ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" листопада 2018 р.

м.Харків Справа № 922/2963/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

розглянувши заяву Дочірнього підприємства "Савсервіс Столиця" (вх. № 2963/18 від 30.10.2018) про забезпечення позову

Дочірнього підприємства "Савсервіс Столиця", м.Київ,

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС-Експрес", м.Харків,

про

стягнення 1698059,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Савсервіс Столиця", м.Київ, 30.10.2018 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС-Експрес", м.Харків, про стягнення заборгованості за Договором поставки № 856М від 01.06.2016 в загальному розмірі 1698059,78 грн., у тому числі: 1174842,11 грн. заборгованості за поставлений товар; 323173,51 грн. пені, нарахованої на суму заборгованості за поставлений товар; 146251,81 грн. - 15% річних та 53792,35 грн. інфляційних витрат за порушення грошового зобов'язання згідно ст. 625 ЦК України, нарахованих на суму заборгованості за поставлений товар. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення п. 5.1. Договору та ст.ст. 692, 694 ЦК України, не здійснив оплату за поставлений позивачем товар у повному обсязі.

Разом з позовною заявою позивачем було подано до суду заяву (вх. № 2963/18 від 30.10.2018) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС-Експрес" на будь-яких рахунках у банківських установах та на будь-яких інших виявлених рахунках, у межах розміру частини позовних вимог 1174842,11 грн. основної заборгованості за поставлений товар та заборони будь-яким іншим особам, в тому числі державним реєстраторам, вчиняти дії щодо прийняття заяв від Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС-Експрес" та проведення реєстраційних дій відносно припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС-Експрес".

Обґрунтовуючи необхідність застосування засобів забезпечення позову, позивач зазначає наступне.

Як зазначає позивач, Актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.07.2017 по 30.09.2017 відповідач станом на 30.09.2017 визнав свою заборгованість перед позивачем відносно поставок товару за накладними від 20.09.2017 № 87474283 на суму 182015,64 грн., від 29.09.2017 № 87585252 на суму 332002,91 грн. Але не дивлячись на неодноразові вимоги позивача про сплату заборгованості, відповідач не здійснив оплату визнаної ним суми заборгованості.

Після неодноразових вимог позивача про сплату заборгованості за поставлений товар відповідач надав позивачу лист, в якому відповідач зазначив, що у зв'язку із переукладенням щорічного договору овердрафту та обнуління ліміту за ним в період з 18.10.2017 по 10.11.2017, будуть коливання оплат дебіторської заборгованості, але зі своєї сторони відповідач зобов'язався погасити прострочену дебіторську заборгованість до 13.11.2017.

У зв'язку з цим, позивач вважає, що незастосування засобів забезпечення позову, які наведені у заяві, призведуть до неспроможності відповідача виконати рішення суду та свої обов'язки перед позивачем через його обов'язки перед банком, а також спрямовування коштів, які фактично належать позивачеві, на погашення кредиту та забезпечення виконання обов'язків перед банком та третіми особами.

На підтвердження ухилення відповідача від виконання свого обов'язку з оплати за поставлений товар позивач надав витяги з електронного листування між директором і власником ТОВ "СТС-Експрес" Загвоздкіним Д.Б. та Гудименком О.А., а також нотаріально завірену заяву Гудименка О.А., як свідка.

Також позивач, з посиланням на інформацію, що знаходиться на сайті Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зазначив, що юридична особа відповідача при значних грошових та товарних оборотах має дуже маленький розмір статутного капіталу для забезпечення вимог позивача, який складає всього 12000,00 грн.

На підставі заяви позивача УЗЕ в Харківській області ДЗЕ Національної Поліції України було відкрите досудове кримінальне провадження відносно відповідача та його директора за ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України (шахрайство) (номер кримінального провадження 0000270, дата внесення в ЄРДР 08.02.2018). На даний момент досудове слідство триває.

Крім того, позивач зазначив, що директор відповідача Загвоздкін Д.Б. також є учасником ТОВ "БРЭНД LTD", яке знаходиться в м.Харкові, основним видом діяльності якого є неспеціалізована оптова торгівля (код 46.90) та яке на даний час здійснює господарську діяльність, що, на думку позивача, може свідчити про можливість переведення всіх коштів з рахунків та бізнес процесів відповідача до ТОВ "БРЭНД LTD".

Позивач вважає, що вищевикладені обставини свідчать про існування реальної імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.ч. 1, 3, 4, 5, 6 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з'ясування питань, пов'язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

З огляду на положення ст.ст. 13, 74, 80 ГПК України, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності.

Додані позивачем до заяви витяги з електронного листування, заява свідка, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань та інші докази суд вважає безпідставними, оскільки вони не доводять наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходів забезпечення позову. Саме лише посилання позивача на ухилення відповідача від виконання своїх договірних зобов'язань та існування імовірності переведення коштів з рахунків підприємства не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Одним із запропонованих позивачем засобів забезпечення позову є накладення арешту на грошові кошти відповідача на будь-яких рахунках у банківських установах та на будь-яких інших виявлених рахунках, у межах розміру частини позовних вимог 1174842,11 грн. основної заборгованості за поставлений товар. Проте, суд може накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на окремо визначених рахунках. При цьому, надання відомостей про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, є обов'язком заявника. До того ж, накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на всіх рахунках відповідача, може призвести до порушення прав як відповідача, так і третіх осіб.

Крім того, позивач просить заборонити будь-яким іншим особам, в тому числі державним реєстраторам, вчиняти дії щодо прийняття заяв від Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС-Експрес" та проведення реєстраційних дій відносно припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС-Експрес".

Проаналізувавши вищевказані заходи забезпечення позову, запропоновані позивачем, суд встановив, що останні не пов'язані із предметом даного спору та не співмірні із заявленими у позові вимогами.

Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, у зв'язку з чим визнав за необхідне відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 86, 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Дочірнього підприємства "Савсервіс Столиця" (вх. № 2963/18 від 30.10.2018) про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.11.2018.

Суддя

Н.М. Кухар