ст.38 вищезазначеного закону, віднесла правочин від 26.05.2014 року до нікчемних. Однак, дані норми не можуть бути застосовані до правочину від 26.05.2014 року, оскільки не було безоплатного відчуження майна чи відмови від майнових прав. Право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Надбання» набуло на підставі оплатного договору за ціною 1809000,00 грн., зобовязання по оплаті передбаченої договором суми виконані належним чином 26.05.2014 року, що підтверджується протоколом від 11.08.2015 року. Укладення з ТзОВ «Фінансова компанія «Надбання» договору цесії від 26.05.2014 року мало наслідком отримання банком прибутку без прийняття на себе жодних грошових зобовязань, тобто банк виступив кредитором, а не боржником, відтак посилання на вказаний вище пункт Закону є необґрунтованим.

Ні протоколом засідання комісії, ні доказами долученими до позовної заяви позивач не підтвердив, що саме внаслідок укладення договору від 26.05.2014 року Банк став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач за договором від 27.09.2013 року придбав право вимоги у ПАТ «Кредитпромбанк» до Позичальника - ТзОВ «Апетит» за кредитним договором від 28.10.2010 року та забезпечувальними до нього договорами за ціною 1795588,33 грн., тобто меншою за ціну відчуження даного права по договору від 26.05.2014 року, який віднесено до нікчемних.

Щодо доводів позивача про порушення п.3 ч.3 ст. 38 Закону України ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", то суд вважає їх непідтвердженими виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Поняття "звичайна ціна" визначена в пункті 14.1.71. Податкового кодексу України, відповідно до якого, - це ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.

Відповідно до положень п.п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача.

Отже, розглядаючи позовну вимогу, заявлену у даному позові, про застосування наслідків нікчемності правочину, а також маючи заперечення іншої сторони відносно нікчемності цього правочину, суд зобов'язаний перевірити такий правочин на його відповідність законодавства, у зв'язку з порушенням якого такий правочин одна із сторін вважає нікчемним, а не відмовляти у позові, з підстав неоскарження стороною такого правочину повідомлення про його нікчемність.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, враховуючи заперечення відповідача та 3-ї особи щодо нікчемності правочину, суд дійшов переконливого висновку про безпідставність посилань позивача на нікчемність правочину в силу положень п.п. 1-3 ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а відтак і відсутні підстав для задоволення позову про застосування наслідків недійсності правочину.

Крім того, суд враховує, що позивач ПАТ «Дельта Банк» не був кредитором по кредитному договору від 28.10.2018 року, іпотекодержателем (заставодержателем) за забезпечувальними договорами від 29.01.2010 року, 12.01.2012 року, а лише придбав право вимоги від ПАТ «Кредитпромбанк» за даними договорами по договору купівлі-продажу права вимоги від 27.09.2013 року.

В звязку з тим, що суд дійшов висновку щодо безпідставності віднесення правочину від 26.05.2014 року до нікчемних в силу закону, заява відповідача про застосування строку позовної давності залишена без задоволення.

Враховуючи викладене, господарський суд, керуючись ст.ст. 74, 86, 129, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України,-

вирішив:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

07.11.2018 року.

Суддя С. В. Костюк