УХВАЛА

26 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 923/712/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4

на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 23.07.2018

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю М'ясокомбінат "Ювілейний"

до Фізичної особи підприємця Фісуненко-Сердюкової Інни Анатоліївни

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 16.04.2015 здійснено заміну кредитора Новокаховську ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області на його правонаступника Новокаховську ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, провадження у справі в частині вимог Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів припинено. Затверджено реєстр вимог кредиторів, зокрема, вимоги - ПАТ "Райффайзен банк Аваль" - 12101094,18 грн., з яких 8 443 408,76 грн - 1 черга, 3 657 685,42 грн - 3 черга, судові витрати 2 436 грн. - 1 черга; ТОВ "Житомирський м'ясокомбінат" - 1 693 157,73 грн. - 3 черга, судові витрати 1 218 грн. - 1 черга.

17 липня 2018 року до Одеського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.04.2015, в якій скаржник просив оскаржувану ухвалу в частині визнання грошових вимог кредитора ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» - 1 693 157,73 грн 3 черга, судові витрати 1 218 грн 1 черга скасувати; ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» у визнанні грошових вимог до Фізичної особи - підприємця Фісуненко-Сердюкової Інни Анатоліївни та включенні їх до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.07.2018 у справі №923/712/14 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 (вх. № 2118/18 від 17.07.2018) на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.04.2015 по справі № 923/712/14.Апеляційну скаргу та додані до неї документи надіслано скаржнику.

26.09.2018 ОСОБА_4 звернулась до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 23.07.2018 у справі №923/712/14.

На підставі п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК України), в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ, супровідним листом № 668 від 10.10.2018 Одеський апеляційний господарський суд направив вказану касаційну скаргу разом зі справою №923/712/14 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Відповідно протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 18.10.2018 на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Жукова С.В. головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г., - передано вказану касаційну скаргу.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 293 ГПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) , а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають вимогам вищевказаної статті 129 Конституції України.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що Рекомендацією №R(95)5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Так, судом апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі від 23.07.2018 у справі №923/712/14 зазначено, що до апеляційної скарги ОСОБА_4 надано заяву про поновлення строку її подання, мотивовану тим, що з приводу фактичних обставин справи та правових підстав прийняття судом рішення щодо визнання грошових вимог ТОВ "Житомирський м'ясокомбінат" ОСОБА_4 дізналася після ознайомлення з матеріалами справи № 923/712/14, а тому процесуальний строк на оскарження ухвали Господарського суду Херсонської області від 16.04.2015 у справі №923/712/14 пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Як встановлено судом апеляційної інстанції з матеріалів справи представник скаржника Корнелюк В.В. був присутній у судовому засіданні 16.04.2015 (том 8, а.с. 225, 226, 229), тобто був обізнаний про наявність даної ухвали та по суті вирішених судом питань. Пояснення скаржника, що він ознайомився з повним текстом ухвали значно пізніше, після ознайомлення з матеріалами справи, судом відхилено, оскільки пов'язано з нехтуванням самим скаржником на протязі тривалого часу своїми процесуальними правами щодо отримання належної копії оскаржуваної ухвали, ознайомлення з матеріалами справи, у тому числі з повним текстом оскаржуваної ухвали суду від 16.04.2015, враховуючи також, що ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.04.2015 було розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що давало можливість скаржнику ознайомитись з вказаною ухвалою ще у квітні 2015 та свідчить про наявність виключно суб'єктивних причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, ОСОБА_4 звернулась з апеляційною скаргу на зазначену ухвалу 11 липня 2018 року (згідно штампу канцелярії господарського суду Херсонської області), тобто понад три роки з моменту винесення ухвали.

Окрім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4 оскаржувалась ухвала Господарського суду Херсонської області від 16.04.2015 у справі № 923/712/14 в частині визнання вимог кредиторів ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» та ПАТ «Райффайзен банк Аваль». Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.10.2016 відхилено клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.04.2015 у справі № 923/712/14, викладене в апеляційній скарзі від 20.09.2016 та повернуто апеляційну скаргу без розгляду. Постановою Вищого господарського суду України від 06.12.2016 ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 03.10.2016 року у справі № 923/712/14 залишено без змін.

Також ОСОБА_4 оскаржувалась ухвала Господарського суду Херсонської області від 16.04.2015 у справі № 923/712/14 в частині визнання вимог кредиторів ПАТ «КБ «Приватбанк», та Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області. Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про поновлення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.04.2015 у справі №923/712/14; повернуто апеляційну скаргу без розгляду. Постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2017 касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення; ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 у справі № 923/712/14 залишено без змін.

Таким чином, судом апеляційної інстанції визнано необґрунтованими доводи скаржника про те, що про наявність оскаржуваної ухвали йому стало відомо лише після ознайомлення з матеріалами справи, оскільки зазначене спростовується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

- подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки;

- пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Судом апеляційної інстанції також зазначено, що доводів щодо пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили з тексту апеляційної скарги не наведено, доказів наявності обставин непереборної сили до апеляційної скарги не додано.

Таким чином, враховуючи обізнаність скаржника про існування ухвали суду першої інстанції та щодо суті вирішених судом питань ще у 2015 році через прийняття участі в судовому засіданні в особі представника, подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, у зв'язку з чим судова колегія не приймала до уваги поважність або неповажність причин пропуску строку на апеляційне оскарження на підставі ч. 2 ст. 261 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд дійшов до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.04.2015 у справі №923/712/14.

З огляду на викладене, у суду касаційної інстанції відсутні підстави вважати, що касаційна скарга позивача є обґрунтованою, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 23.07.2018 у справі №923/712/14 на підставі пункту 2 частини 2 статті 293 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 287, частиною 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №923/712/14 за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 23.07.2018 у зазначеній справі.

2. Копію цієї ухвали разом із доданими до скарги матеріалами на 20 аркушах (у тому числі оригіналом квитанції від 25.09.2018 №5832879 на суму 1 762,00 грн) надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко