ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

06 листопада 2018 р. Справа № 902/423/18

Суддя Господарського суду Вінницької області Колбасов Ф.Ф.., розглянувши без виклику представників сторін заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1, м.Вінниця

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рапсодія", м.Вінниця

про визнання рішень загальних зборів недійсними, скасування державної реєстрації та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з відомостей електронної бази даних "Діловодство спеціалізованого суду", 23.07.2018 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Рапсодія", оформленого протоколом №09-10/17 від 09.10.2017, у частині виключення позивача зі складу учасників та перерозподілу її частки у розмірі 2200,00 грн. (7,4% статутного капіталу) на користь ОСОБА_3, скасування проведеної державної реєстрації змін у статутному капіталі ТОВ "Рапсодія" та зобов'язання державного реєстратора провести державну реєстрацію відповідних змін у статутному капіталі ТОВ "Рапсодія".

Ухвалою суду від 13.08.2018 року постановлено відкрити провадження у справі №902/423/18, розгляд справи №902/423/18 здійснити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначити на 02 жовтня 2018 року.

Ухвалою від 02.10.2018 року продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі №902/423/18 на тридцять днів, оголошено перерву у підготовчому засіданні до 17.10.2018 року.

17.10.2018 року судом постановлено ухвалу, якою у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено.

Згідно супровідного листа від 31.10.2018 року матеріали справи № 902/423/18 направлено до Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судової почеркознавчої експертизи.

05.11.2018 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2. про забезпечення позову, яку у відповідності до п.2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 15 Порядку автоматизованого розподілу справ в Господарському суді Вінницької області передано на розгляд раніше визначеному складу суду - судді Нешик О.С.

Разом з тим, в період з 30.10.2018 до 16.11.2018 суддя Нешик О.С. перебуває у відпустці.

За вказаних обставин, згідно розпорядження керівника апарату суду від 05.11.2018 року здійснено повторний автоматичний розподіл заяви про забезпечення позову у справі № 902/423/18.

За результатами розподілу вказану заяву передано на розгляд судді Колбасову Ф.Ф.

Як слідує із заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, заява мотивована наступним:

24.10.2018 р. державним реєстратором Стрижавської селищної ради проведено зміни у складі учасників відповідача. Зокрема, відбулась зміна власника ОСОБА_5 на нового власника усього розміру статутного капіталу ОСОБА_6. Така зміна відбулась через декілька днів після ухвалення судом у засіданні 17.10.2018 року рішення про призначення почеркознавчої експертизи, виклик у засідання 26.11.2018 року та визнання ОСОБА_5, на той момент ще власника відповідача, - третьою особою та подання позивачем показань свідків із показами щодо умисного її недопущення на збори учасників відповідача 09.10.2017 р.

Представник позивачки стверджує, що ця реєстраційна дія відразу ж ускладнює для неї досягнення позитивного на її користь вирішення справи.

Проте, подальші можливі зміни власників/учасників відповідача чи відчуження його майна може унеможливити для нього позитивний результат судового провадження.

Тобто вжиття заходів забезпечення позову пояснюється можливістю відповідача як продати підприємство добросовісним набувачам, так і позбавитись (приховати, продати) майно, що може негативно вплинути на можливість виконання як вимог закону, так і рішення суду.

Представник позивачки при цьому зазначає, що вартість частки майна на момент її виведення зі складу учасників відповідача орієнтовно складає 1717244,00 грн., що становить 7,4% від 23206000 грн. - суми розділу 1 "Власний капітал" пасиву балансу відповідача на 31.05.2017 р.

До моменту виходу позивачки із Товариства останнє накопичило та не розподілило прибуток (дивіденди) за 1998 - 2016 роки та частину 2017 року - у сумі 13072000,00 грн. Відповідно такого прибутку частка позивачки становить - 967333,00 (13072000,00х7,4%) грн.

За таких обставин заявник просить вжити заходів до забезпечення позову ОСОБА_1 до ТОВ "Рапсодія" та заборонити проведення реєстраційних дій щодо ТОВ "Рапсодія" шляхом зобов'язання Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Вінницької міської ради внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про судове рішення щодо забезпечення позову; заборонити ТОВ "Рапсодія" відчуження нерухомого майна підприємства та зобов'язати Департамент адміністративних послуг виконавчого комітету Вінницької міської ради внести до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомості про судове рішення щодо забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією прав на нерухоме майно; накласти арешт на майно відповідача у сумі вартості частки позивачки 7,4 % у його статутному капіталі, що становить 2684574 (1717244 + 967333) грн.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, судом в сукупності досліджено наявну в електронній базі даних "Діловодство спеціалізованого суду" електронну копію позовної заяви ОСОБА_1, з якої зокрема вбачається, що позивачка в прохальній частині позовної заяви зазначила, що вартість розміру її частки у 7,4 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рапсодія" складає 2200,00 грн.

Натомість, як уже вказано судом вище, в заяві про забезпечення позову представник позивачки зазначив, що вартість її частки у 7,4% статутного капіталу Товариства складає 1717244,00 грн.

Частиною 1 статті 140 ГПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно із ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Слід зазначити, що з огляду на положення ст.ст. 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини такого звернення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказуючи на обставини, якими обґрунтовується необхідність вжиття запобіжних заходів, заявник повинен зазначити підстави вжиття запобіжних заходів, тобто обставини, які підтверджують порушення прав заявника або його уявлення про загрозу порушення цих прав і реальність такої загрози.

Разом з тим, суд вважає, що в даному випадку вжиття заходів до забезпечення позову, про які просить заявник, не співвідноситься з предметом позовних вимог, з якими позивачка звернулася до суду, тобто відсутній конкретний зв'язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, тож такі заходи забезпечення позову не спроможні забезпечити належне виконання судового рішення про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, скасування проведеної державної реєстрації змін у статутному капіталі ТОВ "Рапсодія" та проведення нової державної реєстрації у разі задоволення позову.

Суд вважає, що виконання рішення суду у випадку задоволення позову буде можливим і без вжиття тих заходів про забезпечення позову, про які просить представник позивачки, тобто відновлення правового становища позивачки у разі задоволення її позовних вимог можливе без вжиття заходів до забезпечення позову.

З урахуванням того, що обставини, викладені у заяві від 02.11.2018 р., не підтверджують необхідність вжиття визначених у ній заходів, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник (визнати недійсними правочини), із забороною відповідачам вчиняти певні дії.

Таким чином, заява про забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведені достатньо обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду та що заявлені заходи є співмірними предмету позову, що поданий заявницею.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявниці на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав і охоронюваних законом інтересів позивачки, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

В той же час, заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження намірів відповідача не виконувати рішення суду, у справі за позовом, який подала заявниця.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, заявивши про необхідність застосування заходів до забезпечення позову, позивачкою не наведено жодних достатніх підстав, які б свідчили, що невжиття обраних ним заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі.

При цьому, застосування заходів до забезпечення позову може мати місце лише за наявності підстав, викладених у законі. При подачі заяви про забезпечення позову заявник насамперед повинен обґрунтувати звернення із заявою відповідними доказами, що підтверджують необхідність вжиття відповідних заходів.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Проте, доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову, позивачкою не надано, в той час як відповідно до вимог чинного законодавства (статтею 74 ГПК України), обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову на даній стадії судового процесу, з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася.

Оскільки заявником не було надано доказів на підтвердження того, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову порушить права позивача у справі, та в подальшому утруднить чи може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких ОСОБА_1 звернулася до суду, суд відмовляє у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на позивачку - ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 136, 140, 233, 234, 235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 б/н від 02.11.2018 р. про забезпечення позову.

2. Дана ухвала у справі №902/423/18 підписана та набрала законної сили 06.11.2018 р.

3. За приписами ч. 8 ст. 140, п. 4 ч. 1 ст.255 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено до апеляційної інстанції.

4. Ухвалу надіслати сторонам рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Суддя Колбасов Ф.Ф.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 - ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 21027;

3 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рапсодія", вул.Андрія Первозванного, 58-А, м.Вінниця, 21030.