ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

22 жовтня 2018 року Справа № 915/535/17

м. Миколаїв

Кредитор: Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127.

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю будівельно-торгівельна компанія "ТАВРІЯ" (ідентифікаційний код 32459120, 54025, м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, 9Р).

Розпорядник майна: Менчак В.В., поштова адреса: АДРЕСА_1, 02166.

Суть спору: про визнання кредиторських вимог.

Суддя Ткаченко О.В.

Представники:

Від кредитора: Пистогова С.В.

Від боржника: не з'явився.

Розпорядник майна: не з'явився.

20.11.2017 від Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до господарського суду Миколаївської області надійшла заява про визнання грошових вимог у загальному розмірі 723082225,75 грн. та 3200,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Від розпорядника майна 28.11.2017 до суду надійшло повідомлення, за змістом якого кредиторські вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" ним визнано частково та включено у розмірі 3200,00 грн. витрат по сплаті судового збору - до першої черги реєстру задоволення кредиторських вимог, у розмірі 206700,00 грн. заборгованості - до четвертої черги реєстру задоволення кредиторських вимог, у розмірі 49462000,00 грн. (сума, що відповідає вартості предмета іпотеки) - окремо, як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника.

Боржник у відповідності до наданого відзиву від 05.09.2018 вих. № 05/09-1 грошові вимоги визнає лише в межах визначеної у договорі вартості заставного майна, а саме у розмірі 49462000,00 грн. В підтвердження своєї позиції боржник посилається на постанову Верховного суду України від 29.03.2017.

Розпорядник майна у судовому засіданні зазначив про обґрунтованість заявлених ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" кредиторських вимог та вказав на включення грошових вимог у сумі 723085425,75 грн. до реєстру вимог кредиторів окремо, як вимог забезпечених заставою майна боржника.

Розглянувши матеріали заяви кредитора, господарський суд встановив:

Заборгованість боржника перед кредитором становить 723085425,75 грн., у тому числі у розмірі 26130501,75 дол. США та 31 091703,57 грн. (з урахуванням судового збору за подання заяви грошовими вимогами), що разом станом на дату звернення до суду - 16.11.2017 у гривневому еквіваленті становить 723 085 425,75 грн. у тому числі:

- 18075475,00 дол. США - заборгованість за кредитом (основним боргом);

- 6948011,83 дол. США - проценти за користування кредитом (основним боргом);

- 24576613,01 грн. - комісія за управління кредитом;

- 927534,31 дол. США - 3 % річних у зв'язку із несвоєчасним погашенням кредиту (основного боргу);

- 179480,61 дол. США - 3 % річних у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів за користування кредитом (основним боргом);

- 1013060,43 грн. - 3 % річних у зв'язку із несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитом;

- 5292130,13 грн. - втрати від інфляції (на суму простроченої комісії за управління).

- 206700,00 грн. - судові витрати згідно з рішенням господарського суду Миколаївської області від 08.07.2017 у справі №915/237/16;

- 3200,00 грн. - судовий збір за подання даної заяви з грошовими вимогами до

боржника.

Як свідчать матеріали заяви кредитора, 10.10.2007 між АТ «Укрексімбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АМСТОР» (Позичальник) був укладений кредитний договір №5107К18 від 10.10.2007 з подальшими змінами відповідно до Додаткової угоди №1 від 27.12.2007, Додаткової угоди №2 від 18.03.2008, Додаткової угоди №3 від 24.06.2008, Додаткової угоди №4 від 29.12.2008, Додаткової угоди №5 від 06.01.2009, Додаткової угоди №6 від 20.01.2009, Додаткової угоди №7 від 17.04.2009, Додаткової угоди №8 від 30.12.2009, Додаткової угоди №9 від 29.01.2010, Додаткової угоди №10 від 21.04.2010, Додаткової угоди №11 від 12.11.2010, Додаткової угоди №12 від 30.12.2010, Додаткової угоди №13 від 17.08.2011, Додаткової угоди №14 від 28.02.2012, Додаткової угоди №15 від 12.09.2012, Додаткової угоди №5107К18-16 від 01.02.2013, Додаткової угоди №5107К18-17 від 01.04.2013, Додаткової угоди №5107К18-18 від 07.06.2013, Додаткової угоди №5107К18-19 від 10.07.2013, Додаткової угоди №5107К18-20 від 30.08.2013, Додаткової угоди №5107К18-21 від 28.02.2014, Додаткової угоди №5107К18-22 від 29.08.2014.

Згідно п. 3.1 кредитного договору Банк зобов'язався відкрити Позичальнику невідновлювану кредитну лінію на умовах забезпеченості, повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання відповідно до положень та умов цього договору.

Підпунктом 3.2.1 Кредитного договору в редакції, викладеній в Додатковій угоді №14 від 28.02.2012, ліміт кредитної лінії був встановлений в розмірі 182238882,50 грн., у тому числі: - для заборгованості у доларах США - 18075475,00 доларів США; - для заборгованості у гривні - 37635082,50 гривень. Згідно з пп. 3.2.3 Кредитного договору в редакції, викладеній в Додатковій угоді №6 від 20.01.2009 кінцевий термін погашення кредиту 31.08.2015.

Відповідно до пп. 3.5.1 Кредитного договору в редакції, викладеній в Додатковій угоді №12 від 30.12.2010, Позичальник сплачує Банку проценти за користування Кредитом у розмірі, зазначеному в п. 3.2 цього Договору, у валюті кредиту.

Згідно з п.п. 3.2.6. Кредитного договору в редакції, викладеній в Додатковій угоді №14 від 28.02.2012, тип процентної ставки за користування кредитом за цим договором було встановлено фіксованою. Проценти за користування кредитом сплачуються Позичальником, виходячи із встановленої Банком процентної ставки у розмірі: а) для кредитної заборгованості в доларах США - 11,0% річних; б) для кредитної заборгованості в гривні - 17,5% річних.

Позичальник зобов'язаний погасити кредит у валюті кредиту на рахунок, вказаний у п. 3.8 цього договору в строк, зазначений у п. 3.2 цього договору, згідно з графіком надання та погашення кредиту за рахунок будь-яких грошових надходжень Позичальника. Строки, передбачені графіком надання та погашення кредиту, є обов'язковими (пп. 3.4.1 Кредитного договору).

Згідно з пп. 4.1.1 Кредитного договору в редакції, викладеній в Додатковій угоді №14 від 28.02.2012, Позичальник зобов'язався сплатити Банку комісію за управління у розмірі, встановленому в п. 3.2 цього договору.

У зв'язку з невиконанням Позичальником взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором, Банком на адресу Позичальника була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості (вих. №051-11/426 від 30.03.2015). Зазначена вимога була отримана Позичальником 20.04.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (№465). Строк виконання зобов'язань за Кредитним договором №5107К18 від 10.10.2007, виходячи з вимоги про дострокове погашення заборгованості, настав через 10 банківських днів після її отримання, тобто 06.05.2015.

На цей час зобов'язання щодо сплати суми заборгованості Позичальником не виконано.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, у зв'язку з несвоєчасним погашенням заборгованості, несплатою процентів за користування кредитом та комісій, станом на 09.10.2017 встановлений банком розмір заборгованості позичальника згідно наданого розрахунку склав

26130501,75 дол. США та 30881803,57 грн., у тому числі:

- 18075475,00 дол. США - заборгованість за кредитом (основним боргом);

- 6948011,83 дол. США - проценти за користування кредитом (основним боргом);

- 24576613,01 грн. - комісія за управління кредитом;

- 927534,31 дол. США - 3 % річних у зв'язку із несвоєчасним погашенням кредиту (основного боргу);

- 179480,61 дол. США - 3 % річних у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів за користування кредитом (основним боргом);

- 1013060,43 грн. - 3 % річних у зв'язку із несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитом;

- 5292130,13 грн. - втрати від інфляції (на суму простроченої комісії за управління).

З метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором між Банком та ТОВ БТК «Таврія» був укладений Іпотечний договір №5109Z5 від 17.04.2009, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Власовою СЯ. та зареєстрований в реєстрі за №631.

Відповідно до п. 1.1 Іпотечного договору (з урахуванням змін від 28.02.2012, внесених Договором про внесення змін №3 до Іпотечного договору), іпотекою забезпечуються вимоги Банку, що випливають з Кредитного договору, зі всіма змінами та доповненнями, які укладені та будуть укладені, відповідно до якого Банк при виконанні Позичальником певних його умов відкриває останньому мультивалютну невідновлювану відкличну кредитну лінію з лімітом 182238882,50 (сто вісімдесят два мільйони двісті тридцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят дві) грн., у тому числі:

- для заборгованості у доларах США - 18075475,00 доларів США;

- для заборгованості у гривні - 37635082,50 гривень,

на визначених Кредитним договором умовах, строком погашення 31.08.2015, з нарахуванням процентів, комісій та інших плат у відповідності до умов Кредитного договору.

Згідно з п. 1.3 Іпотечного договору предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених у Кредитному договорі зобов'язань Позичальника, є нерухоме майно, що розташоване за адресою: місто Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, будинок 9Т (дев'ять літера Т), а саме: нежитлова будівля торгівельного центру загальною площею 9531,7 м 2 літ. А-1.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За передбаченими п. 2.1.5 Іпотечного договору умовами також Банк має право за рахунок Предмета іпотеки задовольнити в повному обсязі вимоги, що випливають з Кредитного договору на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, комісії та інші платежі; неустойку, пеню; витрати, пов'язані з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на Предмет іпотеки; витрати на утримання, збереження Предмета іпотеки та страхування Предмета іпотеки, а також інші збитки, завдані порушенням основного зобов'язання чи умов цього договору.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 08.06.2017 у справі №915/237/16 ухвалено, зокрема:

« 2. Звернути стягнення на майно ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ

ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ БУДІВЕЛЬНО-ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ТАВРІЯ»

ідентифікаційний код 32459120, місцезнаходження: 54025, Миколаївська обл., місто Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, будинок 9Р) - предмет іпотеки за іпотечним договором № 5109Z5 від 17.04.2009, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Власовою СЯ. та зареєстрованим в реєстрі за № 631 зі змінами, а саме: нежитлову будівлю торгівельного центру (літ. А-1) загальною площею 9531,7 кв.м, що розташована за адресою: місто Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, лдинок 9Т (дев'ять літера Т), що належить йому на праві власності, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» АТ«Укрексімбанк», ідентифікаційний код 00032112, місцезнаходження: вул. Горького, 127, м. Київ, 03150) в особі Філії АТ «Укрексімбанк» у м. Донецьку (ідентифікаційний код 19362148, міщезнаходження: пр. Миру, 8а, м. Донецьк, 83015) в рахунок погашення заборгованості ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АМСТОР» за Кредитним договором № 5107К18 від 10.10.2007 в загальному розмірі 21615757,67 доларів США та 44800157,12 гривень, яка складається з: простроченої заборгованості за основним боргом в сумі 18075475,00 доларів США, простроченої заборгованості за процентами в сумі 3540282,67 доларів США, простроченої заборгованості з комісії за управління в сумі 24576613,01 гривень, пені на прострочену заборгованість за процентами в сумі 28806,47 гривень, пені на прострочену заборгованість з комісії за управління в сумі 239,04 гривень, 3% річних в сумі 17466339,14 гривень, втрат від інфляції в сумі 2728159,46 гривень зі встановленням способу реалізації предмета іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах у мезюах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження з дотриманням вимог Закону України Про іпотеку за початковою ціною, встановленою за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, в розмірі 79720352 (сімдесят дев 'ять мільйонів сімсот двадцять тисяч триста п 'ятдесят дві) грн. 64 коп., без ПДВ.

3. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ БУДІВЕЛЬНО-ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ТАВРІЯ» (ідентифікаційний код 32459120, місцезнаходження: 54025, Миколаївська обл., місто Миколаїв, проспект Героїв Стачінграду, будинок 9Р) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк», ідентифікаційний код 00032112, місцезнаходження: вул. Горького, 127, м. Київ, 03150) в особі Філії АТ «Укрексімбанк» у м.Донецьку (ідентифікаційний код 19362148, місцезнаходження: пр. Миру, 8а, м. Донецьк, 83015) судовий збір в розмірі 206 700 (двісті шість тисяч сімсот) грн. 00 коп.».

Відповідно до ч. 8 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або Господарським судом, вносяться до реєстру вимог кредиторів. Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимог кредиторів, які забезпеченні заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

У відповідності до наведеної у постанові Верховного Суду від 15.05.2018 № 902/492/17 правової позиції забезпеченими зобов'язаннями в розумінні статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та, відповідно, вимогами забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, є всі вимоги кредитора, які існують за основним зобов'язанням (кредитним договором), і є дійсними на момент визнання вимог та можуть бути задоволені за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення відповідно до умов забезпечувального договору та чинного законодавства.

Господарські суди, визначаючи розмір забезпечених кредиторських вимог та включаючи їх окремо до реєстру, повинні застосовувати положення статті 19 Закону України «Про заставу» та статті 7 Закону України «Про іпотеку» та встановити на підставі належних та допустимих доказів, які саме вимоги кредитора, зазначені в його заяві, забезпечені заставою майна, а також склад та розмір цих вимог.

При цьому згідно п. 8.25. постанови Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 902/492/17 Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного в ухваленій раніше постанові Верховного Суду України від 29 березня 2017 року у справі № 3-1591гс16 (№ 918/169/16), оскільки господарські суди при вирішенні питання про визнання заявлених забезпечених кредиторських вимог та включення їх окремо до реєстру повинні застосовувати статтю 19 Закону України «Про заставу» та статтю 7 Закону України «Про іпотеку» і встановити на підставі належних та допустимих доказів, які саме вимоги кредитора, зазначені в його заяві, забезпечені заставою майна та розмір цих вимог незалежно від вартості цього майна за договором.

Станом на 16.11.2017 року курс НБУ становив 100 дол. США = 2648,22 грн.

З урахуванням викладеного кредиторські вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" визнаються судом на загальну суму 723 085 425,75 грн., та відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону про банкрутство в сумі 723082225,75 грн. підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів окремо, як вимоги, забезпечені заставою майна боржника, в сумі 3200,00 грн. витрат по сплаті судового збору - до першої черги задоволення кредиторських вимог.

Керуючись ч. 6 ст. 12, ст. 234 ГПК України, ст.ст. 23, 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" визнаються судом на загальну суму 723 085 425,75 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону про банкрутство в сумі 723082225,75 грн. підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів окремо, в сумі 3200,00 грн. витрат по сплаті судового збору - до першої черги задоволення кредиторських вимог.

2. Зобов'язати розпорядника майна грошові вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в сумі 723082225,75 грн. включити до реєстру вимог кредиторів окремо, як вимоги забезпечені заставою майна боржника, в сумі 3200,00 грн. витрат по сплаті судового збору - до першої черги задоволення кредиторських вимог.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

4. Ухвалу надіслати на адресу кредитора, боржника, розпорядника майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За передбаченими частиною 1 ст. 256 ГПК України приписами апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складений та підписаний « 29» жовтня 2018 року.

Суддя О.В.Ткаченко