ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2018м. ДніпроСправа № 904/3075/18

за позовом Дочірнього підприємства "ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКТЕПЛОЕНЕРГО" комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради, м.Верхньодніпровськ

до Релігійної громади Різдва Пресвятої Богородиці, смт.Новомиколаївка

третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Позивача - Дніпропетровська обласна рада, м.Дніпро

третя особа - 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Позивача - Правобережна товарна біржа, м.Кам'янське

про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 08.07.2003 №Т-58 та стягнення 156 733,53 грн.

Суддя Красота О.І.

За участю секретаря судового засідання Сліпченко С.В.

Представники:

від позивача: Вовчук О.Ю. дов. №б/н від 06.09.2018р. представник

від відповідача: Кобан А.М., дов. № б/н від 27.07.2018р., представник

від відповідача: Вижиковський А.Б., указ №20 від 29.03.2005р., настоятель Свято-Георгіївського та Свято-Стретенського храму

від третьої особи-1: не з'явився

від третьої особи-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Дочірнє підприємство "ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКТЕПЛОЕНЕРГО" комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Релігійної громади Різдва Пресвятої Богородиці і просить суд поновити процесуальний строк для подання позовної заяви; визнати недійсним договір купівлі-продажу майна від 08.07.2003 №Т-58 та стягнути в рахунок відшкодування вартості котельні №12 по вул.Степова в селищі Новомиколаївка у грошах 156 733,53 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані тим, що котельня №12 по вул.Степова в селищі Новомиколаївка Верхньодніпровського району перебуває в обласній комунальній власності та перебуває на балансі та в повному господарському віданні Позивача.

18.08.2016р. працівниками ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерго» ДОР» (далі - ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго») було виявлено факт незаконного розбирання невідомими особами будівлі котельні №12 в селищі Новомиколаївка Верхньодніпровського району, про що в.о.директора підприємства було подано відповідну заяву від 19.08.2016 року №163 до Верхньодніпровського відділення поліції Кам'янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

За результатами ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та зняття фотокопій представником ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» було встановлено наявність в матеріалах кримінального провадження копії договору купівлі-продажу майна від 08.07.2003 року №Т-58 (далі - Спірний договір).

Згідно копії Спірного договору ВАТ «Верхньодніпровський» в особі ОСОБА_4., діючого на підставі довіреності від 14.11.2002 року №1 та протоколу зборів кредиторів від 16.04.2003 року продало Релігійному товариству Різдва Пресвятої Богородиці б/у котельню центрального опалення загальною площею 430,00 кв.м. під розбирання. Місце розташування котельні -Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, селище Новомиколаївка, вул. Степова.

При цьому Позивач засвідчує, що вказане майно до цього часу нікому не продане, не подароване, в спорі і під забороною не перебуває.

Позивач в підготовчому засіданні 07.08.2018р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач 31.07.2018р. подав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просить відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що твердження Позивача щодо закріплення за останнім права повного господарського відання на котельну №12 по вул.Степова в селищі Новомиколаївка Верхньодніпровського району носять характер припущень та не підтверджується належними доказами.

Крім того, Відповідач заперечує щодо невідповідності Договору купівлі-продажу майна від 08.07.2003р. №Т-58, оскільки твердження Позивача ґрунтується на невірному тлумаченні законодавства.

В підготовчому засіданні 07.08.2018р. представник Відповідача підтримав вимоги викладені у відзиві на позов.

В підготовчому засіданні 30.08.2018р. представник Позивача подав заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Позивача - Дніпропетровську обласну раду (49004, м.Дніпро, пр.Поля, буд.2).

Представник Позивача подав заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Позивача -Правобережну товарну біржу (51931, м.Кам'янське, пр.Свободи, буд.35 С).

Ухвалою господарського суду від 30.08.2018р. продовжено строк розгляду справи у підготовчому провадженні на 30 днів;

відкладено підготовче засідання на 18.09.2018 о 15:00 год.;

залучено до участі у справі в якості Третьої особи - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Позивача - Дніпропетровську обласну раду (49004, м.Дніпро, пр.Поля, буд.2);

залучено до участі у справі в якості Третьої особи - 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Позивача - Правобережну товарну біржу (51931, м.Кам'янське, пр.Свободи, буд.35 С); витребувано від Правобережної товарної біржі оригінал Договору купівлі-продажу майна від 08.07.2003р. №Т-58 для огляду.

31.08.2018р. судді Камші Н.М. був зроблений запит, в якому поставлені наступні запитання:

Чи знаходяться в матеріалах справи №Б26/126/02:

- Договір купівлі-продажу майна від 08.07.2003р. №Т-58, б/у котельню центрального опалення за ціною 1 200 грн., площею 430 кв.м.?;

- Довіреність №1 від 14.11.2002р., яка видана на ім'я ОСОБА_4?;

- Протокол зборів кредиторів від 16.04.2003р.?;

- Реквізити Арбітражного керуючого Балась Святослав Іванович (адреса, номер телефону)?;

- Звіт Арбітражного керуючого Балась С.І. про результати ліквідаційної процедури оголошеної банкрутом ВАТ "Верхньодніпровський"?.

