ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/128/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

За участю секретаря судового засідання Суворкіної Ю.І.

розглянувши касаційну скаргу Компанії "ПІ ДЖІ ТРЕЙД" Дочірнього підприємства компанії "ПАЛМА ГРУП С.А." /Швейцарія/ на рішення Господарського суду Одеської області від 23.04.2018 (суддя Лічман Л.В.) та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 08.08.2018 ( головуючий суддя: Богатир К.В., судді: Філінюк І.Г., Таран С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВ"ЯП ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА"

до Компанії "ПІ ДЖІ ТРЕЙД" Дочірнього підприємства компанії "ПАЛМА ГРУП С.А." /Швейцарія/

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Дочірнє підприємство "ІНТЕГРОВАНІ ЛОГІСТИЧНІ СИСТЕМИ",

про стягнення 9 942 307,26 грн.,

За участю представників:

позивача - Літвінов Є.В. - адвокат,

відповідача - Михайлюк М.С. - адвокат, Черкес В.О. - адвокат,

третьої особи - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВ'ЯП ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Компанії "ПІ ДЖІ ТРЕЙД" Дочірнього підприємства компанії "ПАЛМА ГРУП С.А." /Швейцарія/, в якому просило стягнути з останнього на свою користь заборгованість за Дистриб'юторським договором за № 2016-6 від 03 жовтня 2016 року в сумі 10 051 494,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення умов укладеного Дистриб'юторського договору за № 2016-6 від 03 жовтня 2016 року та Додаткової угоди від 10 липня 2017 року про проведення взаєморозрахунків за Договором № 2016-6 від 03 жовтня 2016 року в частині оплати вартості поставлених товарів належним чином не виконав, тому з останнього слід стягнути заборгованість у сумі 10 051 494,26 грн.

19 лютого 2018 року в підготовчому засіданні ТОВ "ЕВ'ЯП ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА" звернулося до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останнє просило суд стягнути з Компанії "ПІ ДЖІ ТРЕЙД" на свою користь заборгованість за Дистриб'юторським договором за № 2016-6 від 03 жовтня 2016 року в сумі 9 942 307,26 грн., вказуючи на те, що станом на 16 лютого 2018 року борг зменшився внаслідок часткового його погашення відповідачем.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23 квітня 2018 року по справі № 916/128/18 (суддя: Лічман Л.В.) позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Компанії "ПІ ДЖІ ТРЕЙД" Дочірнього підприємства компанії "ПАЛМА ГРУП С.А." / Швейцарія/ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВ'ЯП ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА" 9 889 616,26 грн. вартості поставлених товарів та 149 134,61 грн. судового збору; в решті позову - закрито провадження у справі.

Рішення в частині задоволення позову обґрунтовано встановленим фактом наявності неналежного виконанням з боку відповідача умов Дистриб'юторського договору № 2016-6 від 03 жовтня 2016 року в частині оплати вартості поставлених товарів, тому місцевий суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в сумі 9 889 616,26 грн.. При цьому, суд зазначив, що на підставі п. 8.3 договору здійснення остаточних розрахунків має відбуватись в порядку, встановленому договором, оскільки Додаткова угода в невиконаній її частині не була реалізована протягом встановленого для цього строку. Крім того вказав, що договір про надання логістичних послуг між ДП ,,Інтегровані логістичні системи" та ТОВ ,,ЕВ'ЯП ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА" на теперішній час не укладено. Представник останнього в судовому засіданні повідомив про те, що договір з третьою особою не підписано через пропонування невигідних для нього умов, одночасно вказавши, що логістичну угоду підписано з іншим суб'єктом господарювання, а, отже, будь-які відносини з ДП ,,Інтегровані логістичні системи" з метою реалізації Додаткової угоди виключаються і в майбутньому. Отже, місцевий суд дійшов висновку, що додаткова угода в невиконаній її частині не була реалізована протягом встановлених для цього строків, у зв'язку з чим на підставі п.8.3 Договору здійснення остаточних розрахунків має відбуватись в порядку, встановленому Договором. Закриваючи провадження у справі за вимогою про стягнення решти боргу, господарський суд попередньої інстанції дійшов висновку про відсутність предмету спору в цій частині у зв'язку із частковим зменшенням суми боргу через його погашення відповідачем.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 08.08.2018 рішення місцевого суду залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що матеріали справи містять видаткові та товарно-транспортні накладні, а також акти звірки, підписані між Сторонами, а саме: акт звірки взаєморозрахунків за 2017 рік (в ньому не враховано оплати в рахунок погашення заборгованості, які здійснені у листопаді та грудні 2017 року); акт звірки за листопад 2017 року (в ньому не враховано зменшення боргу на суму заліку зустрічних вимог, який здійснено у листопаді 2017 року); акт звірки за листопад 2017 року (в ньому відображено виключно зменшення боргу на суму заліку зустрічних вимог, який проведено у листопаді 2017 року), відповідно до яких сума заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 9 942 307,26 грн. Разом з цим, матеріали справи не містять в собі доказів на підтвердження оплати відповідачем вартості товару за вказаними накладними на зазначену суму. Виходячи з викладеного, з врахуванням відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження здійснення відповідачем оплати вартості товару, поставленого позивачем за видатковими накладними, колегія суддів апеляційної інстанції погодилася з висновком місцевого господарського суду про наявність законних підстав для стягнення заборгованості в сумі 9 889 616,26 грн. вартості поставлених товарів. Крім того, апеляційний суд погодився з обґрунтованим висновком місцевого господарського суду щодо закриття провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 52 691 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України через відсутність предмету спору в цій частині у зв'язку із частковим зменшенням суми боргу через його погашення відповідачем. Враховуючи приписи ч. 7 ст. 180 ГК України, згідно яких строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору, а також положення п. 2.7 Додаткової угоди, де контрагентами обумовлено термін виконання дій, зазначених в п. 2.6 угоди, до 30.07.2017 року, та п. 8.3 Договору, яким передбачено, що, якщо на момент припинення Договору в т.ч. за взаємною згодою сторін ними не виконані будь-які взаємні зобов'язання, Договір продовжує діяти до виконання сторонами всіх взаємних зобов'язань та проведення остаточних розрахунків між сторонами, колегія апеляційної інстанції погодилася з висновком місцевого господарського суду про те, що оскільки Додаткова угода в невиконаній її частині не була реалізована протягом встановленого для цього строку, тому на підставі п. 8.3 Договору здійснення остаточних розрахунків має відбуватись в порядку, встановленому Договором. При цьому, суд апеляційної інстанції з посиланням на ст. 604 ЦК України зазначив, що Додаткова угода про проведення взаєморозрахунків від 10 липня 2017 року не містить посилань на припинення зобов'язання за Дистриб'юторським договором № 2016-6 від 03 жовтня 2016 року внаслідок виникнення нового зобов'язання, тобто не є новацією щодо нього, а лише містить умови щодо можливості проведення оплати за поставлений товар шляхом: повернення відповідачем позивачу продукції; відступлення відповідачем позивачу права вимоги за дебіторською заборгованістю; сплату фактичного залишку заборгованості виключно в спосіб, передбачений п. 2.6 Додаткової угоди, тобто за рахунок комісійної винагороди, яку відповідач щомісячно отримуватиме від ДП "ІНТЕГРОВАНІ ЛОГІСТИЧНІ СИСТЕМИ" за сприяння в підписанні Договору надання логістичних послуг, до повного погашення боргу. Наявність у зобов'язанні Третьої особи - ДП "ІНТЕГРОВАНІ ЛОГІСТИЧНІ СИСТЕМИ", яка не приймала участь у правовідносинах Сторін за Договором, свідчить про відсутність новації між Позивачем та Відповідачем в порядку ст. 604 ЦК України.

03.09.2018 (згідно із реєстраційним штампом ОАГС) Компанією "ПІ ДЖІ ТРЕЙД" Дочірнього підприємства компанії "ПАЛМА ГРУП С.А." /Швейцарія/ подано касаційну скаргу на рішення Господарського суду Одеської області від 23.04.2018 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 08.08.2018 у справі № 916/128/18.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2018 року у справі № 916/128/18 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Краснов Є.В.

27.09.2018 суд постановив ухвалу, якою касаційна скарга прийнята до провадження та її розгляд призначено на 17.10.2018, а також повідомлено учасників справи про дату, час і місце розгляду скарги.

Скаржник (відповідач) мотивує свою касаційну скаргу тим, що судами попередніх судових інстанцій помилково не застосовані норми ч. ч. 2,3 ст. 653 ЦК України.

