РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.10.2018Справа № 910/9228/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Дьогтяр О.О., розглянув матеріали господарської справи

за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційна компанія Евегріненерджі»

до науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Лота»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1) товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-

виробниче підприємство «Укроргсинтез»

2) приватне акціонерне товариство «Провесінь»

про стягнення 332 000,00 грн.

за зустрічним позовом науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Лота»

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційна компанія Евегріненерджі»;

2) товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Екоенергохарків»

про визнання недійсним договору

Представники учасників судового процесу:

від позивача за первісним позовом Данилов С.А.,

від відповідача за первісним позовом Годецький І.Ю., Королевич О.Я.,

від відповідача-2 за зустрічним позовом не з'явились,

від третьої особи-1 Ципльонков О.Ю.,

від третьої особи-2 не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Інноваційна компанія Евегріненерджі» (далі - ТОВ «ІК Евегріненерджі», позивач за первісним позовом) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Лота» (далі - НВТОВ «Лота», відповідач за первісним позовом) про стягнення 332 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його обов'язків виконати роботи та поставити товар за договорами № 4/15 від 10.08.2015 про розробку проектної документації та № 5/15 від 14.08.2015 на поставку обладнання, укладеними між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Екоенергохарків» (далі - ТОВ «НВК «Екоенергохарків»), яке відступило своє право вимоги до відповідача відповідно до договору про відступлення права вимоги № 01/08/17 від 01.08.2017 на користь позивача.

У зв'язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 332 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.07.2018 відкрито провадження у справі № 910/9228/18 та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.08.2018.

07.08.2018 відділом автоматизованого діловодства суду був зареєстрований поданий відповідачем за первісним позовом відзив на позовну заяву, в якому останній вказав, що ним у повному обсязі були виконані зобов'язання за договором № 4/15 від 10.08.2015 про розробку проектної документації, оскільки за вказаною проектною документацією ТОВ «НВК «Екоенергохарків» вже було змонтовано та встановлено твердопаливну котельню потужністю 5000 кВт/год за адресою безпосереднього замовника проектної документації - приватного акціонерного товариства «Агрофірма «Провесінь» (далі - ПрАТ «Агрофірма «Провесінь»). Крім того, відповідач вказав, що виконав свої зобов'язання також за договором № 5/15 від 14.08.2015 на поставку обладнання, зазначивши, що безпосереднім замовником обладнання було товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укроргсинтез» (далі - ТОВ «НВП «Укроргсинтез»), яке уклало з ТОВ «НВК «Екоенергохарків» договір № 10/08-15ПО від 10.08.2015 на поставу комплекту обладнання твердопаливної опалювальної установки. Враховуючи ту обставину, що безпосередній замовник обладнання і відповідач знаходяться у м. Києві, яке також було місцем поставки та монтажу обладнання, а генеральний постачальник - ТОВ «НВК «Екоенергохарків» розташований у м. Харкові, з метою економії коштів та часу на транспортування обладнання до м. Харкова, а потім назад до м. Києва сторонами була досягнута усна домовленість щодо поставки обладнання відповідачем безпосередньо замовнику, що й було виконано відповідачем. Враховуючи викладене, відповідач вважав первісний позов необґрунтованим та безпідставним, просив суд у його задоволенні відмовити.

Крім того, НВТОВ «Лота» (далі - позивач за зустрічним позовом) подало зустрічний позов до ТОВ «ІК Евегріненерджі» (далі - відповідач-1 за зустрічним позовом) та ТОВ «НВК «Екоенергохарків» (далі - відповідач-2 за зустрічним позовом) про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 01/08/17 від 01.08.2017.

В обґрунтування зустрічного позову НВТОВ «Лота» зазначило, що за умовами спірного договору відступлено право вимоги у розмірі 332 000,00 грн., тобто в більшому розмірі, ніж мав на момент відступлення первісний кредитор, оскільки останньому в разі неналежного виконання боржником його зобов'язань належало право вимагати повернення грошових коштів в розмірі 331 000,00 грн. Крім того, позивач за зустрічним позовом зазначив, що між ТОВ «НВК «Екоенергохарків» та ТОВ «ІК Евегріненерджі» був укладений договір № 5/15 від 14.08.2015, а договір № 5/15 від 20.08.2015, право вимоги за яким передано на підставі спірного правочину, сторонами ніколи не укладався. Враховуючи викладене, НВТОВ «Лота» вважало, що відповідачі за зустрічним позовом, укладаючи спірний договір, помилились щодо його істотних умов, що за приписами ст. 229 Цивільного кодексу України є підставою для визнання його недійсним. Також НВТОВ «Лота» вказало на те, що спірний договір суперечить вимогам чинного законодавства України, оскільки договір № 4/15 від 10.08.2015, право вимоги за яким передано на підставі спірного договору, містить пряму заборону щодо такого відступлення без письмового погодження іншої сторони вказаного договору, якого НВТОВ «Лота» не надавало, що також є підставою для визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 01/08/17 від 01.08.2017.

14.08.2018 позивачем за первісним позовом були подані до суду повідомлення на відзив та заперечення на зустрічну позовну заяву, в яких останній вказав, що визнає технічну помилку в тексті первісної позовної заяви та погоджується, що сума стягнення повинна становити 331 000,00 грн. ТОВ «ІК Евегріненерджі» також вважало неспростованим належними та допустимими доказами факт невиконання відповідачем за первісним позовом - НВТОВ «Лота» його обов'язків за договорами № 4/15 від 10.08.2015 та № 5/15 від 14.08.2015. Зустрічний позов ТОВ «ІК Евегріненерджі» вважало безпідставним та просило відмовити у його задоволенні.

У судовому засіданні 16.08.2018 судом оголошена перерва до 06.09.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.08.2018 після усунення позивачем за зустрічним позовом недоліків зустрічної позовної заяви її прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 910/9228/18, підготовче засідання призначено на 06.09.2018.

29.08.2018 відділом автоматизованого діловодства суду було зареєстроване подане позивачем за зустрічним позовом - НВТОВ «Лота» клопотання про залучення до участі у справі ТОВ «НВП «Укроргсинтез» як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за зустрічним позовом.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.09.2018 продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів з ініціативи суду, відкладено підготовче засідання на 27.09.2018 та залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за первісним позовом ТОВ «НВП «Укроргсинтез» (далі - третя особа-1) та ПрАТ «Провесінь» (далі - третя особа-2).

27.09.2018 третя особа-1 - ТОВ «НВП «Укроргсинтез» подало до суду письмові пояснення, в яких підтвердило наявність усної домовленості щодо поставки обладнання НВТОВ «Лота» за договором № 5/15 від 14.08.2015 безпосередньо ТОВ «НВП «Укроргсинтез», як замовнику такого обладнання, а також підтвердила факт виконання поставки вказаного обладнання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.09.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23.10.2018.

У судовому засіданні 23.10.2018 представник позивача заявлені позовні вимоги за первісним позовом підтримав, просив суд первісний позов задовольнити, а також просив суд у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представник відповідача проти задоволення первісного прозову заперечував, вважав його необґрунтованим та безпідставним, просив суд у його задоволенні відмовити, а зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу по суті.

У судовому засіданні 23.10.2018 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

10.08.2015 між ТОВ «НВК «Екоенергохарків» (постачальником) та ТОВ «НВП «Укроргсинтез» (покупцем) був укладений договір на постачання обладнання № 10/08-15ПО (далі - договір № 10/08-15ПО) згідно з умовами якого постачальник зобов'язувався виготовити та передати у власність покупця в певний термін, а покупець прийняти та оплатити на умовах, визначених цим договором, комплект обладнання згідно додатку № 1 від 10.08.2015 до даного договору, який є його невід'ємною частиною.

З додатку № 1 (в редакції додаткової угоди № 1 від 16.11.2015) до вищевказаного договору № 10/08-15ПО вбачається, що ТОВ «НВК «Екоенергохарків» зобов'язувалось поставити: передтопок твердопаливного водогрійного котла з водоохолоджуючою колосниковою решіткою теплопродуктивністю 1500 кВт/год., з системою автоматичного золовидалення у кількості 1 шт.; теплообмінник конденсаційний теплопродуктивністю 1500 кВт/год. у кількості 1 шт.; бункер накопичувач палива зі стокерною подачею твердого палива в котел ємністю 10 м.куб. у кількості 1 шт.; платформа під обладнання розміром 2,4 х 8,1 м у кількості 1 шт.; платформа під обладнання розміром 2,4 х 6,1 м у кількості 1 шт.; димохід водо охолоджувальний з облицюванням до ПОК 1500 у кількості 1 шт.; будинок 2,4 х 6 х 3 м. у кількості 1 шт.

Крім того, з вимоги № 128 від 30.05.2018, направленої ПрАТ «Агрофірма «Провесінь» на адресу ТОВ «НВК «Екоенергохарків», вбачається, що 15.05.2015 між вказаними підприємствами був укладений договір підряду на розробку проектної документації № 15/05-15ПР (далі - договір № 15/05-15ПР), згідно з умовами якого ТОВ «НВК «Екоенергохарків» зобов'язувалось виконати роботу по створенню та передати ПрАТ «Агрофірма «Провесінь» для одноразового використання проектну документацію на твердопаливну котельню потужністю 5000 кВт/год. на твердому паливі.

Поряд з цим, 10.08.2015 між ТОВ «НВК «Екоенергохарків» (замовником) та НВТОВ «Лота» (підрядником) був укладений договір на розробку проектної документації № 4/15 (далі - договір № 4/15), згідно з умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, підрядник зобов'язувався за плату розробити за завданням замовника та передати останньому наступну проектну документацію: проектна документація на твердопаливну котельню потужністю 5000 кВт/год на твердому паливі (далі - документація), а замовник зобов'язувався прийняти та оплатити розроблену підрядником документацію.

Відповідно до п. 2.1 договору № 4/15 загальна ціна робіт щодо розробки документації підрядником становить 186 000,00 грн., включаючи ПДВ.

Пунктом 2.2 договору № 4/15 було передбачено, що протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту набрання чинності цим договором замовник перераховує підряднику на поточний рахунок аванс у розмірі 50% від суми, вказаної в п. 2.1 цього договору - 93 000,00 грн. з ПДВ.

Крім того, 14.08.2015 між ТОВ «НВК «Екоенергохарків» (покупець) та НВТОВ «Лота» (постачальник) був укладений договір на поставку обладнання № 5/15 (далі - договір № 5/15), згідно з умовами якого постачальник зобов'язувався поставити у власність покупця в певний термін, а покупець - прийняти та оплатити на умовах, визначених цим договором, комплект обладнання (далі - обладнання) згідно додатку № 1 від 14.08.2015 до даного договору, який є його невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 1.2 договору № 5/15 загальна вартість обладнання за договором становить 283 333,33 грн., ПДВ 20% - 56 666,67 грн., а всього 340 000,00 грн.

З вищевказаного додатку № 1 до договору № 5/15 від 14.08.2015 вбачається, що НВТОВ «Лота», як постачальник, зобов'язувалось поставити контактний охолоджувач димових газів ОДГ 1500 у кількості 1 шт. загальною вартістю 340 000,00 грн.

Пунктом 3.2 договору № 5/15 було передбачено, що після підписання сторонами цього договору покупець протягом 3 (трьох) банківських днів здійснює перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника у розмірі 70% від узгодженої вартості даного устаткування, зазначеної в п. 1.2 цього договору, що становить 198 333,33 грн., ПДВ 20% - 39 666,67 грн., а всього 238 000,00 грн.

Судом встановлено, що на виконання умов вищевказаних договорів ТОВ «НВК «Екоенергохарків» сплатило на користь НВТОВ «Лота» грошові кошти в розмірі 93 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 11.08.2015, а також грошові кошти в розмірі 238 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 20.08.2015, а всього 331 000,00 грн.

Таким чином матеріали справи свідчать, що:

- обладнання, яке НВТОВ «Лота» зобов'язувалось поставити ТОВ «НВК «Екоенергохарків» на підставі договору № 5/15 від 14.08.2015, було частиною комплекту обладнання твердопаливної опалювальної установки, яке ТОВ «НВК «Екоенергохарків» зобов'язувалось поставити ТОВ «НВП «Укроргсинтез» на підставі договору № 10/08-15ПО від 10.08.2015;

- проектну документацію на твердопаливну котельню потужністю 5000 кВт/год. на твердому паливі, яку ТОВ «НВК «Екоенергохарків» зобов'язувалось виконати для ПрАТ «Агрофірма «Провксінь» на підставі договору № 15/05-15ПР від 15.05.2015, фактично виконало НВТОВ «Лота» на підставі укладеного з ТОВ «НВК «Екоенергохарків» договору № 4/15 від 10.08.2015, про що також свідчить додаток до експертного звіту № 832.5864.17/6654 щодо розгляду проектної документації за робочим проектом: «Реконструкція котельні для ПАТ «Агрофірма «Провесінь» по вул. Тракт Глинянський, 15, м. Львів», відповідно до якого генеральною проектною організацією виступало НВТОВ «Лота».

01.08.2017 між ТОВ «НВК «Екоенергохарків» (первісним кредитором) та ТОВ «ІК Евегріненерджі» (новим кредитором) був укладений договір про відступлення права вимоги № 01/08/17 (далі - договір про відступлення права вимоги).

Пунктом 1.1 договору про відступлення права вимоги (в редакції додаткової угоди від 03.08.2017) передбачено, що первісний кредитор передає належне йому право вимоги: згідно умов договору № 4/15 від 10.08.2015 - сплати заборгованості 93 000,00 грн. та умов договору № 5/15 від 14.08.2015 - сплати заборгованості 238 000,00 грн. (надалі обидва разом іменовані «Основний договір»), а новий кредитор приймає право вимоги на загальну суму 331 000,00 грн., що належне первісному кредитору за основним договором.

Відповідно до п. 1.2 договору про відступлення права вимоги (в редакції додаткової угоди від 03.08.2017) з цього договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов'язаннях, що виникли з основного договору в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору.

Згідно з п. 1.3 договору про відступлення права вимоги (в редакції додаткової угоди від 03.08.2017) між первісним кредитором та НВТОВ «Лота» (боржник») укладений основний договір, а саме: договір № 4/15 від 10.08.2015 про проектні роботи; договір № 5/15 від 14.08.2015 про постачання товарно-матеріальних цінностей. Зобов'язання за цими правочинами боржник не виконав на момент укладення дійсного договору.

Предметом дійсного договору є право вимоги до боржника на загальну суму 331 000,00 грн., в тому числі ПДВ (п. 1.4 договору про відступлення права вимоги в редакції додаткової угоди від 03.08.2017).

Пунктом 1.6 договору про відступлення права вимоги передбачено, що з моменту підписання цього договору право вимоги до боржника вважається переданим.

Відповідно до п. 2.1 договору про відступлення права вимоги (в редакції додаткової угоди від 03.08.2017) передбачено, що за передане право вимоги до боржника за основним договором новий кредитор сплачує первісному кредитору суму в розмірі, який буде визначений сторонами в додатковій окремій угоді.

18.09.2018 між ТОВ «НВК «Екоенергохарків» та ТОВ «ІК Евегріненерджі» була укладена додаткова угода, за умовами якої п. 2.1 договору про відступлення права вимоги був викладений у такій редакції: «За передане право вимоги до боржника за основним договором новий кредитор сплачує первісному кредитору отримані кошти протягом 3-х місяців з моменту отримання коштів від боржника».

На підставі зазначеного договору про відступлення права вимоги № 01/08/17 від 01.08.2017 ТОВ «ІК Евегріненерджі» звернулося до суду з даним позовом за стягненням заборгованості в розмірі 331 000,00 грн., яка становить сплачений на користь НВТОВ «Лота» аванс за договорами № 4/15 від 10.08.2015 та № 5/15 від 14.08.2015, оскільки НВТОВ «Лота», за твердженням позивача за первісним позовом, не виконало своїх зобов'язань за вказаними договорами.

Такі твердження суд оцінює критично з огляду на наступне.

До матеріалів справи долучена відповідь № 409 від 27.07.2018 на адвокатський запит, надана директором ТОВ «НВП «Укроргсинтез», в якій зазначено, що між ТОВ «НВП «Укроргсинтез» та TOB «НВК «Екоенергохарків» 10.08.2015 було укладено господарський договір № 10/08-15ПО, предметом якого є поставка комплекта обладнанні твердопаливної опалювальної установки. Для виконання умов даного договору зі сторони ТОВ «НВК «Екоенергохарків» частина обладнання повинна була бути поставлена НВТОВ «Лота».

Враховуючи ту обставину, що і ТОВ «НВП «Укроргсинтез», і НВТОВ «Лота» знаходяться у місті Києві, а генеральний постачальник - ТОВ «НВК «Екоенергохарків» знаходилось територіально у місті Харкові, а при цьому поставка, монтаж, наладка та випробовування обладнання мало бути у місті Києві за адресою: вул. Червоноткацька, 67, корпус 45, то з метою економії коштів та часу на транспортування обладнання до Харкова, а потім назад до Києва, між керівництвом були досягнуті такі усні домовленості:

- відповідно до усного узгодження між директором ТОВ «НВП «Укроргсинтез» Довгополим С.І. та директором ТОВ «НВК «Екоенергохарків» Круліковським І.Л., а фактично за його усною вказівкою, НВТОВ «Лота» фактично поставило на адресу ТОВ «НВП «Укроргсинтез»: м. Київ, вул. Червоноткацька, 67, корпус 45, обладнання згідно умов договору, укладеного між НВТОВ «Лота» та ТОВ «НВК «Екоенергохарків» № 5/15 від 14.08.2015. Додатково Довгополий С.І. повідомив, що умови вказаного договору стосовно переліку обладнання, строків і місця його виконання були відомі, оскільки ця поставка була частиною проектних потужностей, які постачав нам Круліковський І.Л.;

- отже, між керівниками вищевказаних підприємств були конкретні усні домовленості, які фактично спростили виконання в інтересах ТОВ «НВП «Укроргсинтез» умов договору зі сторони НВТОВ «Лота». Усні домовленості полягали у тому, що поставка обладнання зі сторони НВТОВ «Лота» для ТОВ «НВК «Екоенергохарків» повинна відбутись за видатковою накладною за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 67, корпус 45, в присутності представника ТОВ «НВП «Укроргсинтез» та представника ТОВ «НВК «Екоенергохарків». Ці домовленості підтверджуються тим фактом, що обладнання в наших інтересах було поставлене НВТОВ «Лота»;

- інтереси ТОВ «НВП «Укроргсинтез» під час укладання усних домовленостей за дорученням директора Довгополого С.І. представляв головний інженер вказаного підприємства Ципльонков О.Ю., інтереси HBТОВ «Лота» представляв Королевич О.Я., а інтереси TOB «НВК «Екоенергохарків» представляв Круліковський І.Л.;

- поставка від НВТОВ «Лота» вищевказаного обладнання за договором № 5/15 від 14.08.2015, а саме конденсаційного теплообмінника потужністю 1500 кВт (ОДГ-1500), на узгоджену адресу: м. Київ, вул. Червоноткацька, 67, корпус 45, в інтересах ТОВ «НВП «Укроргсинтез» з відома директора TOB «НВК «Екоенергохарків» Круліковського І.Л. фактично мала місце;

- фактична поставка конденсаційного теплообмінника від НВТОВ «Лота» відбулася 02.10.2015 та одразу ж спільно з інженерно-технічними працівниками ТОВ «НВП «Укроргсинтез», представниками ТОВ «НВК «Екоенергохарків» та монтажниками НВТОВ «Лота» розпочався монтаж обладнання згідно з проектом, що підтверджується актом випробувань змонтованого обладнання;

- даний факт був відомий ТОВ «НВК «Екоенергохарків», оскільки після монтажу даного обладнання почався подальший монтаж обладнання, що додатково поставило «ТОВ НВК «Екоенергохарків». Також Довгополий С.І. зазначив, що без попереднього монтажу обладнання, отриманого від НВТОВ «Лота», монтаж обладнання, поставленого ТОВ «НВП «Укроргсинтез», був технічно неможливим. Дана інформація була відома директору ТОВ «НВК «Екоенергохарків», оскільки він сам неодноразово був на місці монтажу;

- під час проведення випробувань було встановлено, що максимальна теплопродуктивність теплообмінника склала 1580 кВт, що повністю відповідає умовам технічного завдання, договору та додаткової угоди до договору, за результатами чого 01.12.2015 було складено акт випробувань змонтованого обладнання за підписом директора НВТОВ «Лота» та головного інженера ТОВ «НВП «Укроргсинтез». Це було відомо директору ТОВ «НВК «Екоенергохарків» Кріліковському І.Л., оскільки в подальшому його компанія на базі конденсаційного теплообмінника змонтувала твердопаливну опалювальну установку потужністю 1500 кВт;

- директор ТОВ «НВП «Укроргсинтез» підтвердив факт своєчасного виконання в інтересах вказаного товариства взятих на себе зобов'язань НВТОВ «Лота» за договором № 5/15 від 14.08.2015, укладеному з ТОВ «НВК «Екоенергохарків», в повному обсязі. Вважав, що НВТОВ «Лота» виконало свої обов'язки перед ТОВ «НВП «Укроргсинтез» та ТОВ «НВК «Екоенергохарків».

Викладені обставини також наведені у поясненнях третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, поданих до суду 27.09.2018.

Крім того, наведені обставини також підтверджуються актом випробувань змонтованого обладнання від 01.12.2015, складеним головним інженером ТОВ «НВП «Укроргсинтез» Ципльонковим О.Ю. та директором НВТОВ «ЛОТА» Королевичем О.Я. про те, що обладнання, яке було передано НВТОВ «ЛОТА» ТОВ «НВП «Укроргсинтез», по узгодженню з директором TOB «НВК «Екоенергохарків» Круліковським І.Л., відповідно до договорів, що були укладені між НВТОВ «ЛОТА» та ТОВ «НВК «Екоенергохарків» № 5/15 від 14.08.2015, та ТОВ «НВК «Екоенергохарків» та ТОВ «НВП «Укроргсинтез» № Ю/08-15ПО від 10.08.2015, а саме теплообмінник конденсаційний теплопродуктивністю 1500 кВт (ОДГ 1500) було змонтовано на майданчику ТОВ «НВП «Укроргсинтез» за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 67. Після завершення монтажних робіт фахівцями НВ ТОВ «ЛОТА» спільно з представниками ТОВ «НВП «Укроргсинтез» було проведено випробування конденсаційного теплоомінника ОДГ-1500. Під час проведення випробувань було встановлено, що максимальна теплопродуктивність теплообмінника склала 1580кВт, що повністю відповідає вимогам технічного завдання.

Матеріали справи також свідчать про виконання НВТОВ «Лота» обов'язку виготовити проектну документацію за договором № 4/15 від 10.08.2015.

Так, у вимозі № 128 від 30.05.2018, направленій ПрАТ «Агрофірма «Провесінь» на адресу ТОВ «НВК «Екоенергохарків», ПрАТ «Агрофірма «Провесінь» вказало, що в кінці жовтня 2017 року ТОВ «НВК «Екоенергохарків» передало ПрАТ «Агрофірма «Провесінь» 1 (один) примірник робочого проекту в трьох томах на твердопаливну котельню потужністю 5000 кВт/год. на твердому паливі «Реконструкція котельні для ПАТ «Агрофірма «Провесінь» по вул. Тракт Глинянський, 152», виготовлений НВТОВ «ЛОТА», та зазначило про недоліки у вказаній документації.

Виконання з певними недоліками такої проектної документації підтверджується також додатоком до експертного звіту № 832.5864.17/6654 щодо розгляду проектної документації за робочим проектом: «Реконструкція котельні для ПАТ «Агрофірма «Провесінь» по вул. Тракт Глинянський, 15, м. Львів».

Узгодження усунення недоліків підтверджується долученим до матеріалів справи листуванням між підприємствами.

У письмовому виступі представника відповідача - НВТОВ «Лота» вказав, що котельня фактично була введена в експлуатацію взимку 2015-2016 років, без затвердженого проекту, оскільки директор TOB «НВК «Екоенергохарків» Круліковський І.Л., як головний архітектор проекту, спочатку проводив монтаж та випробовування обладнання, робив його заміну та ремонт і вже потім вносив зміни до проекту, тобто фактично підганяв проект під власне зроблене обладнання. Даний факт підтверджується електронним листуванням від 03.08.2016.

Крім того судом встановлено, що НВТОВ «Лота» направляло на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу ТОВ «НВК « Екоенергохарків» акти здавання-приймання виконаних робіт до договору № 4/15 від 10.08.2015, а також видаткові накладні та акти прийому-передачі обладнання до договору № 5/15 від 14.08.2015, що підтверджується описами вкладення від 13.07.2018, фіскальними чеками підприємства поштового зв'язку № 9442 та № 9443 від 13.07.2018 та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 036 та № 034. Однак, вказані поштові відправлення були повернуті відправнику за закінченням встановленого строку зберігання поштової кореспонденції.

З урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи, викладене свідчить про ухилення ТОВ «НВК «Екоенергохарків» від оформлення документів, що підтверджують виконання НВТОВ «Лота» його зобов'язань за договорами № 4/15 від 10.08.2015 та № 5/15 від 14.08.2015, та недобросовісність вказаного товариства, як первісного кредитора за договором про відступлення права вимоги № 01/08/17 від 01.08.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 670 Цивільного кодексу України встановлено, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Також відповідно до ч. 3 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ч. 1 ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 887 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 7 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Разом з тим судом встановлено, що відповідач виконав зобов'язання, взяті на себе згідно з умовами договорів № 4/15 від 10.08.2015 про розробку проектної документації та № 5/15 від 14.08.2015 на поставку обладнання, та виконав поставку обладнання, а також виготовив проектну документацію.

