РІШЕННЯ

26 жовтня 2018 року

м. Тернопіль

Справа № 921/212/18

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

розглянув матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б.Хмельницького,6, м. Київ, 01001

до Приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз", вул. Митрополита Шептицького, 20, м. Тернопіль, 46008

про стягнення 1 020 456,56 грн., з яких: 157 860,02 грн. три проценти річних, 862 596,54 грн. інфляційні втрати.

Фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з відсутністю учасників справи, на підставі ч. 3 ст. 222 ГПК України.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось з позовом до Приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" про стягнення 1 020 456,56 грн., з яких: 157 860,02 грн. три проценти річних, 862 596,54 грн. інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 22.06.2018р.: 1/ прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; 2/ постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; 3/ призначено підготовче засідання на 18.07.2018р.

У судовому засіданні 18.07.2018р. постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 14.08.2018р., дата якого скоригована ухвалою суду від 25.07.2018р. на 09.08.2018р.

У судовому засіданні 09.08.2018р. постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 10.09.2018р., яку занесено в протокол судового засідання.

Ухвалою суду від 10.09.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.09.2018р.

У судовому засіданні 28.09.2018р. оголошено відкритим судове засідання по розгляду справи №921/212/18 по суті та постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 16.10.2018р., яку занесено в протокол судового засідання .

Ухвалою суду від 16.10.2018р. розгляд справи відкладено на 26.10.2018р.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ним на виконання умов договору №13-340-Н купівлі – продажу природного газу передано у власність відповідача природний газ на загальну суму 217 405 432,08 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, проте відповідач оплату за переданий природний газ здійснював несвоєчасно, внаслідок чого виник борг у сумі 2 750 187,66 грн. по оплаті за отриманий природний газ, який стягнуто з відповідача рішенням Господарського суду Тернопільської області від 10.08.2016р. у справі №921/299/16-г/8, а також нараховані за несвоєчасне виконання зобов’язань пеня, 3% річних та інфляційні втрати станом на 12.05.2016р. Оскільки рішення суду не виконане, заборгованість за спожитий природний газ станом на день подання позову не оплачена, то відповідачу за несвоєчасне виконання зобов'язань донараховано 3% річних в сумі 157 860,02 грн. за період з 13.05.2016 року по 11.04.2018 року та інфляційні втрати в сумі 862 596,54 грн. за період з травня 2016 року по березень 2018р. (включно), які просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Щодо заперечень відповідача, що заборгованість за поставлений природний газ погашена на підставі Спільних протокольних рішень, вважає, що такі є безпідставними і такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги при винесенні рішення у даній справі, так як відповідачем сума боргу, яка стягнута рішенням у справі №921/299/16-г/8, залишилася несплаченою з врахуванням спільних протокольних рішень. На підтвердження оплат, які були здійснені відповідачем, позивачем надано сальдо по рахунку за договором.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що розрахунки за одержаний природний газ здійснювалися на підставі спільних протокольних рішень, підписавши які сторони узгодили порядок проведення розрахунків з газопостачальною організацією, змінивши виконання боржником грошових зобов’язань, відтак відповідачем не було порушено зобов’язання перед позивачем, що виключає можливість стягнення з нього інфляційних втрат та 3% річних. Також, подав копії платіжних доручень на підтвердження здійснення повного виконання рішення суду у справі №921/299/16-г/8 від 10.08.2016р. щодо сплати основного боргу. При цьому, зазначив, що підставою несвоєчасного здійснення розрахунків стало: важке фінансове становище підприємства, оскільки єдиним джерелом доходу у підприємстві є тариф на транспортування природного газу розподільними газопроводами, що не дає в повній мірі забезпечити належний рівень обслуговування газопроводів та газоспоживаючого обладнання з метою забезпечення безаварійного газопостачання, не говорячи про оплату штрафних санкції, відсотків та втрат від інфляційних процесів; постановами державних виконавців накладено арешти на кошти ПАТ «Тернопільміськгаз», що містяться на всіх рахунках у банківських установах. Просить в позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено:

- між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (далі - Продавець) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" (змінено на Приватне акціонерне товариство "Тернопільміськгаз") (далі - Покупець) укладено 04.01.2013р. Договір №13-340-Н на купівлю-продаж природного газу (надалі – договір), відповідно до умов якого сторони взяли на себе зобов’язання:

- за договором продавець зобов’язується передати у власність Покупцю у 2013 році природний газ, а Покупець зобов’язується прийняти та оплатити газ на умовах Договору. Газ, що продається за договором, використовується Покупцем виключно для подальшої реалізації населенню (п.п. 1.1, 1.2 умов договору);

- не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов'язується надати Продавцеві підписані та скріплені печаткою Покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути Покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами (п. 3.4 умов договору);

- оплата планових обсягів газу здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу місяця поставки з урахуванням положень п.6.2 договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання-передачі (п. 6.1 умов договору);

- за невиконання або неналежне виконання договірних зобов’язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, та Договором (п. 7.1 умов договору);

- у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1 цього Договору Покупець зобов’язується (крім суми заборгованості) сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п. 7.2 умов договору);

- згідно п. 11.1 умов договору, такий набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами з 01.01.2015р., і діє в реалізації газу до 31.12.2013р., а в частині проведення розрахунків за газ до повного їх здійснення.

Додатковими угодами №1 від 10.07.2013р., №2 від 31.12.2013р., №3 від 28.04.2014р., №4 від 15.05.2014р., №5 від 10.06.2014р., №6 від 22.12.2014р., №7 від 23.03.2015р., №8 від 19.06.2015р. сторони внесли зміни щодо обсягу, ціни поставленого газу та строку дії договору зокрема: додатковою угодою №8 від 19.06.2015р. сторонам погоджено, що договір діє в частині реалізації газу до 30 червня 2015 року. та додатковою угодою №3 від 28.04.2014р. викладено п. 6.1 договору у наступній редакції: «Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється Покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного Сторонами акта приймання передачі газу за розрахунковий місяць».

На виконання умов Договору позивач за період з січня 2013 року по червень 2015 року включно передав, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 306 487,509 тис. м куб. на загальну суму 217 405 432 грн. 08 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу: від 31.01.2013р. (за січень 2013 року) на суму 8 617 651,33 грн.; від 25.06.2014р. (за лютий 2013 року) на суму 7 116 252,04 грн.; від 31.03.2013р. (за березень 2013 року) на суму 7 900 835,90 грн.; від 30.04.2013р. (за квітень 2013 року) на суму 3 877 483,32 грн.; від 31.05.2013р. (за травень 2013 року) на суму 1 503 720,90 грн.; від 30.06.2013р. (за червень 2013 року) на суму 1 474 984,79 грн.; від 31.07.2013р. (за липень 2013 року) на суму 1 437 307,55 грн.; від 31.08.2013р. (за серпень 2013 року) на суму 1 412 799,40 грн.; від 30.09.2013р. (за вересень 2013 року) на суму 2 393 279,02 грн.; від 31.10.2013р. (за жовтень 2013 року) на суму 3 672 787,02 грн.; від 30.11.2013р. (за листопад 2013 року) на суму 5 012 563,67 грн.; від 18.08.2014р. (за грудень 2013 року) на суму 8 086 251,46 грн.; від 22.09.2014р. (за січень 2014 року) на суму 9 245 953,57 грн.; від 28.02.2014р. (за лютий 2014 року) на суму 7 503 648,06 грн.; від 28.10.2014р. (за березень 2014 року) та від 31.03.2014р. (за березень 2014 року) на суму 1 299 184,82 грн. та на суму 4 351 268,98 грн.; від 30.04.2014р. (за квітень 2014 року) на суму 3 597 314 грн.; від 31.05.2014р. (за травень 2014 року) на суму 3 204 432,86 грн.; від 30.06.2014р. (за червень 2014 року) на суму 2 640 658,76 грн.;- від 31.07.2014р. (за липень 2014 року) на суму 2 449 425,73 грн.; від 31.08.2014р. (за серпень 2014 року) на суму 2 447 891,90 грн.; від 30.09.2014р. (за вересень 2014 року) на суму 2 933 779,61 грн.; від 31.10.2014р. (за жовтень 2014 року) на суму 5 733 193,67 грн.; від 30.11.2014р. (за листопад 2014 року) на суму 9 943 502,34 грн.; від 31.12.2014р. (за грудень 2014 року) на суму 13 715 010,46 грн.; від 31.01.2015р. (за січень 2015 року) на суму 13 863 075,53 грн.; від 28.02.2015р. (за лютий 2015 року) на суму 11 559 739,04 грн.; від 31.03.2015р. (за березень 2015 року) на суму 9 183 100,78 грн.; від 30.04.2015р. (за квітень 2015 року) на суму 25 246 242,73 грн.; від 31.05.2015р. (за травень 2015 року) на суму 20 585 121 грн.; від 30.06.2015р. (за червень 2015 року) на суму 15 396 971,84 грн., які підписані представниками сторін без заперечень, підписи яких скріплені печатками сторін договору.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 10.08.2016р. у справі №921/299/16-г/8, залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.12.2016р., позов задоволено частково та стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 2 750 187,66 грн. основного боргу, що склався станом на 12.05.2016р. по Договору №13-340-Н на купівлю-продаж природного газу, 2 103 412,73 грн. пені, 591 970,11 грн. три відсотки річних станом на 12.05.2016р. та 1 413 836,00 грн. інфляційних нарахувань станом на 12.05.2016р.

На виконання рішення господарського суду 06.02.2017р. видано наказ про його примусове виконання.

Постановою головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби 23.04.2018р. відкрито виконавче провадження ВП №56231442 по примусовому виконанню наказу господарського суду Тернопільської області №921/299/16-г/8 від 06.02.2017р.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 22.02.2017р. у справі № 927/788/16).

Позивач, у зв’язку із несплатою відповідачем 2 750 187,66 грн. основної суми боргу, стягнутої рішенням суду, звернувся у червні 2018 року з позовом про стягнення 862 596,02 грн. інфляційних нарахувань за період з травня 2016 року по березень 2018 року та 157 860,02 грн. 3% річних за період з 13.05.2016р. по 11.04.2018р.

Відповідач, під час розгляду даної справи судом, платіжними дорученнями №16 від 27.06.2018р. на суму 789 526,22 грн., №17 від 31.07.2018р. на суму 773 327,53 грн., №19 від 28.08.2018р. на суму 761 562,11грн., №20 від 28.09.2018р. на суму 425 771,80 грн. погасив заборгованість за спожитий природний газ за договором №13-340-н від 04.01.2013р. в розмірі 2 750 187,66 грн., що складає суму стягнуту рішенням суду у вищезазначеній справі.

Суд, на підставі ст.ст. 86, 237 ГПК України, давши оцінку поданих доказам та наведеним доводам в обґрунтування заявлених вимог та заперечень, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

При цьому, суд виходив із наступного:

- відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1, 3 ст. 202 ГК України передбачено, що господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання передбачені ст.ст. 202 - 205 ГК України, ст.ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК України, зокрема за ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачені ст. 625 ЦК України, втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі, за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником, тому дані платежі не є відповідальністю за порушення грошового зобов'язання і не відносяться до санкцій.

Відповідно до п. 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується відповідачем, що :

- заборгованість за спожитий природний газ згідно договору №13-340-Н на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013р. в розмірі 2 750 187,66 грн. підтверджена рішенням суду від 10.08.2016р. у справі №921/299/16-г/8;

- відповідачем стягнута рішенням суду сума боргу 2 750 187,66 грн. погашена у червні-вересні 2018р., що підтверджується платіжними дорученнями.

Суд, за допомогою інформаційно-аналітичного центру "Ліга", перевіривши на відповідність нараховані позивачем на прострочену суму боргу нарахування, встановив їх правомірність в розмірі 157 860 грн. 02 коп. 3% річних та 711 730 грн. 97 коп. інфляційних втрат, які підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені.

В частині стягнення з відповідача 150 865,57 грн. інфляційних нарахувань відмовляється, оскільки як слідує із розрахунку позивача, останнім здійснено нарахування інфляційних втрат на суму боргу з врахуванням інфляційних втрат, які стягнуті рішенням суду №921/299/16-г/8, а саме 2 750 187,66 грн. (сума боргу) + 582 957,11 грн. (інфляційні втрати) = 3 333 144,77грн.

Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача, що заборгованість погашена спілими протокольними рішеннями, оскільки такі враховані при винесені рішення суду у справі №921/299/16-г/8, що підтверджується витягом операцій по підприємству ПрАТ «Тернопільміськгаз» за договором №13-340-Н. Крім того, здійснивши оплату боргу, відповідач визнав її існування станом на день звернення позивача з позовом у даній справі.

Судовий збір у розмірі 13 043 грн. 09 коп., згідно ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 73-79, 86, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" (вул. Митрополита Шептицького, 20, м. Тернопіль, 46008, ідентифікаційний код – 21155959) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б.Хмельницького,6, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код – 20077720) 157 860 (сто п’ятдесят сім тисяч вісімсот шістдесят) грн. 02 коп. 3% річних, 711 730 (сімсот одинадцять тисяч сімсот тридцять) грн. 97 коп. інфляційних втрат та 13 043 (тринадцять тисяч сорок три) грн. 09 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили протягом 20 днів з дня виготовлення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Тернопільської області.

Повне рішення складено 5 листопада 2018р.

Суддя                                                                                           М.С. Стадник