Від судді Камші Н.М. 04.09.2018р. надійшла відповідь, в якій зазначено, що в матеріалах справи №Б26/126/02 наявний тільки звіт арбітражного керуючого Балась С.І. про результати ліквідаційної процедури ВАТ "Верхньодніпровський" інші документи відсутні.

18.09.2018р. від Третьої особи - 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Позивача - Правобережної товарної біржі надійшли письмові пояснення, в яких останній стверджує, що не має можливості надати оригінал Договору купівлі-продажу майна від 08.07.2003р. №Т-58 для огляду у зв'язку з його відсутністю, через те, що його можливо (якщо він був) утилізовано у зв'язку із закінченням терміну зберігання та просить розгладити справу за відсутності його представника.

У підготовчому засіданні 18.09.2018р. представник Позивача заявив клопотання про відкладення підготовчого судового засідання у зв'язку з необхідністю надання часу для ознайомлення з матеріалами справи.

Представник Відповідача в підготовчому засіданні 18.09.2018р. проти позовних вимог заперечував.

Третя особа-1 в підготовче засідання не з'явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Ухвалою господарського суду від 18.09.2018р. відкладено підготовче засідання на 25.09.2018р.

У підготовчому засіданні 25.09.2018р. представник Відповідача проти позовних вимог заперечував.

Представники Позивача та Третьої особи-1, 2 в судове засідання не з'явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.10.2018 о 10:00год.

В судовому засіданні 25.10.2018р. представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представники Третьої особи-1, 2 в судове засідання не з'явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. На адресу суду не надходили від Третьої особі 1 будь-які пояснення стосовно предмету спору.

У порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників Позивача та Відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.1987 року згідно наказу Управління комунального господарства Дніпропетровського облвиконкому №100 «Про створення виробничої одиниці теплових мереж Виробничого об'єднання «Дніпропетровськтеплокомуненерго» в м.Верхньодніпровську» було створено Верхньодніпровське підприємство теплових мереж.

01.10.1992 року Верхньодніпровське підприємство теплових мереж ВО «Дніпропетровськтеплокомуненерго» перейменоване в Верхньодніпровське підприємство теплових мереж структурну одиницю Дніпропетровського державного комунального підприємства «Облтепломережа».

23.08.2000 року Верхньодніпровське підприємство теплових мереж структурна одиниця Державного коммунального підприємства «Облтепломережа» реорганізоване в Верхньодніпровське підприємство по теплопостачанню структурну одиницю коммунального підприємства «Дніпротеплоенерго».

27.07.2001 року Верхньодніпровське підприємство по теплопостачанню структурна одиниця комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» реорганізоване шляхом виділення в Дочірнє підприємство обласного комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» - «Верхньодніпровськтеплоенерго».

27.12.2013 року назву підприємства змінено з Дочірнє підприємство обласного коммунального підприємства «Дніпротеплоенерго» - «Верхньодніпровськтеплоенерго» на Дочірнє підприємство «Верхньодніпровськтеплоенерго» комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради».

Позовні вимоги належності котельні №12 по вулиці Степова в селищі Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області до спільної власності сіл, селищ та міст Дніпропетровської області на праві повного господарського віддання Позивачу обґрунтовані наступними обставинами.

Відповідно до наказу Управління житлово-комунального господарства Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 27.10.1995 року №161а - Про передачу на баланс Верхньодніпровського ПТМ котелень Новомиколаївської птахофабрики» виданого на підставі наказу від 17.10.1995 року №124 управління житлово-комунального господарства про передачу на баланс ДКП «Облтепломережа» котелень Новомиколаївської птахофабрики, було передано в обласну комунальну власність та на баланс і в повне господарське відання Верхньодніпровському підприємству теплових мереж котельну №11 по вул. Шкільна в селищі Новомиколаївка Верхньодніпровського району та котельну №12 по вулиці Степова в селищі Новомиколаївка Верхньодніпровського району, для здійснення господарської діяльності з виробництва, постачання та транспортування теплової енергії споживачам селища Новомиколаївка.

Вказані накази та передача котелень були виконані Дніпропетровською облдержадміністрацією, ДКП «Облтепломережа» та Позивачем у відповідності до діючого на момент передачі котелень розпорядження Ради Міністрів УРСР від 20.03.1980року№151-Р.

Згідно розпорядження генерального директора Дніпропетровського виробничого об'єднання птахівницької промисловості Дніпропетровськптахопром» від 20.03.1996 року №8сп-054 для обслуговування переданих котелень №11 та №12 дозволено птахорадгоспу Верхньодніпровський» передати з балансу на баланс Верхньодніпровському підприємству теплових мереж автомобіль ГАЗ-52 ТС 3966 «Волгарь».

Факт передачі вказаного автомобіля підтверджується накладною №779 та заявою племптахорадгоспу «Верхньодніпровський» до Державтоінспекції про зняття з балансу та передачу на баланс Верхньодніпровського ПТМ.

Факт утримання на балансі Верхньодніпровського ПТМ котелень №11 та 12 (згодом перейменованого та реорганізованого з правонаступництвом) підтверджується:

- наказом підприємства теплових мереж від 09.11.2001 року №124 про проведення інвентаризації основних засобів та інвентарним описом товарно-матеріальних цінностей за листопад 2001 року (котельня №12: №п/п 2, номенклатурний номер 120000-12, балансова вартість 257830,00);

- наказом підприємства теплових мереж від 25.04.2005 року №68 «Про інвентаризацію основних засобів та інших необоротних активів» та інвентарним описом основних засобів за квітень 2005 року (котельня №12: №п/п1, інвентарний номер 120000-12, балансова вартість 257830,00);

- наказом підприємства теплових мереж від 29.09.2006 року №161-А «Про приймання-передачу основних засобів та інших необоротних активів» та інвентарним описом основних засобів за вересень 2006 року (котельня №12: №п/п2, інвентарний номер 120000-12, балансова вартість 257830,00).

Згідно рішення Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району від 15.12.1999 року №130, для забезпечення діяльності переданих котелень №11 та №12, Верхньодніпровському ПТМ (перейменоване в підриємство «Верхньодніпровськтеплоемережі») було передано в постійне користування земельні ділянки: в селищі Новомиколаївка по вул. Шкільній - котельня №11 площею 0,05 га; по вул. Степній - котельня №12 площею 0,31 га.

28.12.1999 року на вказані земельні ділянки (на загальну площу 0,36 га) підриємству «Верхньодніпровськтепломережі» виданий державний акт П-ДП №002850.

В Верхньодніпровському землевпорядному підприємстві було «виготовлено матеріали справи по передачі земель у постійне користування підприємству «Верхньодніпровськтеплоемережі» для забезпечення діяльності котелень №11 та №12.

Факт здійснення Позивачем на праві повного господарського відання експлуатації котелень №11 та №12 шляхом виробництва, постачання та транспортування теплової енергії до 4-х житлових будинків по вулиці Дзержинського та Пушкіна (29 квартир), середньої школи №2 та дитячого садка в селищі Новомиколаївка Верхньодніпровського району, Позивач підтверджує наступними доказами:

- змінним журналом роботи котельні № 12 за 2002-2003 роки, сторінки якого пронумеровані, прошнуровані та скріплені печаткою, в якому зафіксовані кожні дві години: дата і час роботи, ШБ оператора та його підпис, тиск газу, іди, температура на котлах, подачі, обратки, зовнішнього повітря, робота насосів, показання лічильників електроенергії газу та води;

- відомостями про витрати електричної енергії по котельні №11 та №12 за період з січня 2003 року по лютий 2007 року, які складені та підписані представником підприємства теплових мереж та інспектором з енергонагляду Верхньодніпровського РЕМ;

- журналами зведення (сводка) інформації по котельням підприємства, в тому числі котелень №11 та №12, про номери котелень, кількість котлів, температура зовнішнього повітря, тиск газу, холодної води, гарячої води на подачі, гарячої води на обратці, температури опалення на подачі та обратці, температура газу, показання лічильників електричної енергії, газу, холодної води за період з 31.01.1999 року по 02.02.2007 року;

- журналами обліку витрат газу за період з 11.11.2000 року по 24.11.2007 року, сторінки яких пронумеровані прошнуровані та скріплені печаткою підприємства теплових мереж;

- договором на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання від 01.11.2002 року №88 між ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» (створене в результаті реорганізації «Верхньодніпровськтепломережі») та Відділом освіти Верхньодніпровської РДА, згідно Додатків №1 та №2 до якого позивачем здійснювалося постачання теплової енергії Новомиколаївській середній школі №2 від котельні №12, в період з 01.11.2002 року по 01.11.2003 року;

- договором на постачання теплової енергії для потреб опалення, від 01.01.2004 року №88 між ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» та Відділом освіти Верхньодніпровської РДА, згідно Додатку №1 до якого Позивачем здійснювалося постачання теплової енергії Новомиколаївській середній школі №2 у період з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року;

- договором про надання послуг централізованого опалення від 01.01.2006 року №88 між ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» (створене в результаті реорганізації «Верхньодніпровськтепломережі») та Відділом освіти Верхньодніпровської РДА, згідно Додатку №1 до якого Позивачем здійснювалося постачання теплової енергії Новомиколаївській середній школі №2 у період з 01.01.2004 року по 01.01.2007 року;

