ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1942/18

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

За позовом Публічного акціонерного товаристваУкраїнська залізниця в особі регіональної філії Південно-Західна залізниця ПАТ Укрзалізниця, м. Київ

до ОСОБА_1 соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради, Київська обл., м. Фастів

про стягнення 39 471 грн. 26 коп.

Представники сторін:

позивача ОСОБА_2;

відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 39 471 грн. 26 коп. по відшкодуванню витрат понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян.

В судовому засіданні представники сторін заявили усне клопотання про закриття підготовчого засідання та перехід до рогляду справи по суті.

Відповідно до ч. 6 ст. 183 ГПК України якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

За таких обставин суд задовольнив клопотання учасників провадження у справі, закінчив підготовче засідання та у відповідності до ст. 201 ГПК України оголосив судове засідання відкритим та перейшов до розгляду справи по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем передбачених законом зобов'язань з відшкодування витрат за надані позивачем телекомунікаційні послуги окремим категоріям громадян, які користуються правом на пільги.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Представники відповідача проти позову заперечили посилаючись на те, що між сторонами відсутній договір про порядок відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги, яким було б визначено механізм даного відшкодування та на підставі якого виникли б договірні зобов'язання, кошти з місцевих бюджетів можуть передбачатись за надані послуги, якщо відповідною місцевою радою приймалось рішення про надання мешканцям відповідної адміністративної території такої пільги. На даний час Фастівською міською радою не приймалося жодного рішення щодо надання пільги та не виділялись відповідні кошти, тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Статтею 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 № 2017-ІІІ визначено, що виключно Законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» від 18.11.2003 року № 1280-IV телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Згідно п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295 установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Надання загальнодоступних телекомунікаційних послуг на пільгових умовах передбачено таким категоріям громадян, які підпадають під дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ, Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» від 23.03.2000 №1584-111, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ, Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.1998р. №202/98-ВР, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011-XII, Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-ІІІ, Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII та Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ.

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі виробничого підрозділу Фастівська дистанція сигналізації та звязку регіональної філії «Південно-Західна залізниця» (надалі - Позивач), як оператор телекомунікаційних послуг у своїй діяльності керується нормами діючого законодавства, зокрема Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, та вище зазначеними нормами Законів України «Про телекомунікації» від 18.11.2003 № 1280-1V, Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 11.04.2012 №295, Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117.

Зобовязання ПАТ «Укрзалізниця» надавати телекомунікаційні послуги пільговим категоріям, кореспондується з обовязком органів місцевого самоврядування здійснювати оплату послуг, які надаються на пільгових умовах.

Відповідно до підпункту 20-4 ст. 91 Бюджетного кодексу України пільги з послуг звязку, інші передбачені законодавством пільги, що надаються ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; ветеранам праці, жертвам нацистських переслідувань; ветеранам військової служби; ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам податкової міліції; ветеранам державної пожежної охорони; ветеранам Державної кримінально - виконавчої служби, ветеранам служби цивільного захисту; ветеранам Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України; вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби; ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально - виконавчої служби., ветеранів служби цивільного захисту; ветеранам Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України; особам, звільненим з військової служби, які стали інвалідами під час проходження військової служби; інвалідам, дітям інвалідів та особам, які супроводжують інвалідів І групи або дітей-інвалідів (не більше одного супроводжуючого); реабілітованим громадянам, які стали інвалідами внаслідок репресій або є пенсіонерами; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою; багатодітним сімям, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сімям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сімя (крім багатодітних сімей)., в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування належать до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватись з усіх місцевих бюджетів.

Зазначена вище норма передбачає, що пільгове надання послуг звязку фінансується за рахунок видатків місцевих бюджетів будь-якого рівня шляхом визначення у відповідному місцевому бюджеті коштів.

Порядок погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги пільговим категоріям населення, визначений Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року № 117.

Відповідно до пункту 3 Положення структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад (далі - уповноважені органи): організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної в пункті 2 цього Положення інформацію та забезпечують її автоматизоване використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги; ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою « 1-пільга», в якій використовується індивідуальний ідентифікаційний номер пільговика у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів.

Згідно пункту 10 Положення підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою « 2-пільга». Відповідно до пункту 11 Положення визначено, що уповноважений орган щомісяця: звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадять розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації; після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою « 5-пільга» та реєстр розрахунків згідно з формою « 7-пільга»; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою « 3-пільга»; до 15 числа подає: фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою « 3-пільга»; Міністерству соціальної політики Автономної Республіки Крим, головним управлінням праці та соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій звіти згідно з формами « 4-пільга» та « 6-пільга».

Таким чином, ОСОБА_1 соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради є головним розпорядником коштів на погашення заборгованості перед ПАТ «Укрзалізниця» за послуги, надані пільговикам, що проживають на території м. Фастів.

На виконання вимог п. 10 Положення Позивач щомісячно складав розрахунки за формою « 2-пільга» щодо телекомунікаційних послуг, наданих пільговикам у відповідному минулому місяці, а саме: за листопад 2015 року на суму 1 576,33 грн.; за грудень 2015 року на суму 1 502,00 грн.; за січень 2016 року на суму 1 368,87 грн.; за лютий 2016 року на суму 1 478,48 грн.; за березень 2016 року на суму 1 446,79 грн.; за квітень 2016 року на суму 1 321,01 грн.; за травень 2016 року на суму 1 350,72 грн.; за червень 2016 року на суму 1 250,69 грн.; за липень 2016 року на суму 1 303,82 грн.; за серпень 2016 року на суму 1 217,59 грн.; за вересень 2016 року на суму 1 285,83 грн.; за жовтень 2016 року на суму 1 301,55 грн.; за листопад 2016 року на суму 1 299,91 грн.; за грудень 2016 року на суму 1 250,96 грн.; за січень 2017 року на суму 1 220,21 грн.; за лютий 2017 року на суму 1 252,56 грн.; за березень 2017 року на суму 1 228,00 грн.; за квітень 2017 року на суму 1 208,35 грн.; за травень 2017 року на суму 1 203,44 грн.; за червень 2017 року на суму 1 232,92 грн.; за липень 2017 року на суму 1 094,77 грн.; за серпень 2017 року на суму 1 070,33 грн.; за вересень 2017 року на суму 1 080,63 грн.; за жовтень 2017 року на суму 1 116,29 грн.; за листопад 2017 року на суму 1 129,76 грн.; за грудень 2017 року на суму 1 090,94 грн.; за січень 2018 року на суму 1 102,14 грн.; за лютий 2018 року на суму 1 084,32 грн.; за березень 2018 року на суму 1 060,87 грн.; за квітень 2018 року на суму 1 131,33 грн.; за травень 2018 року на суму 1 110,97 грн.; за червень 2018 року на суму 1 098,88 грн.

Проте вказані розрахунки Відповідач перестав приймати від Позивача з листопада 2015 року, в звязку з чим Позивачем на адресу Відповідача направлено лист від 09.02.2016 № 340 про надання розяснення причин відмови в прийнятті розрахунків на відшкодування. Згідно листа Відповідача від 16.02.2016 №220 останній відмовляється приймати розрахунки та підписувати акти у звязку з тим, що бюджетом не передбачено видатки на надання пільг.

Копії листів переписки між Позивачем та Відповідачем по відшкодуванню коштів по пільгам, а саме: від 16.02.2016 р. № 220; від 27.12.2016 р. № 1485; від 17.01.2017 р. № 155; від 17.01.2017 р. № 156; від 25.01.2017 р. №148; від 13.07.2017 р. № 1494; від 21.07.2017 р. № 1497, а також розрахунок видатків за період листопад, грудень 2015 року, 2016 року, 2017 року та січень - червень 2018 року, додані до позовної заяви.

За період листопад, грудень 2015 року, 2016 року, 2017 року, січень - червень 2018 року позивачем надано пільговикам м. Фастів телекомунікаційні послуги на суму 39 471,26 грн.

Всупереч вимогам частини 2 пункту 11 Положення Відповідач не здійснив погашення заборгованості перед Позивачем за послуги надані пільговикам у період листопад, грудень 2015 року, 2016 року, 2017 року та січень - червень 2018 року на суму 39 471,26 грн., в звязку з чим на адресу Відповідача були направлені листи № 2308 від 09.11.2017 року та № 126 від 15.01.2018 року, на які відповідач надав відповідь № 2692 від 13.11.2017, № 1555 від 25.01.2018 року, в яких відмовився від виконання грошових зобовязань в звязку з відсутністю коштів.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що господарські зобовязання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно - правового акту.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статей 526 та 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений строк.

Відповідно до частин 1,2 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Докази відшкодування відповідачем вказаних втрат в матеріалах справи відсутні.

Заперечення відповідача проти позовних вимог з підстав відсутності в місцевому бюджеті коштів на фінансування кредиторської заборгованості та недостатності бюджетного фінансування у вигляді субвенцій для погашення вказаної заборгованості, не приймаються судом до уваги при вирішені спору та відхиляються з огляду на наступне.

Обов'язок по оплаті наданих позивачем телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян у відповідності до перелічених вище норм законодавства покладено на відповідача ОСОБА_1 соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації, як розпорядника коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення відповідного району.

З огляду на наведене, у Позивача, який надав послуги зв'язку особам, що згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, виникло цивільне право на відшкодування частини вартості таких послуг зв'язку за рахунок держави як платника, а у Відповідача як органу, через який діє держава у цих відносинах, обов'язок здійснити з Позивачем розрахунок за надані послуги.

Отже, посилання Відповідача на відсутність укладеного договору, не заслуговує на увагу, оскільки чинне законодавство України не передбачає обов'язковості укладення договору про розрахунки з постачальниками послуг, наданих особам, які мають право на пільги, а зобов'язання сторін у таких відносинах виникають безпосередньо із законів України.

Відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не може бути підставою для звільнення особи від обовязку виконання свого зобовязання належним чином.

Відповідно до частини першої статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями.

Частиною 2 ст. 218 ГК України та ч. 2 ст. 617 ЦК України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності. За таких обставин, відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення Відповідача від відповідальності за порушення зобовязання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012 у справі № 15/5027/715/2011, постановах Верховного суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446, від 15.05.2012 у справі № 3-28гс12 та рішенні Європейського суду з прав людини у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005.

Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, у звязку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 207, 236, 238 ГПК України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Небесної Сотні, буд 8, код 03193620) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Південно-західна залізниця ПАТ Українська залізниця (01601, м. Київ-30, вул. Лисенка, буд. 6, код 40081221) 39 471 (тридцять девять тисяч чотириста сімдесят одна) грн. 26 коп. заборгованості по відшкодуванню витрат понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян, 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 01.11.2018 року.

Суддя Л.Я. Мальована