УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

24.10.2018Справа № 910/14110/18

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом 1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська продовольча група»; 2. Фермерського господарства «Агро - Майстер»; 3. ОСОБА_1; 4. ОСОБА_2
до про Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк» Славкіної М.А. визнання зобов'язання за кредитним договором таким, що припинилося виконанням; визнання припиненим права застави; вилучення реєстраційних записів про обтяження внесеного до державного реєстру обтяжень рухомого майна
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Подільська продовольча група», Фермерське господарство «Агро - Майстер», ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк» Славкіної М.А. про визнання зобов'язання за кредитним договором таким, що припинилося виконанням; визнання припиненим права застави; вилучення реєстраційних записів про обтяження внесеного до державного реєстру обтяжень рухомого майна.

При зверненні до суду з вказаною позовною заявою Заявники просять суд:

1. Визнати зобов'язання за кредитним договором № 21/13/KLMB від 26 квітня 2013 року укладеним між AT «ЗЛАТОБАНК» та ТОВ «ППГ». таким, що припинилося з 12.02.2015 р. внаслідок повного виконання;

2. Визнати припиненим право застави за договором застави від 26.04.2013 року укладеним між AT «ЗЛАТОБАНК» (Заставодержатель) та ФГ "Агромайстер" (Заставодавець) посвідченим приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу Кобзар С.В., зареєстрований в реєстрі під номером 489 та 11.10.2013p.;

3. Визнати припиненим право застави за договором застави від 11 жовтня 2013 року укладеним між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» (Заставодержатель) та ОСОБА_1 (Заставодавець);

4. Визнати припиненим право застави за договором застави № 21/13/-KLMB/S-1 від 26.04.2013. укладеним між AT «ЗЛАТОБАНК» (Заставодержатель) та ТОВ "Подільська продовольча група" (Заставодавець) на сільськогосподарську техніку;

5. Визнати припиненим право застави за договором застави № 21/13/-KLMB/S-2 від 26.04.2013, укладеним між AT «ЗЛАТОБАНК» (Заставодержатель) та ТОВ "Подільська продовольча група" (Заставодавець) на сільськогосподарську техніку;

6. Визнати припиненим право застави за договором застави № 21/13-KLMB/S-3 від 26.04.2013 року укладеним між AT «ЗЛАТОБАНК» (Заставодержатель) та ФГ "Аг'ромайстер" (Заставодавець) на обладнання;

7. Визнати припиненими зобов'язання за договором поруки 21/13/KLMB/P-1 від 26 квітня 2013 року укладеним між AT «ЗЛАТОБАНК» (Банк) та ФГ «Агро- Майстер» (Поручитель);

8. Визнати припиненими зобов'язання за договором поруки 21/13/KLMB/P-2 від 26 квітні 2013 року укладеним між AT «ЗЛАТОБАНК» (Баіік) та ОСОБА_5 (Поручитель);

9. Зобов'язати публічне акціонерне товариство «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» СЛАВКІНОЇ М. А. повернути позивачам оригінали кредитного договору та договорів застави.

Відповідно до п.2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Згідно з ч.1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги. Дозволяється об'єднувати вимоги, які пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги або є однорідними.

Отже, позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Статтею 21 Господарського процесуального кодексу України визначено, що не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. (стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцевий суд є судом першої інстанції і здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом. Місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом. Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції. Місцеві адміністративні суди розглядають справи адміністративної юрисдикції (адміністративні справи). Юрисдикція місцевих судів щодо окремих категорій справ, а також порядок їх розгляду визначаються законом.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При цьому, згідно з ч. 1, 3 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов'язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов'язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов'язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов'язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб'єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів, 26.04.2013 між ПАТ "Златобанк" (Кредитодавець) та ТОВ "Подільська продовольча група" (Позичальник) був укладений кредитний договір № 21/13/КLМВ (далі - Кредитний договір), відповідно до положень якого Кредитодавець надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов'язується повернути його в повному обсязі, сплатити проценти за його користування та виконати інші умови цього Договору.

З метою забезпечення виконання умов Кредитного договору були укладені наступні договори:

26.04.2013 між ПАТ "Златобанк" та Фермерським господарством "Агро-Майстер" (Заставодавець) договір застави № 21/13/КLМВ/S-1;

26.04.2013 року між ПАТ "Златобанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Подільська продовольча група» Договір застави №21/13/ КLМВ/S-2;

11.10.2013 року між ПАТ "Златобанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Подільська продовольча група» Договір застави №21/13/ КLМВ/S-3;

26.04.2013 між ПАТ "Златобанк" та Фермерським господарством "Агро-Майстер" (Заставодавець) договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу Кобзар С.В. за реєстровим №489;

26.04.2013 року між ПАТ "Златобанк" та ОСОБА_5 договір поруки №21/13/КLМВ/Р-2;

11.10.2013 року між ПАТ "Златобанк" та ОСОБА_1 договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу Кобзар С.В. за реєстровим №1936.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Суд звертає увагу, що сторонами договорів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 21/13/КLМВ від 26.04.2013 року, є фізичні особи - ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Приписами ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб'єкта звернення та предмета позовних вимог, які визначає позивач.

У даному випадку, Суд зазначає, що між ОСОБА_1, ОСОБА_2 відсутні господарські відносини врегульовані Господарським кодексом України, іншими актами господарського законодавства, їх позовні вимоги не пов'язані із здійсненням господарської діяльності, між сторонами спору за вказаними вимогами не існує правовідносин, які притаманні господарській діяльності, господарським правовідносинам.

Враховуючи характер спірних правовідносин, правовий статус суб'єктів звернення та предмет позовної заяви, Суд приходить до висновку, що спір за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк» Славкіної М.А. про визнання припиненим права застави; вилучення реєстраційних записів про обтяження внесеного до державного реєстру обтяжень рухомого майна не відноситься до юрисдикції господарських судів, а в даному випадку підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

При цьому, Суд зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі №415/2542/15-ц висловлено правову позицію, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов'язання, якщо сторонами цього основного зобов'язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб'єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов'язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Відтак, з 15 грудня 2017 року у випадку об'єднання позовних вимог щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов'язання, спір має розглядатися за правилами господарського чи цивільного судочинства залежно від сторін основного зобов'язання.

Враховуючи те, що вимоги Позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2 обґрунтовані наявністю підстав для визнання припиненим права застави; вилучення реєстраційних записів про обтяження внесеного до державного реєстру обтяжень рухомого майна, то до даних правовідносин сторін не підлягають застосуванню висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі №415/2542/15-ц.

Таким чином, в позовній заяві об'єднано позовні вимоги, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська продовольча група», Фермерського господарства «Агро - Майстер» підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, а позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 - в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська продовольча група», Фермерського господарства «Агро - Майстер», ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк» Славкіної М.А. про визнання зобов'язання за кредитним договором таким, що припинилося виконанням; визнання припиненим права застави; вилучення реєстраційних записів про обтяження внесеного до державного реєстру обтяжень рухомого майна підлягає поверненню Заявникам.

При цьому, Суд звертає увагу заявників на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 173, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська продовольча група», Фермерського господарства «Агро - Майстер», ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк» Славкіної М.А. про визнання зобов'язання за кредитним договором таким, що припинилося виконанням; визнання припиненим права застави; вилучення реєстраційних записів про обтяження внесеного до державного реєстру обтяжень рухомого майна повернути Заявникам.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 24 жовтня 2018 року.

Суддя О.В. Чинчин