При цьому вказує на те, що відносини між сторонами ґрунтувалися на Дистриб'юторському договорі №2016-6, який за досягненням згоди сторін, був розірваний (п. 1.1 Додаткової угоди від 10.07.2017) та умовами Додаткової угоди від 10.07.2017 встановлений новий порядок погашення заборгованості. Вказані обставини суди не взяли до уваги, вказавши що розрахунок слід здійснювати саме на підставі Договору.

Вважає, що розрахунки між сторонами повинні здійснюватися виключно на підставі Додаткової угоди від 10.07.2017.

Крім того, скаржник не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що сам факт отримання відповідачем товару від позивача на підставі видаткових накладних, є підставою для стягнення з відповідача вартості такого товару, без врахування Додаткової угоди.

Також зазначає, що суди в порушення умов ст.ст. 212, 627, 653 ЦК України стягнули з відповідача заборгованість без дослідження факту та наслідків не укладання договору логістичних послуг, та з чиєї вини такий договір не був укладений.

Суди не надали оцінку умовам п. 2.5.3 Додаткової угоди від 10.07.2017, вважає, що вказаний пункт є відкладальною обставиною.

Стверджує, що саме позивач є особою, яка була зацікавлена в порушенні умов Додаткової угоди, оскільки саме з вини позивача не був укладений договір на надання логістичних послуг, за рахунок комісійної винагороди якого відповідач повинен був сплачувати позивачу заборгованість.

Крім того вважає, що суди не встановили, чи настав у відповідача строк сплати боргу.

Також стверджує, що виникнення обов'язку Дистрибютора щодо погашення заборгованості виникає лише після укладення договору про надання логістичних послуг та після отримання відповідного доходу від надання послуг за зазначеним договором.

З огляду на викладене, відповідач у касаційній скарзі просить скасувати судові рішення, прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач надав відзив на касаційну скаргу в якому просить суд судові рішення залишити без змін, касаційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Третя особа надала відзив на касаційну скаргу, згідно якого просить суд її задовольнити, рішення скасувати, прийняти нове, яким відмовити повністю у задоволенні позову.

У судове засідання з'явився представники позивача та відповідача. Представник позивача просив суд відхилити касаційну скаргу, судові рішення залишити без змін. Представники відповідача просили суд скасувати судові рішення та прийняти нове, яким відмовити повністю у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши наведені обставини, Верховний Суд в межах перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права при ухваленні зазначеного судового рішення, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст.300 Господарського процесуального кодексу України:

"1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

3. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

4. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права."

З урахуванням викладеного, судом не приймаються та не розглядаються доводи скаржника, пов'язані з переоцінкою доказів, визнанням доведеними/недоведеними або встановленням по новому обставин справи.

Як було встановлено судами, 03.10.2016 між ТОВ ,,ЕВ'ЯП ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА" (Продавець) та Компанією ,,ПІ ДЖІ ТРЕЙД" (Дистрибютор) укладено Дистриб'юторський договір №2016-6 (Договір), згідно якого Продавець зобов'язується передавати у власність Дистрибютору товари ТМ ЕVYAP (Продукт), а Дистрибютор зобов'язується приймати, оплачувати Продукт і здійснювати його дистрибуцію на умовах цього Договору та додатків до цього Договору (п.1.1 Договору).

Дистрибютор зобов'язується своєчасно оплачувати поставлений за цим Договором Продукт (п.3.2 Договору).

Оплата здійснюється Дистрибютором в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця в установлені цим Договором терміни. Фактом оплати вважається надходження грошових коштів на рахунок Продавця (п.4.2 Договору).

Продавець надає Дистрибютору відстрочку платежу за поставлений Продукт по торговим маркам ЕVYAP - 30 (тридцять) календарних днів з моменту оформлення накладної на відпуск Продукту за умови дотримання Дистрибютором термінів розрахунків за раніше поставлені партії Продукту (п.4.4 Договору).

Передача-приймання партії Продукту здійснюється сторонами відповідно до накладної, умов цього Договору та чинного законодавства України в пункті поставки (п.5.3 Договору).

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання представниками сторін, скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2017 включно, крім випадків дострокового припинення Договору у відповідності до розділу 7 Договору, або за додатковою письмовою згодою сторін. Термін дії Договору продовжується відповідно до п.8.2 Договору (п.8.1 Договору).

У разі якщо на момент закінчення терміну дії Договору та наявності заяви від однієї із сторін про небажання продовжувати подальші договірні відносини (або у разі припинення Договору за взаємною згодою сторін або за іншими обставинами, передбаченими Договором або чинним законодавством) сторонами не виконані будь-які взаємні зобов'язання, Договір продовжує діяти до виконання сторонами всіх взаємних зобов'язань та проведення остаточних розрахунків між сторонами (п.8.3 Договору).

Замовлення, за яким поставляється Продукт, додатки, а також додаткові угоди та інші двосторонні документи до даного Договору, підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками сторін, вважаються невід'ємною частиною цього Договору (п.10.4 Договору).

Крім того, судами було встановлено, що 10.07.2017 між ТОВ ,,ЕВ'ЯП ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА" (Постачальник) та Компанією ,,ПІ ДЖІ ТРЕЙД" (Дистрибютор) укладено додаткову угоду про проведення взаєморозрахунків за Договором та договором на надання послуг з передпродажної підготовки товару № 2016-7 від 03.10.2017 (Додаткова угода), в якій сторони погоджуються розірвати за взаємною згодою Договір, а також договір на надання послуг з передпродажної підготовки товару № 2016-7 від 03.10.2017 , відповідно до умов, викладених в цій угоді (п.1.1 Додаткової угоди).

З урахуванням п. 1.1 цієї угоди Сторони домовились провести остаточні взаємні розрахунки щодо Договору на умовах, викладених у розділі II цієї угоди (п. 1.2 Додаткової угоди).

Сторони підтверджують, що станом на 30 червня 2017 року баланс активів і взаємних зобов'язань Постачальника і Дистрибютора щодо Договору виглядає наступним чином (п. 2.1. Додаткової угоди):

Пунктом 2.1.1. Додаткової угоди зазначені Активи Дистрибютора:

1) товарний запас продукції Постачальника у Дистрибютора - 17 301 447,26 грн. з ПДВ;

2) дебіторська заборгованість клієнтів Дистрибютора по продукції Постачальника - 3 648 509,69 грн. з ПДВ;

3) дебіторська заборгованість Постачальника перед Дистрибютором щодо надання йому компенсацій за виконання умов Договору, а також умов договору маркетингу - 1 248 137,87 грн. з ПДВ.

Пунктом 2.1.2. Додаткової угоди визначені зобов'язання Дистрибютора: кредиторська заборгованість перед Постачальником за отримані товари - 38 670 146,58 грн. з ПДВ.

Пунктом 2.2. Додаткової угоди сторони погодились, що чиста заборгованість Дистрибютора перед Постачальником за Договором складає 16 472 051,76 грн. з ПДВ (яка складається: 38 670 146,58 - (17 301 447,26 +3 648 509,69 + 1 248 137,87) = 16 472 051,76 грн. з ПДВ)

Пунктом 2.3.1. Додаткової угоди передбачено, що Дистрибютор в рахунок своєї заборгованості, зазначеної в п. 2.1.1. цієї Угоди, повертає Постачальнику товар на підставі накладних на повернення на загальну суму 17 301 447,26 грн. з ПДВ.

Пунктом 2.3.2. Додаткової угоди визначено, що в рахунок своєї заборгованості перед Постачальником згідно п. 2.1.2. цієї угоди Дистрибютор зобов'язується передати Постачальнику дебіторську заборгованість своїх клієнтів по товару Постачальника на суму 3 648 509,69 грн. з ПДВ. При цьому порядок і умови передачі такої заборгованості визначається по кожному клієнту окремо. Для цього уповноважені представники сторін підписують відповідний реєстр передачі дебіторської заборгованості клієнтів Дистрибютора в строк до 20.07.2017 року. В цей же строк Дистрибютор зобов'язаний надати Постачальнику акти звірки взаєморозрахунків між Дистрибютором та відповідним клієнтом, де буде міститись коректна інформація щодо поточного боргу клієнта перед Дистрибютором. Форма та порядок щодо заміни кредитора у зобов'язанні складається у відповідності з вимогами чинного цивільного законодавства, зокрема глави 47 ЦК України.