- заходами, затвердженими 21.12.1998 Верхньодніпровським міськвиконкомом та Верхньодніпровським ПТМ, згідно яких силами та за рахунок Позивача здійснено заміну опалювального котла МИНСК-1 на НИИСТУ-5 вартістю 5000,00 грн;

- заходами, затвердженими 24.12.1999 ДКП «Облтепломережа», Верхньодніпровським міськвиконкомом та Верхньодніпровським ПТМ, згідно яких силами та за рахунок Позивача здійснено заміну опалювального котла МИНСК-1 на НИИСТУ - 5 вартістю 8000,00 грн;

- листом Верхньодніпровського ПТМ до Верхньодніпровського УЕГГ від 17.01.2001 року №38 щодо газовикористовуючого обладнання на котельні №12 - 3 котла НИИСТУ-5, 2 котла МИНСК-1;

- актом-приписом Верхньодніпровського РЕМ ВАТ «ЕК Дніпрообленерго» від 22.03.2001 року за результатами обстеження котельні №12 Верхньодніпровського ПТМ по вул. Степова в сел. Новомиколаївка;

- листом Верхньодніпровського ПТМ до Верхньодніпровського РЕМ ВАТ «ЕК Дніпрообленерго»від 27.03.2001 року №236 щодо заміни трансформатора тока на котельні №12;

- листами Верхньодніпровського ПТМ до Верхньодніпровського РЕМ від 27.03.2001 року №237 та від 27.03.2001 року №238 щодо виконання припису та встановлення трансформатора тока 100/5 та заміни електричного лічильника на клас точності 1.1. на котельні №12;

- графіком чергування по Верхньодніпровському ПТМ на 2001 рік, в тому числі по котельням №11 та №12;

- листом ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» до Новомиколаївської селищної ради та Верхньодніпровської райдержадміністрації від 09.10.2002 року №862 щодо усунення заливання каналізаційними стоками теплової траси котельні №12 підприємства;

- листом Верхньодніпровського УЕГГ ВАТ «Дніпропетровськгаз» до ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» від 15.08.2003 року №476 щодо експлуатації на котельні №12 лічильників класом точності нижче 1.0.;

- листом ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» до Верхньодніпровського УЕГГ ВАТ «Дніпропетровськгаз» від 20.08.2003 року №550 щодо заміни лічильників на котельні №12;

- листом Відділу освіти Верхньодніпровської райдержадміністрації до ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» від 30.12.2004 року №988 щодо скорочення постачання тепла Новомиколаївській середній школі №2;

- листом Відділу освіти Верхньодніпровської райдержадміністрації ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» від 08.02.2005 року №158 щодо зменшення постачання тепла Новомиколаївській середній школі №2;

- листом Відділу освіти Верхньодніпровської райдержадміністрації до ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» від 16.06.2005 року №423/02 щодо постачання тепла Новомиколаївській середній школі №2;

- листом Верхньодніпровської райдержадміністрації до ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» від 10.11.2005 року №3/276 про необхідність теплопостачання житлових будинків в сел. Новомиколаївка;

- листом ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» до Верхньо дніпровської міської ради від 18.11.2005 року №945 щодо показово незадовільного стану котелень №11 та 12 підприємства в сел. Новомиколаївка;

- листом ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» до Верхньо дніпровської райдержадміністрації від 27.12.2005 року №1034 щодо постачання теплової енергії від котельні №12 підприємства до Новомиклаївської СШ №2, житлових будинків по вул. Дзержинського і Пушкіна, а також дитячого садка в сел. Новомиколаївка;

- листом ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» до Верхньодніпровського РЕМ ВАТ «ЕК Дніпрообленерго» від 24.01.2006 року №36 щодо пломбування лічильника електроенергії на котельні №12;

- листом ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» до Новомиколаївської селищної ради від 02.02.2006 року №51 щодо відключення Новомиколаївської СШ №2, дитячого садка та амбулаторії селища Новомиколаївка, від теплових мереж котелень№11 і №12 підприємства;

-листом Відділу освіти Верхньодніпровської РДА до ДП «Верхньо дніпровськтеплоенерго» від 06.02.2006 року №107/02 щодо переведення на індивідуальне опалення Новомиколаївській СШ №2;

- листом ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» до Новомиколаївської селищної ради від 16.02.2006 року №88 щодо відключення Новомиколаївської СШ №2, дитячого садка та амбулаторії селища Новомиколаївка, від теплових мереж котелень№ 11 і №12 підприємства;

Листом ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» до Верхньодніпровського РЕМ ВАТ «ЕК Дніпрообленерго»від 13.04.2006 року №191 щодо зняття показань з лічильника електроенергії на котельні №12;

- листом ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» до Новомиколаївської селищної ради від 08.05.2006 року №235 щодо встановлення індивідуального опалення та консервацією котелень№11 і №12;

- листом Новомиколаївської селищної ради до ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» від 21.06.2006 року №110 щодо результатів розгляду листа підприємства від 08.05.2006 року №235;

- листом ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» до Новомиколаївської селищної ради від 08.08.2006 року №364 щодо недоцільності роботи котелень№11 і №12 підприємства та їх консервацію;

- наказом ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» від 15.01.2007 року №31-а «Про тимчасове виведення з виробничого процесу котельні №12»;

- наказом ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» від 15.01.2007 року №31-6 «Про консервацію котельні №12»;

- актом про тимчасове виведення основних фондів з виробничого процесу та їх консервацію від 15.01.2007 року, згідно якого комісія вирішила: «Законсервувати котельну №12 згідно інструкції до необхідності в майбутньому використанні, підстава для такого рішення: Лист Новомиколаївської селищної ради від 12.03.2007 року №134 про відсутність потреби в теплопостачанні споживачам від котельні №12.

18.08.2016р. працівниками ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерго» ДОР» (далі - ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго») було виявлено факт незаконного розбирання невідомими особами будівлі котельні №12 в селищі Новомиколаївка Верхньодніпровського району, про що в.о.директора підприємства було подано відповідну заяву від 19.08.2016 року №163 до Верхньодніпровського відділення поліції Кам'янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - Верхньодніпровське ВП).

За результатами розгляду заяви у внесенні інформації про розбирання котельні №12 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було відмовлено.

Не погодившись з рішенням слідчого ДП «Верхньодніпровськ теплоенерго» звернулося до суду з відповідною скаргою.

11.11.2016 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду по справі №173/2009/16-к скаргу підприємства було задоволено та зобов'язано Верхньодніпровське ВП внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» від 19.08.2016р.

15.11.2016 року відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» від 19.08.2016 р. було внесено Верхньодніпровським ВП до ЄРДР за №0001391.

При цьому всі подальші клопотання ДП «Верхньо дніпровськтеплоенерго» щодо встановлення осіб, винних у скоєнні кримінального правопорушення, огляду місця злочину, вжиття заходів щодо припинення розбирання котельні, а також ознайомлення представника підприємства з матеріалами кримінального провадження були залишені Верхньодніпровське ВП без розгляду.

14.12.2016 року кримінальне провадження №0001391 було закрито по узгодженню з наглядовим прокурором на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України.

Факт закриття кримінального провадження №0001391 став відомим ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» 13.04.2017року після отримання листа від Верхньодніпровського ВП від 12.04.2017 року №47.1.3922.

Не погодившись з рішенням слідчого ДП «Верхньодніпровськ теплоенерго» звернулося до суду з відповідною скаргою до суду.

18.05.2017року ухвалою Верхньодніпровського районного суду по справі №173/670/17-к скаргу підприємства було задоволено та скасовано постанову заступника начальника слідчого відділу Верхньодніпровського ВП від 16.12.2016 року про закриття кримінального провадження №001391.

Згідно листа Верхньодніпровського ВП від 03.10.2017 року №47.1-10580 Позивача було повідомлено, що після проведення всіх можливих слідчих дій кримінальне провадження №001391 закрите на підставі п.2 ч. 1 ст.284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення.

10.10.2017 року у зв'язку з тим, що клопотання Позивача щодо проведення слідчих дій були залишені Верхньодніпровського ВП без розгляду, ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» звернулося до відділення поліції із заявою №121 про надання для ознайомлення та зняття фотокопій з матеріалів кримінального провадження №001391.

На заяву від 10.10.2017 року №121 Верхньодніпровського ВП Позивача було повідомлено листом від 20.10.2017 року №47.1-11103 повторно про закриття кримінального провадження №001391, а також про задоволення заяви, але дату ознайомлення не узгоджено.

25.10.2017 року постановою наглядового прокурора Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури постанову начальника СВ Верхньодніпровського ВП від 25.07.2017 року про закриття кримінального провадження №001391 - скасовано, постанову прокурора направлено начальнику СВ Верхньодніпровського ВП для організації досудового розслідування.

Згідно листа Верхньодніпровського ВП від 24.11,2017 року №47,1-12411 ознайомлення із кримінальним провадженням №001391 проведено за участі представника ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерго» ДОР», в той час фактичне ознайомлення з матеріалами кримінального провадження відбувалося 14.12.2017 р.

За результатами ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та зняття фотокопій представником ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» було встановлено наявність в матеріалах кримінального провадження копії договору купівлі-продажу майна від 08.07.2003 року №Т-58 (далі - Спірний договір).

Згідно копії Спірного договору ВАТ «Верхньодніпровський» в особі ОСОБА_4, діючого на підставі довіреності від 14.11.2002 року №1 та протоколу зборів кредиторів від 16.04.2003 року продало Релігійному товариству Різдва Пресвятої Богородиці б/у котельню центрального опалення загальною площею 430,00 кв.м. під розбирання. Місце розташування котельні -Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, селище Новомиколаївка, вул. Степова. При цьому продавець засвідчив, що вказане майно до цього часу нікому не продане, не подароване, в спорі і під забороною не перебуває.

