ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" листопада 2018 р.           м. Київ Справа № 911/2438/18

Суддя Конюх О.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Байєр» (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 4-Б, код 22911794) від 01.11.2018 про забезпечення позову у справі

за позовом                    товариства з обмеженою відповідальністю «Байєр», м. Київ

до відповідача          приватного підприємства «Белвет» (09100, Київська область, місто Біла Церква, вул. 2-га Інтернаціональна, буд. 22, код 36969534)

про                              стягнення 400297,49 грн.

без повідомлення учасників справи,

,ВСТАНОВИВ:

позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Байєр», м. Київ звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 01.11.2018 до відповідача – приватного підприємства «Белвет», м. Біла Церква в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 400 297,49 грн. з яких: 303 558,39 грн. основного боргу за Договором поставки від 11.05.2017 № ES-2017-12, 79 192,11 грн. пеня, 6 886,45 грн. 3% річних, 10 680,54 грн. інфляційні втрати, та покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 004,47 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним невчасним виконанням відповідачем умов Договору поставки № ES-2017-12 від 11.05.2017 щодо оплати товару, поставленого позивачем за видатковою накладною № від 30.06.2017, вартістю 370558,39 грн. на виконання Додаткової угоди №1 від 27.06.2017, з відстрочкою платежу 240 календарних днів (до 24.02.2018).

Суд визнав подані матеріали достатніми для прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі № 911/2438/18.

Крім того, 05.11.2018 позивач звернувся до господарського суду з заявою від 01.11.2018 про забезпечення позову, в якій просить господарський суд вжити заходів забезпечення позову в порядку статей 136-139 ГПК України шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу, та грошові кошти, які обліковуються на розрахункових рахунках відповідача ПП «Белвет» в розмірі ціни позову 400297,49 грн. та судового збору в сумі 6004,47 грн.

Заява обґрунтована тим, що у позивача є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Так, позивач твердить, що неодноразово направляв вимоги до відповідача щодо оплати заборгованості, однак відповідач, посилаючись на нестабільну ситуацію, порушував заявлені в гарантійних листах строки оплати, оплату заборгованості проводив частинами.

Позивач твердить, що відповідачем було надано гарантійний лист №01/0202 від 02.02.2017, яким відповідач гарантував сплату заборгованості у строк до 01.04.2017, однак фактично оплати проводилася частинами, а терміни оплати неодноразово порушувалися.

Позивач твердить, що керівництво відповідача уникає будь-яких контактів з позивачем, а під час візитів 08.08.2018 та 18.09.2018 за місцезнаходженням відповідача керівництво будо відсутнє, а секретарі не надали представникам позивача жодної інформації.

Позивач твердить, що відповідачем була залишена без реагування претензія позивача №18/0186 від 26.09.2018 про сплату заборгованості.

На думку позивача, зазначені обставини свідчать про те, що відповідач свідомо ігнорує листи, звернення та претензії позивача, а виконання рішення в наступному без вжиття заходів забезпечення позову стане утрудненим або неможливим.

Згідно до частин 1, 2 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має звернутися до суду.

Відповідно до частин 1, 5, 6 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно до частини 2 ст. 144 ГПК України примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Суд, розглянувши подані матеріали, встановив, що заява відповідає вимогам до змісту та форми заяви, викладених у ст. 139 ГПК України, відтак підлягає розгляду судом по суті.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Застосування заходів забезпечення позову має на меті забезпечення реального виконання рішення суду, що набрало законної сили, та не є заходом додаткової відповідальності.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов’язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов’язання після пред’явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб’єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Суд бере до уваги ту обставину, що відповідач продовжує здійснювати часткові оплати позивачу за отриманий товар. Так, згідно поданої позивачем виписки, відповідач здійснив оплату 22.10.2018 на суму 5000,00 грн., та 30.10.2018 – на суму 10 000,00 грн., що спростовує твердження позивача про свідоме ухилення відповідача від виконання зобов’язань.

Жодних доказів того, що відповідач вживає заходів для уникнення відповідальності, припинення господарської діяльності, виведення активів, продажу майна тощо, що в майбутньому може унеможливити виконання рішення суду, позивачем не подано.

Додатково, суд зазначає, що накладення арешту на грошові кошти боржника в сумі 400 297,49 грн. фактично блокує обіг грошових коштів, відповідно ускладнить виконання відповідачем своїх зобов'язань як перед самим позивачем, так і перед іншими контрагентами, а відтак не забезпечить, а навпаки ускладнить виконання судового рішення у справі у разі його постановлення на користь позивача.

Враховуючи все вище наведене, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено належних доказів та обґрунтувань, які б свідчили про те, що без накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача рішення суду не буде виконано, а за таких обставин, заява товариства з обмеженою відповідальністю «Байєр» про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 136 - 140, 144, 234, 235 ГПК України суд

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Байєр» від 01.11.2018 про забезпечення позову у справі №911/2438/18, шляхом накладення арешту на майно відповідача приватного підприємства "Белвет" та грошові кошти, які обліковуються на розрахункових рахунках відповідача приватного підприємства «Белвет» в розмірі ціни позову 400297,49 грн. та судового збору в сумі 6004,47 грн. залишити без задоволення.

Ухвала господарського суду про відмову у забезпеченні позову в порядку частини 2 ст. 235 ГПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до частини 8 ст. 140 та пункту 4 частини 1 ст. 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом строків, передбачених ст. 256 ГПК України.

Ухвалу підписано 07.11.2018.

Суддя                      О.В. Конюх