РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.11.2018Справа № 910/8619/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., при секретарі судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нюанс-де-Юре" (02125, м.Київ, проспект Визволителів, буд. 3, оф. 12, )

до Закритого акціонерного товариства "Київбуделектротранс" (02094, м.Київ, вул.Гродненська, 32, )

про стягнення 671 729,35 грн.

Представники:

від позивача: Нікітіч Ю.Ю. за дов.

від відповідача : Клок В.В. за дов.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нюанс-де-Юре" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом про стягнення із Закритого акціонерного товариства "Київбуделектротранс" 517 849,43 грн. заборгованості за надані послуги правової допомоги по договору від 14.09.2015, 123 190,98 грн. інфляційних втрат та 30 688,94 грн. 3% річних з прострочення виконання зобов'язання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за умовами укладеного між сторонами договору про надання правової допомоги від 14.09.2015 позивачем було надано правову допомогу щодо стягнення на користь відповідача в судовому порядку заборгованості по договору № 443М-12 за послуги з улаштування зовнішнього освітлення ділянки автомобільної дороги С100705 (Київ-Одеса) -Мархалівка-Іванковичі-Круглик км 0+140 - км.4+485, Київської області від 04.12.2015, рішенням Господарського суду міста Києва від 01.02.2017 у справі №910/22472/16 позов відповідача до Служби автомобільних доріг у Київській області задоволено, наказ суду виконано 09.06.2017, проте відповідач свої зобов'язання щодо оплати вартості послуг правової допомоги на суму 517 549,43 грн. не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2018 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви у встановлений спосіб.

18.07.2018 позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.08.2018.

01.08.2018 через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що між ним та позивачем було укладено два договори про надання правової допомоги, проте послуги за договором від 14.09.2015 ЗАТ "Київбуделектротранс" не надавались, а акти приймання - передачі виконаних робіт за цим договором не підписувались; спірні послуги щодо стягнення заборгованості з Служби автомобільних доріг Київської області позивачем надавались саме за договором про надання юридичних послуг від 01.08.2015, а не за договором від 14.09.2015, відповідач вважає, що договір від 14.09.2015 існував лише формально, продовжував співпрацювати з позивачем за договором від 01.08.2015, за яким і сплачував платежі. Зауважив, що рішенням Господарського суду міста Києва від 13.10.2017 у справі № 910/14629/17, яке залишене без змін після перегляду в апеляційному порядку та касаційного оскарження, у задоволенні позову ЗАТ"Київбуделектротранс" до "Нюанс-де-Юре" про визнання недійсним договору про надання правової дороги від 14.09.2015 відмовлено, проте на даний час справа № 910/14629/17 переглядається за нововиявленими обставинами, тому вимоги позивача про стягнення боргу є передчасними. Стверджує, що договір від 14.09.2015 був укладений без наміру створення правових наслідків, тому в силу вимог ст. 234 ЦК України є фіктивним правочином, а позовні вимоги у даній справі задоволенню не підлягають.

21.08.2018 через канцелярію суду відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 28.08.2018 оголошено перерву на 18.09.2018.

17.09.2018 через канцелярію суду позивачем подано відповідь на відзив, в якій позивач в обґрунтування позовних вимог та заперечення доводів відповідача пояснив, що постановою Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 910/14629/17 у задоволенні позовних вимог про визнання договору про надання правової допомоги від 14.09.2015 відмовлено повністю з підстав надання ТОВ «ЮФ «Нюанс-де-Юре» доказів у підтвердження повного виконання вказаного правочину, окрім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2018 у задоволенні заяви відповідача про перегляд рішення суду у справі № 910/14629/17 за нововиявленими обставинами відмовлено повністю. Таким чином, на думку, позивача, ЗАТ "Київбуделектротранс" намагається затягнути судовий процес та будь-яким чином не оплачувати отримані послуги.

В судовому засіданні 18.09.2018 оголошено перерву на 02.10.2018.

21.09.2018 через канцелярію суду відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких відповідач не визнає аргументи позивача, зазначаючи, що по договору від 01.08.2015 сторонами були оформлено протокол узгодження вартості послуг, підписані акти приймання-передачі, в той час, як за договором від 14.09.2015 первинні документи не підписувались, розрахунки за отримані послуг по договору від 01.08.2015 здійснені одним платежем у повному обсязі, натомість відповідач намагається стягнути кошти за фіктивним договором від 14.09.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.11.2018.

У судовому засіданні 06.11.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти позову заперечував.

Судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 2, дослідивши всі обставини справи та надані докази в їх сукупності, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2015 між позивачем (замовник) та відповідачем (виконавець) було укладено Договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого сторони погодили, що виконавець бере на себе зобов'язання надавати правову допомогу замовнику щодо стягнення заборгованості за Договором №443М-12 на послуги з улаштування зовнішнього освітлення ділянки автомобільної дороги С100705 (Київ -Одеса) - Марлахівка -Іванковичі -Круглик км. 0+140 - км 4+485, Київської області від 04.12.2012 в судовому порядку, а замовник зобов'язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

Відповідно до п. 2.1 сторони погодили, що Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання сторонами своїх зобов'язань.

За умовами п.1.2 договору, виконавець відповідно до узгоджених Сторонами доручень: надає Замовнику консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього в господарських судах України усіх інстанцій, зокрема у справі про стягнення заборгованості; представляє Замовника з усіма правами, які надано законом позивачу, у тому числі з правом пред'явлення позову, зміни підстави або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, пред'явлення зустрічного позову, подання заяв, клопотань та скарг, вимагати виконання судового рішення, оскарження рішення, постанов і ухвали суду, одержання, рішень, ухвал, виконавчого листа, наказу та пред'явлення його до виконання; підписувати та подавати документи, зокрема позовну заяву, клопотання, відводи, заперечення, скарги, уточнення, пояснення: запити, звернення, повідомлення, докази та інше; вести попередні переговори та узгоджувати процесуальні питання; отримувати документи, в тому числі відповіді, довідки, свідоцтва, витяги, виписки, рішення, ухвали, постанови, заочне рішення тощо, а також їх копії; сплачувати від імені Замовника державне мито, судовий збір та інші необхідні платежі; в межах чинного законодавства України вчиняти інші дії в інтересах Замовника не передбачені даним Договором;

- представляє інтереси Замовника в господарських судах України у справі про стягнення заборгованості за Договором № 443М-12 на послуги з улаштування зовнішнього освітлення ділянки автомобільної дороги СІ00705 (Київ-Одеса) - Мархалівка - Іванковичі - Круглик км 0+140 - км 4+485, Київської області від 04.12.2012р.

Згідно п.3.1-3.2 договору узгоджено, що за надання правової допомоги, передбаченої п. 1.2 Договору, замовник сплачує виконавцю винагороду в розмірі 285 000 грн., протягом 5 робочих днів з моменту підписання Договору. При досягнення позитивного результату у справі про стягнення заборгованості, а саме, винесення Господарським судом України рішення про стягнення заборгованості на користь замовника за Договором №443М-12 на послуги з улаштування зовнішнього освітлення ділянки автомобільної дороги С100705 (Київ -Одеса) - Марлахівка -Іванковичі -Круглик км. 0+140 -км 4+485, Київської області від 04.12.2012 , замовник зобов'язується виплатити виконавцю додаткову плату у розмірі 10% від загальної суми стягнення за рішенням господарського суду, у тому числі сума основного боргу, 3% річних, інфляційні втрати, пеня, штраф, протягом 5 робочих днів з моменту повного або часткового виконання рішення суду.

Так, наданими матеріалами та поясненнями сторін встановлено, що позивач представляв у суді інтереси клієнта - ЗАТ "Київбуделектротранс" у справі про стягнення з Служби автомобільних доріг у Київській області заборгованості на користь замовника за Договором №443М-12 на послуги з улаштування зовнішнього освітлення ділянки автомобільної дороги С100705 (Київ -Одеса) - Марлахівка -Іванковичі -Круглик км. 0+140 -км 4+485, Київської області від 04.12.2012, зокрема рішенням Господарського суду міста Києва від 01.02.2017 у справі №910/22472/16 позовні вимоги ЗАТ «Київбуделектротрансу» до Служби автомобільних доріг у Київській області було задоволено повністю, стягнуто 1414 828, 29 грн. основного боргу; 794 946, 47 грн. інфляційних втрат; 84 308,26 грн. 3% річних та 34 411, 25 грн. витрат по сплаті судового збору. На примусове виконання рішення суду був виданий наказ 05.04.2017, який був виконаний шляхом звернення представників позивача в інтересах відповідача до Державної казначейської служби - 09.06.2017.

Позивач вказує, що враховуючи належне надання послуг відповідачу по договору від 14.09.2015 замовник - ЗАТ "Київбуделектротранс" мав сплатити на користь ТОВ "Нюанс-де-Юре" 285 000,00 грн. до 22.09.2015, 232 849,43 грн. до 19.06.2017, проте відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманих послуг правової допомоги, всього у розмірі 517 849,43 грн. не виконав, натомість на вимогу оплати подав позов до Господарського суду міста Києва про визнання недійсним договору про надання правової допомоги від 14.09.2015, посилаючись на його фіктивність.

Відповідач позовні вимоги не визнає, у відзиві на позовну заяву стверджує, що послуги правової допомоги - ЗАТ "Київбуделектротранс", у т.ч. щодо стягнення заборгованості в судовому порядку зі Служби автомобільних доріг у Київській області надавались за договором про надання правової допомоги від 01.08.2015, а договір від 14.09.2015 вчинено без наміру створення правових наслідків, яким ним обумовлювались, він є фіктивним.

Проаналізувавши суть правовідносин сторін, надані докази та норми чинного законодавства, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, судом встановлено, що факт надання послуг та оцінка доводів відповідача щодо фіктивності укладеного з позивачем договору від 14.09.2015, стягнення заборгованості за яким є предметом даного спору, були вже встановлені господарськими судами у справі № 910/14629/17.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.10.2017 у справі № 910/14629/17, відмовлено у позові Закритого акціонерного товариства "Київбуделектротранс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Нюанс-де-Юре" про визнання недійсним договору про надання правової допомоги від 14.09.2015 та стягнення 285 000,00 грн.

Вказаним судом актом встановлено, що Договір від 14.09.2015 укладався з метою надання правової допомоги замовнику щодо стягнення заборгованості за договором № 443М-12 на послуги з улаштування зовнішнього освітлення ділянки автомобільної дороги С100705 (Київ - Одеса) - Марлахівка -Іванковичі - Круглик км. 0+140 - км 4+485, Київської області від 04.12.2012 у судовому порядку та фактично виконувався сторонами.

Вказану правову позицію суду першої інстанції у справі № 910/14629/17 було підтримано постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.12.2017 та постановою Верховного Суду від 22.05.2018, тобто рішення суду від 13.10.2017 набрало законної сили.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 року "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Згідно ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 124 Конституції України визначають обов'язковість виконання усіма суб'єктами прав судового рішення у вказаній справі.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, судове рішення у справі № 910/22472/16, не може бути поставлене під сумнів, а інші рішення, в тому числі й у даній справі, не можуть йому суперечити.

