ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про залишення позову без руху

06 листопада 2018 року Справа № 915/1192/18

м.Миколаїв

Суддя Господарського суду Миколаївської області Коваль C.М.,

розглянувши матеріали позовної заяви

заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури,

56500, м. Вознесенськ, провул. Костенка, 2,

в інтересах держави в особі:

1. Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області,

54034, пр. Миру, 34, м.Миколаїв;

2. Гуріївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Новоодеської районної ради,

56660, вул. Центральна, 18, с.Гурївка, Новоодеського району Миколаївської області;

до відповідача: фермерського господарства “Войченко”,

56602, вул. Малиновського, 33, м.Нова Одеса, Миколаївської області;

про визнання недійсним договору від 11.04.2017 р. про сумісну діяльність та зобов’язання повернути земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Заступником керівника Вознесенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області та Гуріївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Новоодеської районної ради (далі – Школа) пред’явлено позов до фермерського господарства (ФГ) “Войченко” з такими вимогами:

“Визнати недійсним договір про спільну діяльність, укладений 11.04.2017 між Гуріївською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Новоодеської районної ради та фермерським господарством “Войченко”.

Зобов’язати фермерське господарство “Войченко” () повернути Гуріївській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Новоодеської районної ради земельну ділянку площею 100 га в межах території Гуріївської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області”.

Вимоги щодо недійсності правочину ґрунтуються на тому, що укладений між Школою та ФГ “Войченко” спірний договір є удаваним договором, так як ним прикриваються відносини сторін щодо оренди землі, на укладення якого у Школи відсутні достатні правові підстави та відповідний обсяг повноважень, що у відповідності до ст.ст. 203,207,215 ЦК України є підставою для визнання цього договору недійсним. Підстави для повернення державі земельної ділянки обґрунтовано посиланням на ст.1212 ЦК України.

У відповідності із процесуальним законодавством позовна заява повинна містити, зокрема, у разі пред'явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення (ч. 5 ст. 162 ГПК України).

Прокурор звертаючись до суду з позовом в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва. Відповідно, наявність одного факту порушення інтересів держави недостатньо для здійснення представництва прокурором інтересів держави в суді. Таке право, в тому числі право подавати позов, прокурор має лише, якщо орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження.

При цьому, у випадках відсутності органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або відсутності у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор безсумнівно має право на подання позову в інтересах держави.

Якщо ж такий орган існує, то в такому разі прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати та довести наявність підстав для здійснення представництва. Доведення цих підстав здійснюється у загальному порядку, шляхом подання належних та допустимих доказів.

Частиною 2 статті 80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб’єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (ч.ч. 3, 4 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру”).

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.05.2018р. у справі №918/323/17 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.04.2018р. у справі № 806/1000/17.

За приписами ч.4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово декларував позицію про те, що вже сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони (пункти 30-33 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Менчинська проти Росії", пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мартіні проти Франції").

Таким чином, участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді господарського спору.

Так, у позовній заяві прокурором не обґрунтовано наявність підстав для здійснення представництва, не надано доказів неможливості самостійного звернення з таким позовом осіб, яких прокурор визначив позивачами та/або відсутності у цих осіб повноваження для захисту своїх інтересів, а лише зазначено, що органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області та Гуріївська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Новоодеської районної ради, якими не вжито заходів щодо визнання недійсним та розірвання договору про спільну діяльність від 11.04.2017 р. Крім того, прокурором не вказано обставин, пов'язаних з порушенням інтересів держави або з обґрунтуванням необхідності захисту таких інтересів.

До того ж, прокурором не подано доказів попереднього (до звернення до суду) повідомлення Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області та Гуріївська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Новоодеської районної ради про намір звернутися з позовом до суду. У поданому до матеріалів справи листі, адресатами в яких є: Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області та Гуріївська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Новоодеської районної ради, міститься дата така ж як і у поданому прокурором позові - 29.10.2018, тобто такий лист подано одночасно з позовом, а не попередньо (до звернення до суду). Крім цього, докази надіслання цих листів адресатам серед доданих до позовної заяви документів відсутні.

Отже, зважаючи на наведене, прокурору необхідно усунути вищенаведені допущені недоліки та подати відповідні докази, а також змістовно обґрунтувати підстави звернення з даним позовом до суду.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 174 ГКУ України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ураховуючи викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 162, 174, 234 ГПК України, –

У Х В А Л И В:

1. Залишити позовну заяву заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, – десять днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, проте заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя                                                             С.М.Коваль.