ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2018

м. Дніпро

Справа № 904/3753/18

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "Об'єднана гірничо - хімічна компанія" в особі філії "Вільногірський металургійний комбінат" Публічного акціонерного товариства "Об'єднана гірничо - хімічна компанія", м. Вільногірськ, Дніпропетровська область

до Пушкарівського комунального підприємства "Господар", с. Пушкарівка, Дніпропетровська область

про стягнення основного боргу в розмірі 43385грн.36коп., 3% річних в розмірі 3078грн.47коп. та інфляційної складової в розмірі 11547грн.62коп.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Об'єднана гірничо - хімічна компанія" в особі філії "Вільногірський металургійний комбінат" Публічного акціонерного товариства "Об'єднана гірничо - хімічна компанія" звернулось до Пушкарівського комунального підприємства "Господар" з позовом про стягнення основного боргу в розмірі 43385грн.36коп., 3% річних в розмірі 3078грн.47коп. та інфляційної складової в розмірі 11547грн.62коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на надання послуг із забезпечення технічною водою №261-2 від 05.02.2015р. в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2018р. позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Об'єднана гірничо - хімічна компанія" в особі філії "Вільногірський металургійний комбінат" Публічного акціонерного товариства "Об'єднана гірничо - хімічна компанія" залишено без руху.

07.09.2018р. на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2018р. оголошувалась перерва у судовому засіданні до 24.10.2018р.

23.10.2018р. на електронну адресу суду надійшов відзив Комунального підприємства «Господар», в якому останній просить суд про наступне:

- поновити та продовжити строк для подання відзиву;

- поновити та продовжити строк для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження;

- задовольнити заяву відповідача про заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження;

- здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Як встановлено судом, подані відповідачем відзив на позовну заяву та додані до нього документи не підписано електронним цифровим підписом (далі - ЕЦП).

Відповідно до частини 8 статті 42 Господарського процесуального кодексу України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Частиною 3 статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-IV від 22.05.2003р. електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-IV від 22.05.2003р. для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Приписами статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-IV від 22.05.2003р. оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов'язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Оскільки надіслані відповідачем електронною поштою відзив на позовну заяву та додані до нього документи не містять підпису ЕЦП, отже не належать до офіційних документів.

Враховуючи викладене, суд не приймає відзив на позовну заяву та додані до нього документи до уваги при розгляді справи по суті.

Відповідно до частини четвертої статті 120 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п’ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2018р. про залишення позовної заяви без руху, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2018р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2018р. про оголошення перерви у судовому засіданні були направлені відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 07.09.2018р., який наявний в матеріалах справи (а.с. 72-74).

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2018р. про залишення позовної заяви без руху отримана відповідачем 28.08.2018р, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2018р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі отримана відповідачем 15.09.2018р., що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №388, №388 (а.с.66, 75).

Відповідно до частин восьмої, дев’ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п’ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

23.10.2018р. на адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідно до частини 8 статті 42 Господарського процесуального кодексу України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-IV від 22.05.2003р. електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-IV від 22.05.2003р. для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Приписами статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-IV від 22.05.2003р. оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов'язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Оскільки надіслані відповідачем електронною поштою відзив на позовну заяву та додані до нього документи не містять підпису ЕЦП, отже не належать до офіційних документів.

Враховуючи викладене, суд не приймає клопотання позивача до розгляду.

Крім того, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2018р. про оголошення перерви у судовому засіданні до 24.10.2018р. не було визнано явку представників сторін обов’язковою.

З’ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення позивача, суд установив таке.

05.02.2015р. між Державним підприємством "Об'єднана гірничо - хімічна компанія", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Об'єднана гірничо - хімічна компанія" (далі-постачальник) та Пушкарівським комунальним підприємством "Господар" (далі-споживач) підписано договір №261-2 на надання послуг із забезпечення технічною водою (далі-договір).

Згідно з пунктом 1.1. договору постачальник надає послугу по забезпеченню споживача технічною водою відповідно до «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України».

Відповідно до пункту 1.2. договору постачальник бере на себе зобов’язання по забезпеченню споживача технічною водою в обсязі – 200,7 куб.м на рік.

За умовами пункту 2.1. договору тариф на технічну воду становить: - стороні організації та товариства споживачів – 930грн.00коп. без ПДВ за 1000куб.м.

Пункт 3.1. договору передбачає, що облік відпущеної технічної води здійснюється постачальником і споживачем засобами вимірювальної техніки, які внесені до державного реєстру та пройшли державну метрологічну атестацію.

Умовами пункту 3.5. договору передбачено, що фактична кількість технічної води, використаної споживачем, узгоджується в акті приймання-передачі та підписується у двох примірниках уповноваженими представниками постачальника й споживача 1-го числа місяця наступного за звітним.

Відповідно до пункту 4.1. договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що розрахунок за надані послуги з поставки технічної води споживач робить на підставі рахунків на оплату, виставлених постачальником, відповідно до акту приймання-передачі.

За умовами пункту 4.3. договору рахунки за поставлену воду підлягають оплаті споживачем у національній валюті України протягом 30-ти календарних днів з моменту пред’явлення їх йому постачальником.

Відповідно до умов пунктів 9.1.,9.4. договору даний договір діє з 05 лютого 2015 року по 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків – до їх повного виконання. Договір вважається переукладеним на новий строк на таких самих же умовах, якщо за один місяць до його припинення жодна їх сторін не заявить пр. закінчення строку йог дії.

