ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в и д а ч і с у д о в о г о н а к а з у

м. Чернівці

06 листопада 2018 року

Справа № 926/1792/18

Суддя Господарського суду Чернівецької області Швець М.В., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна»

до Благодійної організації «Крим-Україна»

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в сумі 8398,20 грн.

Представники сторін не викликались

В С Т А Н О В И В :

06.11.2018 року Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, код 14333937) звернулося до Господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Благодійної організації «Крим-Україна» (58008, м. Чернівці, вул. Севастопольська, 18, код 39237885) заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в сумі 8398,20 грн.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу від 06.11.2018 року здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 926/1792/18 та визначено до розгляду судді Швецю М.В.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ ГПК України.

Частиною 1 ст. 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

За змістом статей 148, 154 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд розглядає заяву про видачу судового наказу без судового засідання і повідомлення заявника та боржника

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 цієї частини.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 20.07.2018 року у справі № 926/1318/18 за заявою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення з Благодійної організації «Крим-Україна» заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в сумі 8398,20 грн у видачі судового наказу - відмовлено. Підставами для відмови у видачі судового наказу, стали норми п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 151 ГПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу визначено в ст. 150 ГПК України. Частиною 3 вказаної статті встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

До заяви про видачу судового наказу заявником додано платіжне доручення № від 26.06.2018 року на суму 176,20 грн. Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України за 28.06.2018 року дане платіжне доручення № від 26.06.2018 року на суму 176,20 грн вже використовувалось в якості доказу сплати судового збору по заяві № 926/1318/18.

Таким чином, заявником не додано до заяви належних доказів сплати судового збору за видачу судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» по справі № 926/1792/18.

Згідно п.1 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

За ч. 2 ст. 152 ГПК України передбачено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє заявнику у видачі судового наказу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 152 ГПК України, оскільки заявнику раніше вже було відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 ст. 152 ГПК України.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до частини 2 статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 147, 148, 150, п.1 та п.7 ч.1 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити Публічному акціонерному товариству «ВФ Україна» (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, код 14333937) у видачі судового наказу про стягнення з Благодійної організації «Крим-Україна» (58008, м. Чернівці, вул. Севастопольська, 18, код 39237885) заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в сумі 8398,20 грн.

Повний текст ухвали складено та підписано – 06.11.2018 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття. Відповідно до ст. 235 ГПК України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями). Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Суддя М.В. Швець