У зв'язку з необхідністю підготовки матеріалів позовної заяви про визнання недійсним Спірного договору Позивач звертався з листами-запитами щодо надання інформації про сторін договору та встановлення самого факту існування Спірного договору (оскільки оригінал договору поліцією не досліджувався) до Господарського суду Дніпропетровської області, Правобережної товарної біржі (щодо товару, кількості, місця і строку виконання згідно ЗУ «Про товарну біржу»), Новомиколаївської селищної ради та Верхньодніпровського відділення поліції.

Відповідно до листа Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2018 року №10-05/175/18 Позивача було повідомлене, що згідно постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2002 року по справі Б26/126/02 ВАТ «Верхньодніпровський» визнане банкрутом.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2004року по справі №Б26/126/02 ВАТ «Верхньодніпровський» - ліквідовано.

Звернення Позивача до Правобережної товарної біржі та Миколаївської селищної ради були залишені без розгляду.

У відповідь на запит Позивача Верхньодніпровське відділення поліції надіслало копію постанови про закриття кримінального провадження 001391 від 25.07.2017 року із супровідним листом від 22.03.2018року, яка була отримана Позивачем 27.04.2018 року, що вбачається з копії супровідного листа (на звороті копії постанови) з штампом вхідної документації, датою реєстрації та реєстраційним номером в журналі реєстрації вхідної документації.

Після повторного звернення Позивача, відділенням поліції було надано постанову від 07.05.2018 року про закриття кримінального провадження №001391, яка на сьогоднішній день оскаржена Позивачем до Верхньодніпровського районного суду та скасована у зв'язку з тим, що жодних слідчих дій за даним кримінальним провадженням слідчим проведено не було. Матеріали кримінального провадження повернуто до Верхньодніпровського відділення поліції для продовження досудового розслідування.

Позивач також вважає причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом з наступних підстав.

Скасування постанов ДВС про зупинення виконавчого провадження по стягненню з Позивача на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» заборгованості за теплову енергію, отриману від ДП «Газ-тепло», що підтверджується копіями постанов від 29.03.2018 року по справі №904/2786/13, від 29.03.2018 року по справі №9/340-07 та від 30.03.2018 року по справі №904/4823/14, внаслідок чого ДВС було відновлено вчинення виконавчих дій, в тому числі накладення арешту на майно та кошти Позивача; необхідність збирання та підготовки великого обсягу письмових доказів за період функціонування Котельні №12;

Тяжке матеріальне становище Позивача через значу кредиторську заборгованість перед ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» в сумі 2 498 788,44 грн за теплову енергію, отриману від ДП «Газ-тепло» НАК «Нафтогаз України» в 2004-2006 роках та неможливість врегулювання вказаної заборгованості згідно Законів України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» 2005 року, «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» 2011 року, "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" та «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємства паливно-енергетичного комплексу» 2016 року.

Неможливість зупинення виконавчих дій по примусовому стягненню кредиторської заборгованості Позивача перед НАК «Нафтогаз України» та ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» на підставі норм перелічених у попередньому пункті законів, якими передбачається врегулювання заборгованості, в тому числі шляхом зупинення вчинення виконавчих дій, виключно за спожитий природний газ та послуги з його транспортування;

Заборгованість Позивача зі сплати ПДВ в сумі 1,2 млн.грн, яка виникла внаслідок роботи Позивача в 2004-2006 роках за схемами ДП «Газ-тепло» НАК Нафтогаз України», та пов'язана з цим податкова застава всього майна Позивача.

Причиною виникнення заборгованості Позивача з ПДВ є діяльність Позивача за схемами ДП «Газ-тепло» НАК «Нафтогаз України» в 2004-2006 роках, що підтверджується листом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 14.09.2005р. №45-10/6-27 та листом Міжгалузевої асоціації з розвитку систем теплопостачання «Укртеплокомуненерго» від 16.09.2005 р. №93. Наявність у штаті підприємства протягом декількох років лише трьох штатних одиниць: директора, головного бухгалтера та юрисконсульта на 0,5 ставки.

Позивач вважає, що Договір купівлі-продажу майна від 08.07.2003 року ЖГ-58 не відповідає вимогам наступних законодавчих актів, які діяли на момент його укладення.

Статті 225 ЦК України в редакції від 30.10.1999 року, згідно якої право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

В даному випадку як вбачається з наведених вище обставин та наданих доказів починаючи з 27.10.1995 року власником котельні №12 є Дніпропетровська обласна рада.

Позивач підтверджує, крім наведеного вище, також положеннями ст.31, ч.2 ст.32, ст.35 Закону України «Про власність» в редакції від 11.06.2003 року, згідно яких суб'єктами права комунальної власності є адміністративно-територіальні одиниці в особі обласних, районних, міських, селищних, сільських Рад народних депутатів.

Статті 55 Закону України «Про власність» в редакції від 11.06.2003 року, згідно якої власник не може бути позбавлений права на своє майно, крім випадків, передбачених законом.

Вилучення майна у власника допускається при зверненні стягнення на це майно за зобов'язаннями власника у випадках і порядку, передбачених цим Законом, а також Цивільним і Цивільно-процесуальним кодексами України.

З огляду на те, що вказана норма Закону України «Про власність відсилає до Цивільного кодексу України в редакції від 30.10.1999 року, яка діяла на момент укладення Спірного договору, право власності на котельну перейшло до Дніпропетровської обласної ради, а до Позивача перейшло право повного господарського відання, з моменту передачі Котельні №12, тобто ні ПАТ «Верхньодніпровський», ні його ліквідатор чи комітет кредиторів на момент укладення Спірного договору не мали повноважень щодо продажу Котельні №12.

Підпунктам 8.6.1., 8.6.3. пункту 8.6. ст.8 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» в редакції Закону України від 11.06.2003 року №762-15, згідно яких платник податків, активи якого перебувають у податковій заставі, здійснює вільне розпорядження ними за винятком операцій, що підлягають письмовому узгодженню з податковим органом:

а) купівлі чи продажу, інших видів відчуження або оренди нерухомого майна чи рухомого майна.

Згідно Витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 16.03.2000 року №91876, від 17.03.2005 року №2805409, від 10.03.2010 року №26437500, від 05.03.2015 року N246509736 все майно та майнові права, в тому числі котельня №12, Верхньодніпровського підприємства теплових мереж, а згодом ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго», є об'єктом податкової застави №64-359 починаючи з 24.11.1998 року і по дату подання даного позову.

Факт перебування котельні №12 Позивача в податковій заставі, крім перелічених вище витягів, Позивач підтверджує також:

- листом Камянської об'єднаної держаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 07.04.2017 року №1664/10/04-16-65 про підтвердження дійсності податкової застави №64-359;

- актом опису №4 від 23.06.2008 року про проведення опису активів ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго», в тому числі котельні №12 по вулиці Степна в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району.

Згідно статті 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції Закону України від 11.06.2003 року, яка діяла на момент укладення Спірного договору, згідно якої біржовою операцією визнається угода, яка відповідає сукупності зазначених вище ознак:

а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі;

б) якщо її учасниками є члени товарної біржі;

в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня;

Угоди, укладені на товарній біржі не підлягають нотаріальному свідченню Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам.

Позивач посилається на те, що Відповідач ніколи не був членом Правобережної товарної біржі, оскільки є релігійною організацією, а ВАТ «Верхньодніпровський» на момент укладення Спірного договору взагалі був визнаний банкрутом і перебував в ліквідаційній процедурі.

Оскільки у ст.15 вказаного Закону йдеться про біржові угоди, то укладення Спірного договору особами не є членами біржі прямо суперечить вказаній статті.

На момент укладення Спірного договору ПАТ «Верхньодніпровський» було визнане банкрутом та розпочата ліквідаційна процедура згідно ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2002 року по справі Б26/126/02.

Відповідно до ч.2 ст.30 вказаного Закону ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна, та погоджує з комітетом кредиторів.

Натомість ні перед, ні після укладення Спірного договору ліквідатор не забезпечив через засоби масової інформації оповіщення про порядок, склад, умови та строки придбання Котельні №12.

Частиною четвертою ст.30 вказаного Закону передбачено, що майно банкрута, щодо обігу якого встановлено обмеження, продається на закритих торгах. У закритих торгах беруть участь тільки ті особи, які відповідно до законодавства можуть мати зазначене майно у власності чи на підставі іншого речового права.

У зв'язку з тим, що Котельня №12 з 1998 року перебувала у податковій заставі, тобто мало місце встановлене обмеження щодо обігу цього майна, її продаж повинен був проводитись на закритих торгах.

Натомість питання наявності обмежень щодо обігу Котельні №12 та проведення закритих торгів у Спірному договорі не відображене.

Відповідно до ст.50 ЦК України в редакції від 30.10.1999 року недійсною є угода, укладена юридичною особою в суперечності з встановленими цілями її діяльності. До таких угод застосовуються наслідки, передбачені статтею 48 або 49 цього Кодексу.

Позивач вважає, що Спірний договір повинен бути визнаний недійсним також і за вказаною підставою згідно Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» в редакції Закону України від 11.02.2003 року №987-12.