Так, жодна із сторін письмово на виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договір №261-2 від 05.02.2015р. на надання послуг із забезпечення технічною водою є чинним протягом спірного періоду.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги з постачання технічної води на загальну вартість 56938грн.32коп., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.07.2015р. на суму 3716грн.28коп., від 31.08.2015р. на суму 2421грн.72коп., від 30.09.2015р. на суму 3069грн.00коп., від 31.10.2015р. на суму 3069грн.00коп., від 30.11.2015р. на суму 3682грн.80коп., від 31.12.2015р. на суму 3437грн.28коп., від 31.01.2016р. на суму 3560грн.04коп., від 29.02.2016р. на суму 3498грн.66коп., від 30.06.2016р. на суму 7315грн.38коп., від 31.07.2016р. на суму 7867грн.80коп., від 31.08.2016р. на суму 5713грн.92коп., від 31.10.2016р. на суму 3593грн.52коп., від 30.11.2016 року на суму 3035грн.52коп., від 31.12.2016р. на суму 2957грн.40коп., які наявні в матеріалах справи (а.с. 13-26). Вказані акти підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до них.

Пушкарівське комунальне підприємство "Господар" розрахувалась за надані послуги частково, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 43385грн.36коп. за наступними актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.07.2015р. у сумі 3716грн.28коп., від 31.08.2015р. у сумі 421грн.72коп., від 30.09.2015р. у сумі 3069грн.00коп., від 31.10.2015р. у сумі 3069грн.00коп., від 30.11.2015р. у сумі 3682грн.80коп., від 31.12.2015р. у сумі 1437грн.28коп., від 29.02.2016р. у сумі 3498грн.66коп., від 30.06.2016р. у сумі 7315грн.38коп., від 31.07.2016р. у сумі 7867грн.80коп., від 31.08.2016р. у сумі 5713грн.92коп., від 31.10.2016р. у сумі 3593грн.52коп.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов’язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов’язковості договору для виконання сторонами.

За умовами пункту 4.3. договору рахунки за поставлену воду підлягають оплаті споживачем у національній валюті України протягом 30-ти календарних днів з моменту пред’явлення їх йому постачальником.

Виконавець виставив на оплату замовнику рахунки, які наявні в матеріалах справи (а.с.27-40). Однак в матеріалах справи відсутні докази вручення зазначених рахунків.

Акти здачі-приймання робіт (надання послуг), складені у відповідності до вимог Закону України “Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні”, засвідчують встановлений факт здійснення господарської операції та договірних відносин. Відсутність певного документа за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку господарську операцію.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Судової плати у господарських справах Верховного Суду України від 29.04.2015р. у справі №3-77гс15.

Відповідачем отримано послуги без зауважень та заперечень, що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг). Відповідач не звертався до позивача з вимогою від постачальника протягом розумного строку надання рахунку на оплату.

Відтак, у відповідача виник обов'язок з проведення розрахунку за надані послуги з постачання технічної води позивачем.

Відповідно до частини першої статті 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Враховуючи викладене, строк виконання зобов’язання щодо оплати за отримані послуги з технічної води настав. Факт отримання та погодження відповідачем зазначених послуг також підтверджується здійсненням останнього часткової оплати.

Згідно із положенням статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов’язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми наданих послуг у розмірі 43385грн.36коп., підтверджені матеріалами справи. Відповідач в свої чергу не спростував належними та допустимими доказами наявності боргу в розмірі 43385грн.36коп. за спірний період за договором №261-2 від 05.02.2015р. на надання послуг із забезпечення технічною водою.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних за загальний період з 01.09.2015р. по 30.08.2016р. (з урахуванням здійснення часткової оплати) в розмірі 3078грн.47коп. та суми інфляційної складової за загальний період з вересня 2015 року по липень 2016 року (з урахуванням здійснення часткової оплати) в розмірі 11547грн.62коп. (розрахунок наявний в матеріалах справи а.с. 47-48).

За результатом зробленого судом розрахунку, стягненню з відповідача підлягають суми 3% річних та інфляційної складової в більшому розмірі, ніж заявлено до стягнення позивачем.

Разом з тим, суд не наділений правом збільшувати розмір позовних вимог, це виключне право позивача. При цьому, стягнення суми в меншому розмірі є правом позивача. З огляду на викладене, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення 3% річних в розмірі 3078грн.47коп. та суми інфляційної складової в розмірі 11547грн.62коп.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу в розмірі 43385грн.36коп., інфляційної складової у розмірі 11547грн.62коп., 3% річних у розмірі 3078грн.47коп.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, та покладаються в даному випадку на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Об'єднана гірничо - хімічна компанія" в особі філії "Вільногірський металургійний комбінат" Публічного акціонерного товариства "Об'єднана гірничо - хімічна компанія" до Пушкарівського комунального підприємства "Господар" про стягнення основного боргу в розмірі 43385грн.36коп., 3% річних в розмірі 3078грн.47коп. та інфляційної складової в розмірі 11547грн.62коп. – задовольнити.

Стягнути з Пушкарівського комунального підприємства "Господар" (; місцезнаходження: 51606, Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, с. Пушкарівка, вул. Іляшевської, буд.20а) на користь Публічного акціонерного товариства "Об'єднана гірничо - хімічна компанія" (; місцезнаходження: 03035, м. Київ, Соломянський район, вул. Сурікова, буд.3) в особі філії "Вільногірський металургійний комбінат" Публічного акціонерного товариства "Об'єднана гірничо - хімічна компанія" (; місцезнаходження: 51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Степова, 1) суму основного боргу в розмірі 43385грн.36коп., інфляційної складової у розмірі 11547грн.62коп., 3% річних у розмірі 3078грн.47коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1585грн.80коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні 24.10.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 25.10.2018р.

Суддя                                                                                           Р.Г. Новікова