Пунктом 2.3.3. Додаткової угоди зазначено, що Сторони підписують акт про надання Дистрибютору знижки до суми заборгованості Дистрибютора перед Постачальником, зазначену в п. 2.1.2. цієї угоди, на загальну суму 8 000 000 грн. з ПДВ.

Пунктом 2.3.4. Додаткової угоди встановлено, що Сторони проводять залік зустрічних однорідних вимог шляхом зменшення заборгованості Дистрибютора перед Постачальником згідно п. 2.1.2. цієї угоди на суму заборгованості Постачальника перед Дистрибютором, зазначеної в п.п. 3) п. 2.1.1 цієї угоди.

Пунктом 2.4. Додаткової угоди сторони погодили, що фактичний залишок заборгованості Дистрибютора перед Постачальником після проведення відповідних взаємних розрахунків за даними балансу активів та взаємних зобов'язань Постачальника і Дистрибютора станом на 30.06.2017 року буде складати 8 472 051,76 грн. з ПДВ, а саме: (38 670 146,58 - 8 000 000,00 - 1 248 137,87) - (17 301 447,26 + 3 648 509,69) = 8 472 051,76 грн. з ПДВ.

Також судами встановлено, що п. 2.5. Додаткової угоди встановлено, що фактичний залишок заборгованості Дистрибютора перед Постачальником, зазначений в п. 2.4. цієї угоди, погашається виключно в такий спосіб:

- 2.5.1 Дистрибютор всіма своїми силами сприяє підписанню договору про надання логістичних послуг між ДП "ІНТЕГРОВАНІ ЛОГІСТИЧНІ СИСТЕМИ" (Оператор) та Постачальником - замовником цих послуг. За цим договором Оператор надає Постачальнику повний спектр логістичних послуг (як по Україні, так і за кордоном), а саме:

1) доставка вантажів та експедирування;

2) митне очищення;

3) зберігання;

4) складська обробка; на відповідних ринкових умовах, узгоджених між Постачальником і Оператором (п. 2.5.1 Додаткової угоди);

- 2.5.2 Дистрибютор сплачує фактичний залишок заборгованості перед Постачальником, зазначений в п. 2.5. цієї угоди, за рахунок комісійної винагороди, яку Дистрибютор помісячно отримує від Оператора за сприяння в підписанні договору надання логістичних послуг до повного погашення боргу. Розмір комісійної винагороди і порядок її сплати обговорюються Дистрибютором і Оператором окремо;

- зобов'язання Дистрибютора щодо погашення на відповідних умовах заборгованості, зазначеної в п. 2.5.2 цієї угоди, виникають лише після початку роботи Постачальника і Оператора по договору надання логістичних послуг, і отримання Оператором відповідного доходу від надання логістичних послуг (п. 2.5.3. Додаткової угоди).

Пунктом 2.6.1. Додаткової угоди передбачено, що вищезазначені взаєморозрахунки будуть проведені в наступному порядку: Сторони виконують п. 2.3.3. і п. 2.3.4. цієї угоди.

Пунктом 2.6.3. Додаткової угоди зазначено, що Дистрибютор виконує п. 2.3.1. шляхом надання накладних на повернення продукту ТМ EVYAP і п. 2.3.2. цієї Угоди відповідно до умов передачі дебіторської заборгованості клієнтів від Дистрибютора до Постачальника (п. 2.6.2. Додаткової угоди); виконання п. 2.5. цієї Угоди.

Пунктом 2.7. Додаткової угоди Сторони домовились, що термін виконання дій, зазначених в п. 2.6. цієї угоди - до 30 липня 2017 року.

Позивач вказував, що відповідач, в порушення умов Договору та Додаткової угоди, взяті на себе зобов'язання з оплати одержаного товару на підставі Дистриб'юторського договору за № 2016-6 від 03 жовтня 2016 року і видаткових накладних в сумі 9 942 307,26 грн. (згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог ) не виконав, зазначену суму заборгованості не сплатив.

