ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2018м. ДніпроСправа № 904/2921/18
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панна С.П за участю секретаря судового засідання Кравченко Р.В.

За позовом: Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської Ради (49000, м. Дніпро пр. Д.Яворницького, 37)

До: Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" (49068, м. Дніпро вул. Орбітальна, 13)

Про: стягнення 424294,88грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №1 від 02.01.2018

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської Ради звернулось до Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" про стягнення 374071,98грн. - основного боргу, 3482,32грн. - 3%річних, 8044,91грн. - інфляційних втрат, 38695,67грн. -пені.

Позовні вимоги обґрунтовані не виконанням відповідачем умов Договору №051482 від 21.10.2013 року про постачання теплової енергії в частині своєчасної оплати.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.18р. було відкрите провадження у справі № 904/2921/18 за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання було призначено на 24.07.18р.

В подальшому, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.18р. розгляд підготовчого засідання було відкладено на 03.09.18р.

Від позивача, 24.07.2018, надійшла уточнена позовна заява, в якій він просить замінити зазначену прописом суму ос новного боргу з «Вісімдесят п'ять тисяч триста вісімдесят дев'ять гривень 40 копійок» на вір ну суму «Триста сімдесят чотири тисячі сімдесят одна гривня 98 копійок». Крім того, аналогічна помил ка була допущена і в описовій частині позовної заяви, та є виправленою у уточненій редакції позо ву. Текст позовної заяви в іншій частині, як і розмір та склад позовних вимог, залишає не змінним.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.18р. розгляд підготовчого засідання було відкладено на 19.09.18р.

У зв'язку із знаходженням судді Панни С.П. на лікарняному слухання справи № 904/2921/18 не відбулось, про що повідомлено сторін листом господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.18р.

Ухвалою суду від 26.09.2018 слухання справи призначено на 02.10.18.

Ухвалою суду від 02.10.2018 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 17.10.2018.

Представник позивача у судове засідання з'явився, надав пояснення по справі, відповів на поставлені питання.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, повідомлений належним чином.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі

Згідно зі ст. 252 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 ГПК України, у судовому засіданні 17.10.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між Відповідачем (Споживач) та МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» (Енергопостачальна організація) було укладено Договір №051482 від 21.10.2013 року про постачання теплової енергії. Згідно предмету договору №051482 від 21.10.2013 року про постачання теплової енергії, Енергопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати Споживачеві теплову енергії в гарячій воді, в потрібних йому обсягах, а Споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Відповідно до п.2.1 договору №051482 від 21.10.2013 року про постачання теплової енергії, теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком №1 до цього договору у вигляді гарячої води. Згідно із п. 11.1,11.4 договору №051482 від 21.10.2013 року про постачання теплової енергії, договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.10.2016. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016 року №28/12 «Про надання дозволу на передачу з балансу КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» на ба ланс КП «Теплоенерго» об'єктів і мереж теплопостачання», акту приймання - передачі об'єктів і мереж теплопостачання, КП «Теплоенерго» отримало засоби теплопостачання.

У зв'язку із неможливістю подальшого виконання обов'язків з теплопостачання об'єктів за Договором №051482 від 21.10.2013 року про постачання теплової енергії комунальним підприємством «Дніпропет ровські міські теплові мережі», та фактичним переданням функцій з теплопостачання до КП «Теплоенерго», комунальним підприємством «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради було запропоновано укласти тристоронню додаткову угоду до Договору №051482 від 21.10.2013 року (а.с.61).

Дана угода за своєю суттю є угодою про заміну кредитора у зобов'язанні, та регламентуєть ся статтями 512-514, 520-521 та 631 ЦК України.

В подальшому, 05.10.2016 року Комунальне підприємство «Теплоенерго» повідомленням №2555/1281 (а.с.62) звернулось до відповідача із пропозицією щодо укладення додаткової угоди до договору. Разом з повідомленням, на його адресу направлено 3 примірники даної додаткової угоди. Повідомлення отримано працівником відповідача 12.10.2016 року, що підтверджується підписом. Однак, на час звернення до суду тристороння додаткова угода до договору, не під писана відповідачем, та на адресу позивача не повернута.

Разом з тим, 15.02.2017 року, між комунальним підприємством «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради та ДП «Дніпровський електровозобудівний завод» було укла дено додаткову угоду №1 від 15.02.2017 (а.с.60), до Договору №051482 від 21.10.2013 року, якою позивач прийняв на себе обов'язки з теплопостачання приміщень відповідача. Відповідно до п.3 додаткової угоду №1 від 15.02.2017 вона набирає чинності з моменту підписання її сторонами, тобто з 15.02.2017.

Статтею 514 ЦК України визначено що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до своїх обов'язків, за вищевказаним договором та додатковою угодою, по зивачем в продовж опалювального сезону 2017 - 2018 років, надавалися послуги з теплопо стачання об'єктів відповідача,що підтверджується актами приймання передачи теплової енергії та рахунками на їх оплату. Всього в сумі 374 071,98 грн. (а.с.39-50).

Відповідно до п. 7.4 договору №051482 від 21.10.2013 року про постачання теплової енергії остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобовязана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця слідуючого за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодав ства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України, як що у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, перебіг строку починається з наступного, за п'ятим, дня, від дати отри мання рахунку. Такими днями, з урахуванням положень статей 253-254 ЦК України, є:

за листопад 2017 р. - 13.12.2017 р. (вручено 07.12.2017 р.),

за грудень 2017 р. - 16.01.2018 р. (вручено 10.01.2018 р.),

за січень 2018 р. - 13.02.2018 р. (вручено 07.02.2018 р.);

за лютий 2018 р. - 13.03.2018 р. (вручено 03.03.2018 р.);

за березень 2018 р. - 11.04.2018 р. (вручено 05.04.2018 р.).

за квітень 2018 р. - 15.05.2018 р. (вручено 07.05.2018 р.)

Отримання рахунків та актів виконаних робіт відповідачем, підтверджується реєстром вручення рахунків, який містить підпис працівника відповідача (а.с.51). Таким чином, відповідач був належ ним чином обізнаний про існування в нього заборгованості з послуг теплопостачання перед КП «Теплоенерго», Однак, порушив умови договору і несвоєчасно розрахувався за отримане ним теплопостачання. Станом на час розгляду справи заборгованість складає 374071,98 грн.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» у ч. 3 статті 20 передбачено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені догово ром або законом, а також, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України).

Статтею 550 ЦК України передбачено право кредитора на стягнення неустойки з бор жника у зв'язку із неналежним виконанням зобов'язання.

Пунктом 8.2.3 договору №051482 від 21.10.2013 року про постачання теплової енергії, передбачено, що в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію- нара хування пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

За порушення умов договору позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 38695,67грн. за загальний період з 13.12.2017 по 13.06.2018 по кожному акту окремо.

Розрахунок пені наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних розмірі 3482,32 грн. за загальний період з 13.12.2017 по 13.06.2018 по кожному акту окремо.

Розрахунок 3% річних наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок.

Крім того, позивач заявив до стягнення суму інфляційних втрат в розмірі 8044,91 грн. за загальний період з 13.12.2017 по 13.06.2018 по кожному акту окремо.

Розрахунок інфляційних втрат наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції»звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Ст.13 ГПК України зазначає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Суд відповідно до статті 237 ГПК України під час розгляду справи з'ясував чи мали місце обставини (факти) якими обґрунтовувались позовні вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 193, 229, 230, 231, Господарського Кодексу України, ст. ст. 526, 530, 549, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 191, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" (49068, м. Дніпро вул. Орбітальна, ) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської Ради (49000, м. Дніпро пр. Д.Яворницького, 37, ) основну суму боргу в розмірі 374071,98 грн., 3% річних в розмірі 3482,32 грн., пеню в розмірі 38695,67 грн., втрат від інфляції в розмірі 8044,91грн., судовий збір в розмірі 6364,43,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного тексту судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя С.П.Панна

Повне рішення складено 26.10.2018