УХВАЛА

17 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 921/378/17-г/5

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.

за участю секретаря судового засідання - Лихошерст І.Ю.,

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" про відвід судді Кушніра І.В. від розгляду справи № 921/378/17-г/5

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"

до Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про стягнення 6 709 634,66 грн.,

за участю:

від позивача: Тиліпський Д.В. (довіреність від 26.08.2018); Степаненко О.М. (довіреність від 26.09.2018); Пилип В.М. (довіреність від 15.10.2018),

від відповідача: Фрейдун О.М. (довіреність від 18.09.2018),

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.04.2018 (у складі колегії суддів: Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.) відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" до Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 6 709 634,66 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 05.06.2018 зупинено провадження у справі до перегляду об'єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду справи № 910/8117/17.

Ухвалою Верховного Суду від 12.09.2018 поновлено провадження у справі №921/378/17-г/5 за касаційною скаргою Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", касаційну скаргу призначено до розгляду на 27.09.2018 об 11 год. 15 хв.

Ухвалою Верховного Суду від 27.09.2018 заяву про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду головуючого судді Мачульського Г.М., Кушніра І.В., Краснова Є.В., визнано необґрунтованою. Зупинено провадження у справі №921/378/17-г/5.

Ухвалою Верховного Суду від 02.10.2018 у складі судді Касаційного господарського суду Пєскова В.Г. відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" про відвід колегії суддів у складі: Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В. від розгляду справи №921/378/17-г/5.

Ухвалою Касаційного господарського суду від 04.10.2017 поновлено провадження за касаційною скаргою Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України". Касаційну скаргу призначено до розгляду на 17.10.2018 об 11 год. 30 хв. Клопотання Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про зупинення виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.10.2017 у справі №921/378/17-г/5 задоволено. Зупинено виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.10.2017 у справі №921/378/17-г/5 до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою касаційного господарського суду від 11.10.2018 відмовлено у задоволенні повторного клопотання Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про зупинення виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.10.2017 у справі №921/378/17-г/5.

Під час судового засідання 17.10.2018 до Касаційного господарського суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" про відвід судді Кушніра І.В. від розгляду справи № 921/378/17-г/5.

Заяву мотивовано тим, що, як стало відомо позивачу під час розгляду даної справи 17.10.2018, суддя Кушнір І.В. ігнорує необхідність передачі даної справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду і за результатами вирішення питання про відвід суддів Міщенка І.С., Берднік І.С., Сухового В.Г. від розгляду справи №915/1388/16, суддею Кушніром І.В. було відмовлено у задоволенні заявлених Публічним акціонерним товариством "Українська інноваційна компанія" відводів ухвалою від 02.10.2018, у якій зроблено висновки, що свідчать про упередженість судді Кушніра І.В. та наявність переконань щодо правових питань, які мають значення у даній справі.

Представник відповідача заперечив проти задоволення цієї заяви з підстав необґрунтованості її вимог та просив застосувати до позивача заходи процесуального примусу у зв'язку з безпідставним затягуванням розгляду касаційної скарги відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.35 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК) суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно з ч.3 ст.38 ГПК відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.39 цього ж Кодексу питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Стосовно доводів позивача, які зазначені вище, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 35 ГПК незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, самі по собі судові рішення, прийняті за участі судді Кушніра І.В. в інших справах, зокрема і де сторонами було Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія", не можуть бути підставою для відводу судді без надання стороною, яка заявляє відвід, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів проявлення зазначеним суддею саме необ'єктивності чи упередженості при ухваленні вказаних судових рішень на користь однієї з сторін.

Проте таких доказів заявником відводу до заяви не додано, в судовому засіданні не надано.

Безпідставність заявленого відводу, з урахуванням його мотивів, вбачається із наведених норм права.

Інших підстав в обґрунтування необ'єктивності чи упередженості судді Кушніра І.В. позивачем не наведено.

Разом з тим, як зазначалось вище, питання про відвід в тому числі судді Кушніра І.В. вирішувалось у даній справі ухвалами Касаційного господарського суду від 27.09.2018 і від 04.10.2018.

За приписами частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 43 ГПК учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що роль національних судів полягає у тому, щоб організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

Частинами 3, 4 названої статті 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Господарський процесуальний кодексу України у Главі 9 Розділу 1 визначає заходи процесуального примусу. Так у статті 135 частині 1 пункту 2 названого Кодексу передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Абзац 2 частини 4 цієї ж статті визначає, що ухвала Верховного Суду про стягнення штрафу оскарженню не підлягає.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України (ч.4 ст.135 ГПК).

Враховуючи вище викладене, суд визнає відвід завідомо безпідставним, а вказані дії позивача, що суперечать завданню господарського судочинства - зловживанням процесуальними правами та визнає за необхідне застосувати до позивача заходи процесуального примусу шляхом стягнення в дохід державного бюджету штрафу у сумі п'яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 8 810,00 грн.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 42, 43, 135, 234, 243 Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Визнати заявлений Публічним акціонерним товариством "Українська інноваційна компанія" відвід завідомо безпідставним та залишити без розгляду.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія" (93404, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, буд 3-А, ) в дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) 8 810,00 грн. (вісім тисяч вісімсот десять гривень) штрафу.

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання, не може бути оскаржена та підлягає негайному виконанню.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді І. В. Кушнір

Є. В. Краснов