В свою чергу, відповідач зазначав, що у нього не виникло обов'язку з оплати товару, оскільки у Додатковій угоди сторони передбачили три послідовні етапи погашення заборгованості: повернення Відповідачем Позивачу продукції; відступлення Відповідачем Позивачу права вимоги за дебіторською заборгованістю; сплата фактичного залишку заборгованості виключно в спосіб, передбачений п. 2.6 Додаткової угоди, тобто за рахунок комісійної винагороди, яку Відповідач щомісячно отримуватиме від ДП "ІНТЕГРОВАНІ ЛОГІСТИЧНІ СИСТЕМИ" за сприяння в підписанні Договору надання логістичних послуг, до повного погашення боргу. Одночасно зазначав, що договір про надання логістичних послуг між ДП ,,Інтегровані логістичні системи" та ТОВ ,,ЕВ'ЯП ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА" не укладено, проте відсутність цієї угоди не є наслідком неправомірної поведінки відповідача, який активно та послідовно сприяв її укладенню, однак неодноразово отримував від позивача безпідставні відмови. Отже, відповідач вказував , що саме з вини позивача не були виконані умови Додаткової угоди стосовно повної сплати заборгованості.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач стверджував, що строк дії Додаткової угоди про проведення взаєморозрахунків від 10.07.2017 встановлений до 30.07.2017, у зв'язку з чим з вказаної дати її дія припинилася, отже ця угода не може бути підставою виникнення будь-яких прав та обов'язків для сторін; п.2.5 угоди, на який посилається відповідач, щодо обов'язку укладення договору логістики та погашення боргу за рахунок комісійної винагороди відповідача, фактично встановлює зобов'язання для третьої особи, що суперечить приписам ст.511 ЦК України; сума боргу, що згідно п.2.5 угоди мала погашатися через укладення згаданого договору логістики із третьою особою та становила 8472051,76 грн., а фактична сума боргу відповідача перед позивачем становить 9942307,26 грн., яку позивач і просив суд стягнути на його користь. Також позивачем подано клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення 52691,00 грн. заборгованості через відсутність предмету спору, оскільки відповідач частково погасив суму боргу.

Задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий господарський суд, з яким також погодився й апеляційний суд, дійшов висновку про те, що відповідач не виконав свого обов'язку з оплати одержаного товару на підставі Дистриб'юторського договору за № 2016-6 від 03 жовтня 2016 року і видаткових накладних в сумі 9 942 307,26 грн. , тому на користь позивача слід стягнути борг , який складає 9889616,26 грн. Провадження у справі за вимогою про стягнення решти боргу місцевий суд закрив на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України в зв'язку з відсутністю предмету спору в цій частині. Місцевий суд вказав, що Додаткова угода в невиконаній її частині не була реалізована протягом встановленого для цього строків, у зв'язку з чим на підставі п.8.3 Договору здійснення остаточних розрахунків має відбуватись в порядку, встановленому Договором. При цьому, суд першої інстанції не взяв до уваги доводи відповідача про те, що відсутність договору про надання логістичних послуг між ДП ,,Інтегровані логістичні системи" та ТОВ ,,ЕВ'ЯП ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА" не є наслідком неправомірної поведінки відповідача, що підтверджується листуванням учасників справи та заявою свідка в особі генерального директора ДП ,,Інтегровані логістичні системи", оскільки для правильного вирішення спору між сторонами не потрібно встановлювати внаслідок дій кого саме не вдалось реалізувати домовленості, викладені в Додатковій угоді, адже вона обов'язок ТОВ ,,ЕВ'ЯП ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА" укласти договір з ДП ,,Інтегровані логістичні системи" або відповідальність за невчинення такого правочину не містить та не має містити з огляду на закріплення в ч.1 ст.627 ЦК України принципу вільного вибору контрагента та умов договору.

Розглядаючи доводи касаційної скарги та заперечення на неї суд касаційної інстанції вважає за необхідне відмітити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України (далі ЦК):

"Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку."

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК:

"Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться."

Відповідно до ст.610 ЦК:

"Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)."

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК:

"Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом."

Відповідно до ст.15 ЦК:

"1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

2. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства."

Згідно з ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України:

"Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням."

Комплексний аналіз вищевказаних норм свідчить, що підставою для звернення до суду має бути не просто наявність певного зобов'язання однієї сторони (боржника) перед іншою (кредитором), а саме факт порушення такого зобов'язання боржником, яким, зокрема, може бути і прострочення боржника.

