УХВАЛА

05 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 911/242/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу Управління поліції охорони з фізичної безпеки в міста Києві

на рішення Господарського суду Київської області від 25.04.2018

та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018

у справі за позовом Управління поліції охорони з фізичної безпеки в міста Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний комбінат "Прогрес"

про стягнення 9 733, 50 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний комбінат "Прогрес" про стягнення 9 000,00 грн заборгованості з наданих послуг за жовтень 2017 року та 733,56 грн пені за прострочення виконання своїх зобов'язань.

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.04.2018 у справі №911/242/18, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018, у задоволенні позову про стягнення 9 733,50 грн - відмовлено повністю.

26.10.2018 Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві звернулось безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 25.04.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 у справі №911/242/18.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2018 на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г., - передано вказану касаційну скаргу.

Дослідивши матеріали касаційної скарги Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з наступних підстав.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають вимогам вищевказаної статті 129 Конституції України.

Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 7 зазначеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у справі №911/242/18 є стягнення 9 733,50 грн, що становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні ГПК України ця справа є малозначною.

Разом з тим, у касаційній скарзі взагалі не наведено обґрунтування наявності обставин, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України, а тому судові рішення у справі №911/242/18 не підлягають касаційному оскарженню.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що Рекомендацією №R(95)5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №911/242/18 на підставі п.1 ч.1 ст.293 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 163, 234, 235, 287, 293 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №911/242/18 за касаційною скаргою Управління поліції охорони з фізичної безпеки в міста Києві на рішення Господарського суду Київської області від 25.04.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 у вказаній справі.

2. Копію цієї ухвали разом із доданими до скарги матеріалами на 32 аркушах (у тому числі оригіналом платіжного доручення від 17.10.2018 №5090 на суму 3 524, 00 грн) надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко