ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"26" жовтня 2018 р. Справа№ 910/4431/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2014 (повний текст рішення складено 12.03.2014)

за заявою ОСОБА_3

про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2013

у справі № 910/4431/13 (головуючий суддя Васильченко Т.В., судді: Івченко А.М., Любченко М.О.)

за позовом Організації орендарів орендної фірми "Екста"

до 1) Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

2) Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна",

3) Фонду державного майна України,

4) Закритого акціонерного товариства "Центр моди "Екста"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_3,

за участю Прокуратури Печерського району міста Києва

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2013 у справі №910/4431/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2013 року та постановою Вищого господарського суду України від 05.11.2013 року, провадження у справі за позовом Організації орендарів орендної фірми "Екста" в частині вимог до Закритого акціонерного товариства "Центр моди "Екста" припинено; позовні вимоги до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задоволено. Визнано за Організацією орендарів орендної фірми "Екста" право власності на нежитлову будівлю загальною площею 3333 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (літера А); у задоволенні позовних вимог до Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" та Фонду державного майна України - відмовлено.

В лютому 2014 ОСОБА_3 звернулася до господарського суду міста Києва із заявою про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 09.07.2013 за нововиявленими обставинами у справі №910/4431/13.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.03.2014 у цій же справі, залишеному без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.04.2014, задоволено заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2013. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2013 у справі №910/4431/13 скасовано. Прийнято нове рішення, яким відмовлено Організації орендарів орендної фірми "Екста" у задоволенні позову до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" та Фонду державного майна України. Провадження у справі в частині позовних вимог до Закритого акціонерного товариства "Центр моди "Екста" припинено.

27.09.2018 через канцелярію Київського апеляційного господарського суду від ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2014 у справі №910/4431/13 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2013 за нововиявленими обставинами.

25.06.2018, на виконання Указу Президента №454/2017 від 29.12.2017, яким, зокрема, ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, створено Північний апеляційний господарський суд, юрисдикція якого поширюється на Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 року у газеті «Голос України» № 185 (6940) було опубліковано повідомлення голови новоутвореного Північного апеляційного господарського суду про початок роботи суду.

Таким чином, починаючи з 03.10.2018 Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Згідно з ч. 5 ст. 31 ГПК України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2018 справу №910/4431/13 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Чорногуз М.Г., Агрикова О.В.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2. ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Стаття 4 названого Закону встановлює, що за подання апеляційної скарги на рішення суду судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Проте, як видно з матеріалів апеляційної скарги, жодних доказів сплати судового збору апелянт до суду апеляційної інстанції не надав. Разом з цим, скаржником в тексті апеляційної скарги порушено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Клопотання мотивовано тим, що заявниця є громадянкою Сполучених Штатів Америки і, за її переконанням, оскільки її було позбавлено права власності вона не отримує дохід від власності та відповідно позбавляє надходжень Федеральний бюджет Сполучених Штатів Америки. Водночас, апелянт вказала, що Сполучені Штати Америки надають державі Україна і її громадянам значну фінансову допомогу, в якій, за твердженням заявниці, є і частка участі всієї її сім'ї. Враховуючи викладене, заявницею поставлено питання про звільнення від сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону Укоаїни "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін.

Так, ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Водночас, як вбачається з поданого апелянтом клопотання про звільнення від сплати судового збору, жодних причин неможливості сплати судового збору, зокрема, у зв'язку з майновим станом заявника не зазначено.

Більше того, апелянтом було подано заяву про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2017 у даній справі (а.с. 203 - 205 т. 14). Згідно доданих до заяви про приєднання до апеляційної скарги документів заявницею було сплачено судовий збір за подання вказаної заяви у розмірі визначеному Законом.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір», господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій особі, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

Крім того, доступ до правосуддя у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не привести судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ГПК України.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» та від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/3012/17, ухвалі Верховного Суду від 12.03.2018 у справі № 925/56/16.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що заявницею не подано жодних доказів на підтвердження того, що вона не може сплатити судовий збір у встановленому розмірі, а тому підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору у суду відсутні.

Крім того, згідно з вимогами ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва у даній справі ухвалено 07.03.2014 (повний текст складено 12.03.2014). Разом з тим, апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2014 заявницею подано лише 25.09.2018, що підтверджується відтиском штемпеля поштового відділення зв'язку на конверті в якому надійшла апеляційна скарга.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 256 ГПК України передбачає, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Так, апелянтом при зверненні з апеляційною скаргою заявлено клопотання про поновлення строку для звернення з апеляційною скаргою. Клопотання мотивовано тим, що з 1998 року заявниця проживає в Сполучених Штатах Америки, де у 2018 році отримала громадянство. Апелянт зазначає, що тільки у третій декаді липня 2018 року дізналась про оскаржуване судове рішення від ОСОБА_4, яка перебувала на американському континенті.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Водночас, ч. 4 названої статті закріплю, що власність зобов'язує (тягар утримання, тощо (ст. 322 ЦК України)).

Оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва ухвалено в березні 2014 року, яким скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2013 та прийнято нове рішення, яким, зокрема, у задоволенні позову Організації орендарів орендної фірми «Екста» до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» та Фонду державного майна України - відмовлено.

Апелянт стверджує, що про оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2014 дізналась тільки в липні 2018 року, тобто після спливу понад чотирьох років після прийняття судом оскаржуваного судового рішення. При цьому, жодного доказу на підтвердження вищенаведених обставин скаржником не надано.

Відповідно до ч. 1ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 ГПК України).

Отже, враховуючи приписи ст. ст. 73, 78, 79 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що апелянтом взагалі не надано достатніх та достовірних доказів на підтвердження факту поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2014.

Крім того, відповідно до вимог п. 3. ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Вимоги до надсилання копії апеляційної скарги сторонам у справі встановлено ст. 259 ГПК України, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Так, скаржником в якості доказу надіслання копії скарги відповідачам у справі приєднано до матеріалів апеляційної скарги фіскальні чеки поштового відділення зв'язку та описи вкладення у цінний лист.

Звертаючись до Північного апеляційного господарського суду, заявницею до апеляційної скарги було додано ряд документів (клопотання про звільнення від сплати судового збору, клопотання про поновлення строку для звернення з апеляційною скаргою, документи на підтвердження повноважень заявника), що підтверджується переліком додатків до скарги.

Однак, згідно наданих описів вкладення, апелянтом було надіслано іншим учасникам справи лише апеляційну скаргу скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2014.

Таким чином, ОСОБА_2 не надано доказів надсилання іншим учасникам справи копії апеляційної скарги з додатками, як того вимагають приписи ст. ст. 258, 259 ГПК України.

Приписами ч. 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Отже, наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч. ч. 2, 3 ст. 260 ГПК України та залишення без руху поданої апеляційної скарги.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, слід запропонувати апелянту надіслати іншим учасникам справи копій доданих до апеляційної скарги документів, надати докази сплати судового збору у розмірі 54 810, 00 грн (36 540, 00 * 150%), докази на підтвердження факту поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, про що надати суду докази або надати інші наявні докази в десятиденний строк.

Керуючись ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. ст. 174, 234, 258, 260, 324 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відхилити клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2014 у справі № 910/4431/13.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2014 у справі №910/4431/13 залишити без руху.

3. Роз'яснити ОСОБА_2, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції наступні докази: надіслання копій доданих до апеляційної скарги документів, сплати судового збору у розмірі 54 810, 00 грн (36 540, 00 * 150%), підтвердження факту поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, шляхом подання відповідної заяви.

4. Попередити ОСОБА_2, що якщо вимоги даної ухвали суду не будуть виконані апелянтом в зазначений строк, суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз