ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.10.2018м. ДніпроСправа № 904/2333/18
за позовом Дніпровської міської ради

до Благодійного фонду "Придніпровський продовольчий банк"

про стягнення 25 852,24 грн. за договором про пайову участь

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1 дов. № 7/10-98 від 17.01.18р.

Відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 25 490,49 грн. - основного боргу, 332,42 грн. - пені, 29,33 грн. - 3% річних, мотивуючи порушенням Відповідачем умов Договору про пайову участь.

Відповідач явку повноважного представника у жодне судове засідання не забезпечив, відзив на позов, докази на його обґрунтування чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Про засідання суду Відповідач повідомлявся на адресу, вказану в позові та ЄДР, хоча на адресу суду повернулися поштові відправлення № 653, № 570, №327 та №335 з відмітками поштової установи "не зареєстрований".

Згідно з ч.1, 2, 3 ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною 6 ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, а також день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Поштова кореспонденція надіслана на адресу сторони судового процесу згідно з Витягом з ЄДР, тобто, за останньою відомою суду адресою, повернулася до суду з відміткою поштової установи "не зареєстрований".

Отже, у випадках, якщо судові рішення направлені судом на адресу сторони судового процесу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та не були вручені адресату, а були повернуті до господарського суду з відміткою пошти, то в силу ч. 7 ст. 120 ГПК України є підстави вважати вказані судові рішення врученими стороні належним чином і, що він був належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи, оскільки неотримання поштової кореспонденції у цих випадках спричинено недобросовісною поведінкою особи, що полягає у незабезпеченні вчасного отримання поштової кореспонденції за своєю адресою реєстрації.

Стаття 43 ГПК України зобов'язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Справа, згідно зі ст. 165 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні досліджено надані Позивачем докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.18р. у справі №904/10677/17 задоволено позовні вимоги Дніпровської міської ради до Благодійного фонду "Придніпровський продовольчий банк", визнано укладеним Договір про пайову участь замовників на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпра між Дніпровською міською радою та Благодійним фондом "Придніпровський продовольчий банк".

Зазначене рішення не оскаржувалося та набрало законної сили 27.03.18р.

Відповідно до ч. 2 ст. 187 ГК України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.18р. у справі № 904/10677/17 не визначено дату укладення договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпра, отже днем його укладення є день набрання чинності рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.18р. у справі № 904/10677/17, а саме 27.03.18р.

З урахуванням викладеного, саме 27.03.18р. вважається днем укладання Дніпровською міською радою (Позивачем) та Благодійним фондом "Придніпровський продовольчий банк" (Відповідачем, Забудовником) договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпра (далі Договір).

Предметом даного договору є здійснення оплати Забудовником коштів пайової участі на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпра (далі кошти пайової участі) шляхом перерахування грошових коштів до спеціального фонду міського бюджету по об'єкту: "Будівництво магазину по вул. Берегова, 3К (Амур-Нижньодніпровський район) у м. Дніпропетровськ" (п. 1.1. Договору).

Величина пайової участі згідно з розрахунком (додаток № 1 до даного Договору) становить: 25 490,49 грн. (без ПДВ) (п. 2.1. Договору).

Міська рада зобов'язана виконати розрахунок величини пайової участі, належної до сплати Забудовником у відповідності до Порядку, затвердженого рішенням Дніпровської міської ради №5/14 від 29.07.11р. (п. 3.1., 3.1.1. Договору).

Забудовник зобов'язаний перерахувати кошти пайової участі у розвитку інфраструктури м. Дніпра, які визначено п. 2.1. даного Договору та відповідним розрахунком, до спеціального фонду міського бюджету на умовах, визначених договором (п. 3.2., п. 3.2.1. Договору).

Забудовник сплачує кошти пайової участі, у розмірі, вказаному у п. 2.1. даного Договору, у строки згідно із графіком (додаток № 2 до договору) до спеціального фонду міського бюджету (п. 4.1. Договору).

Після надходження повної суми пайової участі за вказаними у п. 4.1. реквізитами, Міська рада на протязі трьох робочих днів з моменту отримання звернення Забудовника видає довідку про виконання останнім вимог по повній сплаті пайової участі (далі Довідка) (п. 4.2. Договору).

У випадку порушення строку сплати пайової участі або неналежного виконання, Довідка видається Забудовнику після повної оплати коштів пайової участі, а також нарахованих штрафних санкцій (п. 4.3. Договору).

За невиконання або неналежне виконання Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України, даного Договору та Порядку, затвердженого рішенням міської ради №5/14 від 29.07.11р. (зі змінами та доповненнями) (п. 5.1. Договору).

За несвоєчасну або неповну сплату коштів пайової участі Забудовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожний день прострочки (п. 5.3. Договору).

Згідно з Додатком № 1 "Розрахунок пайової участі на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпра" до Договору, розмір пайової участі на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпра становить 25 490,49 грн.

Відповідно до Додатку № 2 "Графік сплати забудовником БФ "Придніпровський продовольчий банк" пайової участі на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпра у зв'язку із будівництвом магазину за адресою: вул. Берегова, 3К" до договору, величина пайової участі у розмірі 25 490,49 грн. підлягає сплаті протягом п'яти робочих днів з моменту укладення Договору.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що днем укладання Договору є 27.03.18р., Відповідач повинен був провести оплату величини пайової участі на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпра у розмірі 25 490,49 грн. у строк до 03.04.18р. включно.

Як зазначає Позивач, у встановлений Договором строк Відповідач оплату величини пайової участі на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м.Дніпра у розмірі 25 490,49 грн. не провів.

Позивач звернувся до Відповідача з листом № 10/15-182 від 04.04.18р., у якому вимагав терміново сплатити кошти пайової участі на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпра. Вимога Позивача залишена без відповіді та задоволення.

З посиланням на п. 5.3. Договору, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував пеню 332,42 грн. за період прострочки з 04.04.18р. по 17.04.18р.

Посилаючись на ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував 3 % річних - 29,33 грн. за період з 04.04.18р. по 17.04.18р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 ГПК України).

Згідно зі ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Перевіривши розрахунки Позивача, суд визнає їх обґрунтованим та підтвердженим матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 75, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Дніпровської міської ради до Благодійного фонду "Придніпровський продовольчий банк" про стягнення грошових коштів у сумі 25 852,24 грн. - задовольнити.

Стягнути з Благодійного фонду "Придніпровський продовольчий банк" (52052, Дніпропетровська область, Дніпровський район, селище Горького, код 25540192) на користь Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, код 26510514) 25 490, 49 грн. - основного боргу, 332,42 грн. - пені, 29,33 грн. 3% річних, 1 762, 00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31.10.2018

Суддя С.Г.Юзіков