Наданими матеріалами у даній справі також підтверджується факт надання послуг позивачем щодо представлення інтересів відповідача у справі № 910/22472/16, зокрема наявність довіреності, виданої 28.11.2016 позивачем Нікітич Ю.Ю. та Галабудському І.І., які, згідно з наданим позивачем штатним розписом, з 01.11.2016 є працівниками позивача, на представництво інтересів відповідача; вимоги відповідача до Служби автомобільних доріг України № 1 від 05.10.2016 про сплату заборгованості за договором № 443М-12, яку відправляв Галабудський І.І.; позовної заяви про стягнення заборгованості ЗАТ "Київбуделектротранс" до Служби автомобільних доріг України від 06.12.2016 за підписом Галабудського І.І.; заяви про збільшення розміру позовних вимог від 25.01.2017 за підписом Галабудського І.І., яку подано до господарського суду міста Києва 27.01.2017; рішення господарського суду міста Києва від 01.02.2017 у справі № 910/22472/16, яким позов ЗАТ "Київбуделектротранс" до Служби автомобільних доріг України про стягнення заборгованості за договором № 443М-12 задоволено повністю. Вказане рішення винесено за участі представника відповідача Нікітіч Ю.Ю.; заяв до Державної казначейської служби України в Київській області щодо виконання наказу у справі № 910/22472/16 за підписом представника відповідача Нікітіч Ю.Ю.

Таким чином позивачем та відповідачем було досягнуто результату укладання правочину від 14.09.2015 - отримання реального виконання рішення суду та стягнення на його користь заборгованості за договором № 443М-12 на послуги з улаштування зовнішнього освітлення ділянки автомобільної дороги С100705 (Київ - Одеса) - Марлахівка -Іванковичі - Круглик км. 0+140 - км 4+485, Київської області від 04.12.2012.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача за надані послуги правової допомоги по договору від 14.09.2015 склала 517 849,43 грн., а саме: 285 000,00 грн. вартість послуг правової допомоги, 232 849,43 грн. (10% винагороди).

Доказів оплати відповідачем вказаної суми, у т.ч. у визначені строки, суду не надано.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно положень ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем належними та допустимими доказами не доведено підстав звільнення його від обов'язку оплати виконаних позивачем по договору від 14.09.2015 на заявлену суму.

Оскільки стверджування відповідача про фіктивність правочину від 14.09.2015, відсутність реальних наслідків його укладання та виконання спірних послуг по іншому договору вже були оцінені господарськими судами у справі №910/22472/16 та відхилені, вказані заперечення, враховуючи їх ідентичність у даній справі, не приймаються судом.

Посилання відповідача на передчасність позовних вимог з огляду на перегляд рішення суду від 13.102017 у справі № 910/14629/17 за нововиявленими обставинами також не підтверджені належними засобами доказування, оскільки ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2018 у задоволенні заяви відповідача про перегляд рішення суду у справі № 910/14629/17 за нововиявленими обставинами відмовлено повністю, станом на 06.11.2018 ухвала суду від 07.08.2018 набрала законної сили.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 517 849, 43 грн. заборгованості за надані послуги правової допомоги по договору від 14.09.2015 є обґрунтованими, та за відсутності доказів оплати та доведення протилежного, задовольняються судом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання зобов'язань позивачем нараховано до стягнення 100 140,28 грн. інфляційних втрат та 23 588,63 грн. 3% річних за прострочення оплати платежу 285 000,00 грн. (період прострочення з 23.09.2015 по 25.06.2018) та 23 050,70 грн. інфляційних втрат, 7100,31 грн. 3% річних за прострочення оплати платежу 232 849,43 грн. (період прострочення з 20.06.2017 по 25.06.2018), всього 123 190,98 грн. інфляційних втрат, 30 688,94 грн. 3% річних, які після перевірки правильності розрахунку, враховуючи, що строк оплати вказаних сум відповідно до пп.3.1-3.2 договору є таким, що настав, а прострочення підтверджено матеріалами справи, задовольняються судом.

Відповідач свого контррозрахунку суми позову не надав.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 74-75, 86, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Київбуделектротранс" (02094, м.Київ, вул.Гродненська, 32, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нюанс-де-Юре" (02125, м.Київ, проспект Визволителів, буд. 3, оф. 12, ) 517 849 (п'ятсот сімнадцять тисяч вісімсот сорок дев'ять) грн. 43 коп. заборгованості, 123 190 (сто двадцять три тисячі сто дев'яносто) грн. 98 коп. інфляційних втрат, 30 688 (тридцять тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн. 94 коп. 3% річних, 10 075 (десять тисяч сімдесят п'ять) грн. 94 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 07.11.2018

Суддя О.М.Ярмак