Згідно ч.1 ст.145 ЦК України в редакції від 30.10.1999 року, якщо майно за плату придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не повинен був знати (добросовісний набувач), то власник вправі витребувати це майно від набувача лише в разі, коли майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння, було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Як зазначає Позивач, на момент подання позову застосування наслідків недійсного правочину шляхом повернення майна або витребування майна з чужого незаконного володіння є неможливим, так як представники Відповідача повністю розібрали будівлю Котельні №12 та вивезли будівельні матеріали у невідомому напрямку.

Вказані обставини підтверджуються фотографіями Котельні №12 станом на 21.03.2013р. та станом на 01.09.2016р., а також протоколом огляду місця злочину по кримінальному провадженню №001391.

Станом на 01.07.2018р. згідно даних первинного бухгалтерського обліку Позивача балансова вартість Котельні №12 складає 156 733,53 грн.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

У відповідності до норм статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Отже, вирішуючи спір про визнання правочину недійсним господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання такого правочину недійсним на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків та в разі задоволення позовних вимог зазначити у судовому рішенні, в чому коректно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що Позивачем не доведено суду належними засобами доказування обставин, з якими закон пов'язує визнання такого правочину недійсним в силу наступного.

Позивачем не надано суду правовстановлюючих документів, що підтверджують факт набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно - котельню №12 по вул.Степова в селищі Новомиколаївка Верхньодніпровського району. Як вказував в судовому засіданні представник Позивача ним приймалися заходи стосовно з»ясування питань власності за Позивачем спірної котельні через отримання документів з БТІ, однак при розгляді справи по суті останніх суду не надав, будь-яких пояснень з цього приводу на адресу суду не направив.

Крім того, слід також зазначити, що ні Позивачем ні Відповідачем не надано суду оригінал Договору купівлі-продажу майна від 08.07.2003р. №Т-58, тому суд не має можливості надати правову оцінку спірному Договору.

Для повного, всебічного та об'єктивного розгляду даної справи судом 31.08.2018р., а також для встановлення обставин стосовно існування чи відсутності спірного договору, судом був зроблений запит судді Камші Н.М., по справі №Б26/126/02 в якому поставлені наступні запитання:

Чи знаходяться в матеріалах справи №Б26/126/02:

- Договір купівлі-продажу майна від 08.07.2003р. №Т-58, б/у котельню центрального опалення за ціною 1 200 грн., площею 430 кв.м.?;

- Довіреність №1 від 14.11.2002р., яка видана на ім'я ОСОБА_4?;

- Протокол зборів кредиторів від 16.04.2003р.?;

- Реквізити Арбітражного керуючого Балась Святослав Іванович (адреса, номер телефону)?;

- Звіт Арбітражного керуючого Балась С.І. про результати ліквідаційної процедури оголошеної банкрутом ВАТ "Верхньодніпровський"?.

Від судді Камші Н.М. 04.09.2018р. надійшла відповідь на запит, в якій зазначено, що в матеріалах справи №Б26/126/02 наявний тільки звіт арбітражного керуючого Балась С.І. про результати ліквідаційної процедури ВАТ "Верхньодніпровський" інші документи у справі відсутні.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2018р. від Правобережної товарної біржі було витребувано оригінал Договору купівлі-продажу майна від 08.07.2003р. №Т-58 для огляду.

18.09.2018р. Правобережна товарна біржа надіслала пояснення та зазначила наступне, запитуваний судом договір купівлі-продажу № Т-58 від 08.07.2003р., надати не має можливості, у зв'язку з його відсутністю через те, що його можливо (якщо він був) утилізовано у зв'язку із закінченням терміну зберігання та просить розгладити справу за відсутності його представника.

Згідно п.44.3. Податкового кодексу України від 02.12.2010 р №2755-//І - платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних з виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Обчислення терміну зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Тому, надати запитуваний судом документ не представляється можливим, оскільки документи, у яких закінчився термін зберігання, біржею утилізуються.

Позивач також не надав суду належних доказів стосовно знищення будівлі котельні №12 в селищі Новомиколаївка Верхньодніпровського району Відповідачем.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, Позивач не скористався своїм процесуальним правом та не надав суду належні докази, на підставі яких можна встановити обставини, які підтверджують заявлені позовні вимоги.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частина 1 ст. 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. ст. 76-79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що Позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами наявності у позові підстав для визнання Договору недійсним, тому позов задоволенню не підлягає.

Зважаючи на те, що позовна вимога про стягнення з Відповідача в рахунок відшкодування вартості котельні №12 по вул.Степова в селищі Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області у грошах 156 733,53 грн., є похідною від позовної вимоги щодо визнання недійсним Договору купівлі-продажу №Т-58 від 08.07.2003р., який не визнано судом недійсним, суд не вбачає підстави для задоволення вимоги про стягнення 156 733,53 грн. в рахунок відшкодування вартості котельні.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст.203, 215 Цивільного кодексу України, ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову - відмовити у повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

05.11.2018р.

Повне рішення складено 29.10.2018