З урахуванням викладеного, судом касаційної уваги не можуть бути прийняті до уваги посилання позивача та судів попередніх інстанцій, як на обґрунтованість позовних вимог, на сам лише факт визнання відповідачем суми коштів, яку він має сплатити позивачу в певний строк, та часткову добровільну оплату цих коштів відповідачем, без встановлення саме факту прострочення зобов'язання з його сторони.

Відповідно до ст.530 ЦК:

"1. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

2. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства."

Згідно з ч.1 ст.212 ЦК:

"Особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина)."

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК:

"Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару."

Отже, застосування строку оплати товару, встановленого ч.1 ст.692 ЦК, можливе тільки, якщо, зокрема, договором не встановлений інший строк оплати товару.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, оплата здійснюється Дистрибютором в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця в установлені цим Договором терміни. Фактом оплати вважається надходження грошових коштів на рахунок Продавця (п.4.2 Договору).

Продавець надає Дистрибютору відстрочку платежу за поставлений Продукт по торговим маркам ЕVYAP - 30 (тридцять) календарних днів з моменту оформлення накладної на відпуск Продукту за умови дотримання Дистрибютором термінів розрахунків за раніше поставлені партії Продукту (п.4.4 Договору).

Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК:

"Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом."

Згідно з ч.ч.1,3 ст.653 ЦК:

"1. У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

3. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили."

Відповідно до ст.654 ЦК:

"Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту."

Як також встановлено судами попередніх інстанцій, 10.07.2017 між ТОВ ,,ЕВ'ЯП ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА" (Постачальник) та Компанією ,,ПІ ДЖІ ТРЕЙД" (Дистрибютор) укладено додаткову угоду про проведення взаєморозрахунків за Договором та договором на надання послуг з передпродажної підготовки товару № 2016-7 від 03.10.2017 (Додаткова угода), в якій сторони погоджуються розірвати за взаємною згодою Договір, а також договір на надання послуг з передпродажної підготовки товару № 2016-7 від 03.10.2017 , відповідно до умов, викладених в цій угоді (п.1.1 Додаткової угоди).

З урахуванням п. 1.1 цієї угоди Сторони домовились провести остаточні взаємні розрахунки щодо Договору на умовах, викладених у розділі II цієї угоди (п. 1.2 Додаткової угоди).

Пунктом 2.4. Додаткової угоди сторони погодили, що фактичний залишок заборгованості Дистрибютора перед Постачальником після проведення відповідних взаємних розрахунків за даними балансу активів та взаємних зобов'язань Постачальника і Дистрибютора станом на 30.06.2017 року буде складати 8 472 051,76 грн. з ПДВ, а саме: (38 670 146,58 - 8 000 000,00 - 1 248 137,87) - (17 301 447,26 + 3 648 509,69) = 8 472 051,76 грн. з ПДВ.

Пунктом 2.5. Додаткової угоди встановлено, що фактичний залишок заборгованості Дистрибютора перед Постачальником, зазначений в п. 2.4. цієї угоди, погашається виключно в такий спосіб:

- 2.5.1 Дистрибютор всіма своїми силами сприяє підписанню договору про надання логістичних послуг між ДП "ІНТЕГРОВАНІ ЛОГІСТИЧНІ СИСТЕМИ" (Оператор) та Постачальником - замовником цих послуг. За цим договором Оператор надає Постачальнику повний спектр логістичних послуг (як по Україні, так і за кордоном), а саме:

1) доставка вантажів та експедирування;

2) митне очищення;

3) зберігання;

4) складська обробка; на відповідних ринкових умовах, узгоджених між Постачальником і Оператором (п. 2.5.1 Додаткової угоди);

- 2.5.2 Дистрибютор сплачує фактичний залишок заборгованості перед Постачальником, зазначений в п. 2.5. цієї угоди, за рахунок комісійної винагороди, яку Дистрибютор помісячно отримує від Оператора за сприяння в підписанні договору надання логістичних послуг до повного погашення боргу. Розмір комісійної винагороди і порядок її сплати обговорюються Дистрибютором і Оператором окремо;

- зобов'язання Дистрибютора щодо погашення на відповідних умовах заборгованості, зазначеної в п. 2.5.2 цієї угоди, виникають лише після початку роботи Постачальника і Оператора по договору надання логістичних послуг, і отримання Оператором відповідного доходу від надання логістичних послуг (п. 2.5.3. Додаткової угоди).

Пунктом 2.6.3. Додаткової угоди зазначено, що Дистрибютор виконує п. 2.3.1. шляхом надання накладних на повернення продукту ТМ EVYAP і п. 2.3.2. цієї Угоди відповідно до умов передачі дебіторської заборгованості клієнтів від Дистрибютора до Постачальника (п. 2.6.2. Додаткової угоди); виконання п. 2.5. цієї Угоди.

Пунктом 2.7. Додаткової угоди Сторони домовились, що термін виконання дій, зазначених в п. 2.6. цієї угоди - до 30 липня 2017 року.

Вищевикладене свідчить, що:

- по-перше, сторонами і в Договорі, і в Додатковій угоді було визначено строки (терміни) оплати поставленого товару, що виключає в даному випадку можливість застосування строку оплати товару, встановленого ч.1 ст.692 ЦК;

- по-друге, строки оплати поставленого товару, визначені Договором, були добровільно змінені за згодою сторін, в тому числі і позивача, в Додатковій угоді і були визначені як вказівками на події, а саме, підписання за сприянням Дистриб'ютора договору про надання логістичних послуг між саме ДП "ІНТЕГРОВАНІ ЛОГІСТИЧНІ СИСТЕМИ" (Оператор) та Постачальником - замовником цих послуг, початок роботи Постачальника і Оператора по вказаному договору і отримання Оператором відповідного доходу від надання логістичних послуг, отримання Дистрибютором від Оператора комісійної винагороди за сприяння в підписанні вказаного договору, за рахунок якої він сплачує фактичний залишок заборгованості перед Постачальником до повного погашення боргу (п.п.2.5., 2.6 Додаткової угоди), так і на строки, а саме, що термін виконання дій, зазначених в п. 2.6. цієї угоди - до 30 липня 2017 року (п.2.7. Угоди).

Відповідно до ч.2 ст.526 ЦК:

"Виконання зобов'язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов'язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов'язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. "

Згідно з ч.4 ст.612 ЦК:

"Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора."

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.613 ЦК:

"1. Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу.

2. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора."

За викладених обставин, колегія суддів касаційного суду вважає помилковим висновок суду першої інстанції, який також не спростував і суд апеляційної інстанції, що для правильного вирішення спору між сторонами не потрібно встановлювати, внаслідок дій кого саме не вдалось реалізувати домовленості, викладені в Додатковій угоді.

Таким чином, суди попередніх інстанцій не встановили, з вини кого саме не був укладений договір про надання логістичних послуг, як це було передбачено п. 2.5 Додаткової угоди від 10.07.2017, і яким чином це вплинуло на наявність чи відсутність зі сторони відповідача прострочення по сплаті заявленої суми боргу.

В свою чергу, перевірка і переоцінка доказів та встановлення по новому фактичних обставин справи в силу положень наведеної ч.2 ст.300 Господарського процесуального кодексу України не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.

Згідно з ч.ч.1,5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України:

"1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи."

Відповідно до п.48 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мала проти України" від 3 липня 2014 року, остаточне 17.11.2014:

"Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах "Проніна проти України" (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25, від 18 липня 2006 року, та "Нечипорук і Йонкало проти України" (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, п. 280, від 21 квітня 2011 року)."

Згідно з п.2 ч.1 ст.308 Господарського процесуального кодексу України:

"Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду."

Відповідно до п.1 ч.3 ст.310 Господарського процесуального кодексу України:

"Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази."

На підставі викладеного, суд доходить висновку про необхідність касаційну скаргу позивача задовольнити частково, судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Посилання відповідача на факт неповідомлення належним чином третьої особи про судові засідання судом не може бути прийнятий до уваги з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.310 Господарського процесуального кодексу України:

"Судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо:

5) справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою."

Третьою особою касаційна скарга з цих підстав не подавалась.

У зв'язку зі скасуванням попередніх судових рішень і передачею справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Компанії "ПІ ДЖІ ТРЕЙД" Дочірнього підприємства компанії "ПАЛМА ГРУП С.А." /Швейцарія/ на рішення Господарського суду Одеської області від 23.04.2018 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 08.08.2018 у справі №916/128/18 задовольнити частково.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 08.08.2018 та рішення Господарського суду Одеської області від 23.04.2018 у справі №916/128/18 скасувати повністю, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський