ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2213/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківського обласного Комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків
до Комунального підприємства "Обласний інформаційно-технічний центр", м. Харків
про стягнення 833 759, 51 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (дов. № б/н від 03.09.2018 р.), ОСОБА_2 (дов. № 92 від 04.01.2018 р.)

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача, Комунального підприємства "Обласний інформаційно-технічний центр" заборгованості в розмірі 833759,51 грн. Також просить суд стягнути з Відповідача суму судового збору у розмірі 12126,40 грн. за подання позову до суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.08.2018 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження; почато підготовче провадження та призначено його на 04.09.2018 р. о 11:40. Ухвалою суду від 04.09.2018 р. розгляд підготовчого засідання відкладено на 25.09.2018 р. о 11:00.

25 вересня 2018 року судом було закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на "18" жовтня 2018 р. о 10:20 на підставі чого постановлено ухвалу.

У судовому засіданні 18 жовтня 2018 року:

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх у повному обсязі про що також зазначено у наданій відповіді на відзив (вх. №29803 від 16.10.2018 р.).

Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, ніяких документів не надав. Причини неявки суду не відомі, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, керуючись принципом Верховенства права суд встановив наступне.

Відповідно до п. 6 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Таким чином, даний спір відноситься до юрисдикції господарських судів України.

03.07.2017 між Харківський обласним комунальним підприємством «Дирекція розвитку інфраструктури територій» (далі ХОКП «ДРІТ», Дирекція) та Комунальним підприємством «Обласний інформаційно-технічний центр» (далі КП «ОІТЦ», Підприємство) було укладено Договір на відшкодування витрат №030717 (далі Договір), за умовами якого Підприємство до моменту укладення прямого договору з АК «Харківобленерго» на поставку електроенергії користується, з метою ведення своєї господарської діяльності, послугами електропостачання, які надаються АК «Харківобленерго» Дирекції на підставі договорів поставки електроенергії:

№ 53999,02 від 27.07.2007;

№ 71002 від 13.03.2008;

№ 60999,04 від 28.05.2015;

№ 65325 від 18.01.2007;

№ 53999,01 від 29.12.2006;

№ 60999,02 від 30.11.2006;

№ 60999,03 від 30.11.2006;

№ 14079 від 05.12.2008.

Відповідно до пункту 3 Договору Дирекція та Підприємство дійшли згоди про те, що Підприємство до моменту укладення прямих договорів на постачання електроенергії з АК «Харківобленерго» на обєкти теплопостачання, водопостачання і водовідведення, які передані відповідними територіальними громадами Підприємству в господарське управління, відшкодовує Дирекції понесені витрати з електроенергії та реактивної енергії, які використовуються Підприємством на зазначених вище обєктах для ведення господарської діяльності, а також штрафні санкції, виставлені АК «Харківобленерго» в разі несвоєчасних розрахунків

Згідно з пунктом 4 Договору розрахунок здійснюється на підставі рахунків та актів АК «Харківобленерго», оформлених і підписаних сторонами в установленому порядку та строках, передбачених договорами, зазначеними в пункті 1 цього Договору.

Договір набуває чинності з 03.07.2017 та діє до 31.12.2017 або до укладення прямих договорів на постачання електроенергії між Підприємством та АК «Харківобленерго» (пункт 6 Договору), пролонгація Договору на наступний календарний рік, відповідно до пункту пунктом 7 Договору, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору не буде заявлено однією зі сторін про розірвання цього Договору або його перегляд. Договір може бути розірваний і в іншій час за ініціативою будь-якої зі сторін у порядку, передбаченому законодавством.

У подальшому Додатковою угодою № 1 від 13.07.2018 до Договору сторони дійшли згоди викласти пункт 1 Договору в такій редакції: «Підприємство до моменту укладення прямого Договору з АК «Харківобленерго» на постачання електроенергії користується, з метою ведення своєї господарської діяльності, послугами електропостачання, які надаються АК «Харківобленерго» Дирекції на підставі договорів постачання електроенергії:

№ 53999,02 від 27.07.2007;

№ 53999,01 від 29.12.2006 (тільки котельні: вул. Сумський шлях, 24; вул. Потемкіна, 18);

№ 60999,02 від 30.11.2006;

№ 60999,03 від 30.11.2006;

№ 14079 від 05.12.2008.»

Вищезазначена Додаткова угода набуває чинності з 13.07.2018 і є невідємною частиною Договору (пункт 3 Додаткової угоди № 1 від 13.07.2018).

На виконання умов Договору сторони склали Акти виконаних робіт, в яких узгодили вартість поставленої КП «ОІТЦ» електроенергії, а усього ХОКП «ДРІТ» передано електроенергії на суму 11 474 192, 57 грн.

У свою чергу, КП «ОІТЦ» здійснило часткову оплату поставленої за Договором електроенергії за платіжними дорученнями № 86 від 14.09.2017 на суму 2 500, 00 грн, № 159 від 02.10.2017 на суму 4 035, 00 грн, № 115 від 22.09.2017 на суму 650, 00 грн, № 146 від 29.09.2017 на суму 13 700, 00 грн, № 166 від 05.10.2017 на суму 3 550, 00 грн, № 190 від 10.10.2017 на суму 2 100, 00 грн, № 206 від 12.10.2017 на суму 3 110, 00 грн, № 208 від 13.10.2017 на суму 3 810, 00 грн, № 207 від 13.10.2017 на суму 27 700, 00 грн, № 212 від 17.10.2017 на суму 2 713, 00 грн, № 229 від 19.10.2017 на суму 3 902, 00 грн, № 280 від 27.10.2017 на суму 100 000, 00 грн, № 312 від 30.10.2017 на суму 50 000, 00 грн, № 315 від 31.10.2017 на суму 50 000, 00 грн, № 345 від 02.11.2017 на суму 50 801, 00 грн, № 3 від 13.11.2017 на суму 236 350, 00 грн, № 12 від 16.11.2017 на суму 301 775, 00 грн, № 12 від 23.11.2017 на суму 3 570, 75 грн, № 12 від 28.11.2017 на суму 261 150, 00 грн, № 12 від 04.12.2017 на суму 76 732, 00 грн, № 12 від 06.12.2017 на суму 340, 00 грн, № 12 від 13.12.2017 на суму 4 105, 00 грн, № 12 від 14.12.2017 на суму 10 460, 00 грн, № 12 від 15.10.2017 на суму 427,00 грн, № 12 від 21.12.2017 на суму 1 150 987, 00 грн, № 12 від 22.12.2017 на суму 313 421, 00 грн, № 12 від 26.12.2017 на суму 11 150, 00 грн, № 12 від 26.12.2017 на суму 11 150, 00 грн, № 197 від 03.01.2018 на суму 339 344, 00 грн, № 243 від 22.01.2018 на суму 1 635 575, 00 грн, № 355 від 15.02.2018 на суму 9 120, 00 грн, № 438 від 26.02.2018 на суму 1 000 000, 00 грн, № 273 від 05.02.2018 на суму 100, 00 грн, № 289 від 07.02.2018 на суму 133 770, 00 грн, № 452 від 05.03.2018 на суму 129 398, 00 грн, № 513 від 15.03.2018 на суму 1 865 000, 00 грн, № 606 від 16.04.2018 на суму 520 000, 00 грн, № 618 від 20.04.2018 на суму 1 542 000, 00 грн, № 575 від 05.04.2018 на суму 128 900, 00 грн, № 658 від 07.05.2018 на суму 62 200, 00 грн, № 709 від 22.05.2018 на суму 413 745, 00 грн, № 771 від 05.06.2018 на суму 36 710, 00 грн, № 781 від 07.06.2018 на суму 6 224, 00 грн, № 780 від 07.06.2018 на суму 30 395, 16 грн, № 822 від 21.06.2018 на суму 50 000, 00 грн, № 863 від 04.07.2018 на суму 31 100, 00 грн., тобто усього КП «ОІТЦ» здійснено оплату за Договором на суму 10 640 433, 03 грн.

Виходячи з наведених доказів вбачається, що Позивачем ХОКП «ДРІТ» недоотримало з КП «ОІТЦ» на свою користь основну заборгованість за Договору № 030717 від 03.07.2017 в сумі 833 759, 51 грн.

ХОКП «ДРІТ» зверталося до КП «ОІТЦ» з вимогою про виконання зобовязання за Договором № 030717 від 03.07.2017, та оскільки останнім не здійснював оплату електроенергії у строки, визначені спірним Договором, Позивач неодноразово звертався до Відповідача з вимогами виконати зобовязання за Договором №030717 від 03.07.2017.

Листами № 44/02 від 28.02.2018 (вхідний № 144/03 від 01.03.2018) та № 10/05 від 18.05.2018 (вхідний № 33/05 від 21.05.2018) ХОКП «ДРІТ» вимагало КП «ОІТЦ» сплатити заборгованість в сумі 808 426, 87 грн. на виконання умов спірного Договору.

Факт отримання Відповідачем зазначених листів підтверджується відмітками КП «ОІТЦ» з вхідним номером та датою надходження.

Отримавши вимогу ХОКП «ДРІТ», оформлену листом № 44/02 від 28.02.2018, КП «ОІТЦ» зобовязано було протягом семи днів з дня її отримання, тобто у строк до 09.03.2018, належним чином виконати обовязок зі сплати заборгованості безпосередньо в силу приписів частини другої статті 530 ЦК України.

Також отримавши вимогу ХОКП «ДРІТ», оформлену листом № 10/05 від 18.05.2018, КП «ОІТЦ» зобовязано було сплатити заборгованість за спірним Договором у строк до 29.05.2018.

Відповідач проігнорував вимоги кредитора та приписи чинного законодавства і не погасив заборгованість за спірним Договором, чим порушив права ХОКП «ДРІТ».

У звязку з тим, що КП «ОІТЦ» не надавало відповідь на листи ХОКП «ДРІТ» та не сплатило суму заборгованості, Позивач був вимушений повторно направити Відповідачу вимогу № 06/10 від 12.10.2018, в якій пропонувало виконати зобовязання та сплатити борг у розмірі 833 759, 51 грн. негайно, тобто у день її отримання.

Факт отримання Відповідачем зазначеного листа також підтверджується відміткою КП «ОІТЦ» з вхідним номером та датою надходження, але на час подання позову відповідь на вимоги ХОКП «ДРІТ» щодо виконання спірного Договору від Відповідача не надходила і зобовязання все ще не виконано.

Суд зазначає, що від Відповідача до матеріалів справи не надано жодного доказу та не виконані вимоги ГПК України. У судовому засіданні 25.09.2018 представник Відповідача також зазначив, що Акти виконаних робіт за Договором на відшкодування витрат № 030717 від 03.07.2017, підписані ХОКП «ДРІТ» та КП «ОІТЦ», не відповідають умовам спірного Договору, внаслідок чого не можуть бути підставою для оплати переданої електроенергії.

Дослідивши матеріали справи, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог учасників судового процесу, керуючись принципом Верховенства права суд вирішив, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного.

На підставі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків виникають з договорів та інші правочинів. Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать ст. 174 Господарського кодексу України.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. Загальні положення про договір визначені статям 626-637 ЦК України, а порядок укладення, зміна і розірвання договору статями 638-647, 649,651-654 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами статей 526-527 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, статями 525 - 526 ЦК України передбачається, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 610 ЦКУ визначає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 2 статті 530 ЦК України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованість не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, останній визнається судом таким, що прострочив виконання зобов'язання з оплати поставленого товару на суму 833 759,51 грн.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у встановленому порядку стягується з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідачі не звільнені від сплати судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства «Обласний інформаційно-технічний центр» (61022, м. Харків, м-н Свободи, буд. 5, Держпром, 9-й підїзд, 5-й поверх; ) на користь Харківського обласного комунального підприємства «Дирекція розвитку інфраструктури територій» (61022, м. Харків, м-н Свободи, буд. 5, Держпром, 3 й підїзд, 5-й поверх; ) заборгованість у розмірі 833 759, 51 грн., а також суму судового збору у розмірі 12 126,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.10.2018 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Суддя ОСОБА_3