Справа № 909/924/18
УХВАЛА

07.11.2018

м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський завод "Промприлад" про забезпечення позову від 05.11.2018 вх.№16774/18 по справі

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський завод "Промприлад",

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СМ@РТ СЕРВІС"

про стягнення заборгованості в сумі 132 801 грн 33 к.

без виклику представників сторін

встановив:

19.10.2018 до Господарського суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський завод "Промприлад" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СМ@РТ СЕРВІС" заборгованості в сумі 132801 грн 33 к.

24.10.2018 суд прийняв позовну заяву до розгляду; відкрив провадження у справі; вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; розгляд справи по суті призначив на 20.11.2018 об 11:30 год.

05.11.2018 на адресу суду від Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський завод "Промприлад" надійшла заява про забезпечення позову вх.№16774/18, в якій позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку в ПАТ КБ "ПРИВАТ", МФО 336677, п/р 1904, які належать ТзОВ "СМ@РТ СЕРВІС".

Розглянувши подану заяву, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як зазначено заявником, необхідність вжиття заходів забезпечення позову викликана тим, що у позивача існує стійке відчуття небезпеки за його права внаслідок неправомірних дій відповідача та побоювання щодо відчуження майна, зняття коштів з банківських рахунків, закриття банківського рахунку.

Однак, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість в майбутньому чи припущення щодо можливості вчинення дій з відчуження належного йому майна чи зняття коштів з рахунку, спрямованих на утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що          особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, суд звертає увагу позивача, що згідно зі статтями 73, 74, 77, ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Оскільки, заявником не доведено та документально не підтверджено те, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський завод "Промприлад" про забезпечення позову від 05.11.2018 вх.№16774/18 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку передбаченому Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання: 07.11.2018.

Суддя                                                   Т.В. Максимів