За приписами ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи встановлений судом факт виконання НВТОВ «Лота» обов'язків поставити товар та виготовити проектну документацію, суд дійшов висновку про те, що підстави для повернення грошових коштів, сплачених на користь відповідача за первісним позовом - НВТОВ «Лота» в якості авансу за договорами № 4/15 від 10.08.2015 про розробку проектної документації та № 5/15 від 14.08.2015 на поставку обладнання, відсутні. Відтак, первісний позов задоволенню не підлягає.

Щодо поданого НВТОВ «Лота» зустрічного позову суд зазначає наступне.

В обґрунтування зустрічного позову НВТОВ «Лота» вказало, що за умовами спірного договору відступлено право вимоги у розмірі 332 000,00 грн., тобто в більшому розмірі, ніж мав на момент відступлення первісний кредитор, оскільки останньому у разі неналежного виконання боржником його зобов'язань належало право вимагати повернення грошових коштів в розмірі 331 000,00 грн. Крім того, позивач за зустрічним позовом зазначив, що між ТОВ «НВК «Екоенергохарків» та ТОВ «ІК Евегріненерджі» був укладений договір № 5/15 від 14.08.2015, а договір № 5/15 від 20.08.2015, право вимоги за яким передано на підставі спірного правочину, сторонами ніколи не укладався. Враховуючи викладене НВТОВ «Лота» вважало, що відповідачі за зустрічним позовом, укладаючи спірний договір, помилились щодо його істотних умов, що за приписами ст. 229 Цивільного кодексу України є підставою для визнання його недійсним. Також НВТОВ «Лота» вказано на те, що спірний договір суперечить вимогам чинного законодавства України, оскільки договір № 4/15 від 10.08.2015, право вимоги за яким передано на підставі спірного договору, містить пряму заборону щодо такого відступлення без письмового погодження іншої сторони вказаного договору, якого НВТОВ «Лота» не надавало, що також є підставою для визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 01/08/17 від 01.08.2017.

Судом встановлено, що за умовами п. 1.4 спірного договору про відступлення права вимоги передбачено, що предметом дійсного договору є право вимоги до боржника на загальну суму 332 000,00 грн., в тому числі ПДВ.

Водночас, шляхом укладення додаткової угоди від 03.08.2017 сторони дійшли згоди викласти п. 1.4 вищевказаного спірного договору в іншій редакції, а саме: «Предметом дійсного договору є право вимоги до боржника на загальну суму 331 000,00 грн., в тому числі ПДВ».

Таким чином, сторонами спірного договору про відступлення права вимоги були змінено суму, право вимоги щодо якої було відступлено, на таку, що відповідає дійсному загальному розміру здійснених ТОВ «НВК «Екоенергохарків» передплат за договорами № 4/15 та № 5/15.

Отже, твердження НВТОВ «Лота» про те, що за умовами спірного договору відступлено право вимоги у розмірі 332 000,00 грн., тобто в більшому розмірі, ніж мав на момент відступлення первісний кредитор, оскільки останньому у разі неналежного виконання боржником його зобов'язань належало право вимагати повернення грошових коштів в розмірі 331 000,00 грн., суд вважає спростованими.

Крім того, судом встановлено, що у п.п. 1.1, 1.3 договору про відступлення права вимоги, як один з основних договорів право вимоги за яким відступається на користь нового кредитора - ТОВ «ІК Евегріненерджі», сторонами був вказаний договір про постачання товарно-матеріальних цінностей № 5/15 від 20.08.2015, у той час як між боржником - НВТОВ «Лота» та первісним кредитором - ТОВ «НВК «Екоенергохарків» був укладений договір № 5/15 від 14.08.2015.

Разом з тим, шляхом укладення додаткової угоди від 03.08.2017 сторони дійшли згоди викласти п.п. 1.1, 1.3 вищевказаного спірного договору в іншій редакції та вказали, що новому кредиторові передається право вимоги, у тому числі, за договором на поставку обладнання № 5/15 від 14.08.2015.

Таким чином, твердження позивача за зустрічним позовом про те, що сторони спірного правочину помилились щодо його істотних умов, що за приписами ст. 229 Цивільного кодексу України є підставою для визнання його недійсним, суд вважає спростованими.

Поряд з наведеним суд зазначає, що приписами ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 № 9, вирішуючи спір про визнання договору або його частини недійсним, господарський суд має встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання договору (його частини) недійсним і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту договору вимогам закону, додержання встановленої форми договору; правоздатність сторін за договором; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони тощо.

При цьому, суперечність договору актам законодавства як підстава його недійсності, повинна ґрунтуватися на повно та достовірно встановлених судами обставинах справи про порушення певним договором (чи його частиною) імперативного припису законодавства чи укладення певного договору всупереч змісту чи суті правовідносин сторін.

Виконуючи зазначені вказівки Верховного Суду України та розглядаючи спір по суті, господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що інше було встановлено договором № 4/15: у п. 8.5 вказаного договору ТОВ «НВК «Екоенергохарків» та НВТОВ «Лота» погодили умову про обов'язкову необхідність надання письмової згоди іншої сторони договору на передачу третім особам прав та обов'язків за даним договором.

Проте, судом встановлено, що НВТОВ «Лота» такої письмової згоди ТОВ «НВК «Екоенергохарків» на відступлення права вимоги до нього, що виникло на підставі основного договору № 4/15 від 10.08.2015, на користь ТОВ «ІК Евегріненерджі» не надавало.

Таким чином, суд вважає, що спірний договір відступлення права вимоги укладено з порушенням вимог ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України та умов п. 8.5 договору на розробку проектної документації № 4/15 від 10.08.2015, тому є підстави для визнання спірного договору недійсним в частині відступлення права вимоги за вказаним договором № 4/15.

Крім того, суд зазначає, що в силу приписів ст. 514 Цивільного кодексу України під час розгляду спорів про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги з'ясуванню підлягають у тому числі обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора, а також те, чи існували вони на момент їх переходу.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду України від 02.10.2012 по справи № 3-42гс12 та від 05.07.2017 по справі № 6-459цс17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Матеріали справи свідчать, що на підставі спірного договору про відступлення права вимоги № 01/08/17 від 01.08.2017 первісний кредитор - ТОВ «НВК «Екоенергохарків» по суті передав новому кредитору ТОВ «ІК Евегріненерджі» право вимагати від боржника - НВТОВ «Лота» повернення грошових коштів в загальному розмірі 331 000,00 грн., сплачених первісним кредитором на користь боржника в якості авансу за договорами № 4/15 від 10.08.2015 про розробку проектної документації та № 5/15 від 14.08.2015 на поставку обладнання.

Поряд з наведеним, судом встановлено, що НВТОВ «Лота» свої зобов'язання за договорами № 4/15 від 10.08.2015 про розробку проектної документації та № 5/15 від 14.08.2015 на поставку обладнання виконало. Відтак, у первісного кредитора - ТОВ «НВК «Екоенергохарків» на момент відступлення права вимоги за вказаними основними договорами було відсутнє право вимагати повернення авансу (грошових коштів в загальному розмір 331 000,00 грн.), яке по суті й було передане на підставі спірного договору.

За таких обставин суд вважає, що заявлена позивачем за зустрічним позовом вимога про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 01/08/17 від 01.08.2017 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову у повному обсязі.

З урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за первісним позовом покладаються судом на позивача, судові витрати за зустрічним позовом - на відповідачів за зустрічним позовом в рівних частинах.

При цьому судом взято до уваги роз'яснення, наведені в п. 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013, згідно з якими у разі, коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні первісного позову відмовити повністю.

2. Зустрічний позов задовольнити повністю.

3. Визнати недійсним договір про відступлення права вимоги № 01/08/17 від 01.08.2017, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Екоенергохарків» та товариством з обмеженою відповідальністю «Інноваційна компанія Евегріненерджі».

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційна компанія Евегріненерджі» (07400, Київська обл., м. Бровари, бульвар Незалежності, буд. 16, офіс 806, ідентифікаційний код 41476010) на користь науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Лота» (03056, м. Київ, вулиця Політехнічна, буд. 6, корпус 5, приміщення 10-1, ідентифікаційний код 16289882) витрати по сплаті судового збору в розмірі 881,00 грн. (вісімсот вісімдесят одну грн. 00 коп.).

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Екоенергохарків» (61001, Харківська обл., м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 65, ідентифікаційний код 39045390) на користь науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Лота» (03056, м. Київ, вулиця Політехнічна, буд. 6, корпус 5, приміщення 10-1, ідентифікаційний код 16289882) витрати по сплаті судового збору в розмірі 881,00 грн. (вісімсот вісімдесят одну грн. 00 коп.).

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.11.2018.

Суддя О.Г. Удалова