ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" жовтня 2018 р.

Справа № 922/2642/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши матеріали справи

за позовом

Керівника Харківської місцевої прокуратури № 5, м. Харків в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м. Харків

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІМ і К", м.Харків

про

стягнення 140823,45 грн

за участю представників сторін:

прокурора - Чирик В.Г., посвідчення №036688 від 11.12.2015 року

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 5, м. Харків в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІМ і К", м.Харків, в якому просить суд стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 140823,45 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 жовтня 2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засіданні на 31 жовтня 2018 року на 11 годин.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в провадженні Великої Палати Верховного суду України, перебуває справа № 922/3412/18 (суддя Жигалкін І.П.) за позовом Харківської міської ради, м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінтрекс", м. Київ про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. Позовні вимоги, позивачем мотивовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Сінтрекс”, набувши право власності на об'єкти нерухомості, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності площею 0,9332 га., розташованої за адресою: вул. Клочківська, 140, м. Харків, належним чином не оформило та не зареєструвало речові права на цю земельну ділянку, в період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2017 року не вносило плату за користування нею, внаслідок чого зберегло в себе безпідставно набуте майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

Господарський суд Харківської області рішенням від 05 грудня 2017 року позов задовольнив. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю “Сінтрекс” на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати сумою 6 150 799,96 грн. та витрати зі сплати судового збору.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що відповідач не уклав договір оренди земельної ділянки, на якій розташоване належне йому нерухоме майно, та не сплачував орендну плату за її користування, тому позивач фактично втратив належне йому майно - орендну плату за користування земельною ділянкою комунальної власності, що підлягає відшкодуванню йому на підставі статтей 1212-1214 Цивільного кодексу України.

Харківський апеляційний господарський суд постановою від 21 лютого 2018 року рішення скасував. Постановив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні докази фактичного користування відповідачем земельною ділянкою в більшому розмірі, ніж 0,8880 га., який визначено договорами купівлі-продажу нерухомого майна від 24 грудня 2015 року № 200, № 204 та підтверджується даними Державного земельного кадастру. Також суд апеляційної інстанції вказав, що оскільки відповідач фактично користується земельною ділянкою за межами площі, зазначеної в наданих сторонами документах (витягу з Державного земельного кадастру та договорах купівлі-продажу нерухомого майна), то відсутні й підстави для стягнення з нього безпідставно набутих коштів в розмірі орендної плати з огляду на те, що за таких обставин у відповідача виник обов'язок з відшкодування збитків за самовільне зайняття земельної ділянки, а не обов'язок зі сплати орендної плати за користування частиною земельної ділянки, площею, більшою за 0,888 га.

У березні 2018 року Харківська міська рада звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21 лютого 2018 року та залишити в силі рішення господарського суду Харківської області від 05 грудня 2017 року.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно взяв до уваги площу земельної ділянки, яка використовується Товариством з обмеженою відповідальністю “Сінтрекс”, оскільки відповідач не оформив право користування земельною ділянкою комунальної власності, на якій розташоване належне йому нерухоме майно, а використовував її без належних на те підстав і без сплати орендної плати, розмір якої є безпідставно набутими ним коштами, що підлягають стягненню на користь позивача.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 10 квітня 2018 року відкрив касаційне провадження та зупинив виконання оскаржуваної постанови Харківського апеляційного господарського суду від 21 лютого 2018 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку, а ухвалою від 14 червня 2018 року - передав справу разом з поданою Харківською міською радою касаційною скаргою на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (статті 1212 - 1214 Цивільного кодексу України стосовно можливості стягнення суми орендної плати, за відсутності укладеного між сторонами договору оренди землі), викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 922/1008/15 (провадження № 3-1271гс16), від 07 грудня 2016 року у справі № 922/1009/15 (провадження № 3-1348гс16), від 12 квітня 2017 року у справі № 922/207/15 (провадження № 3-1345гс16) та від 12 квітня 2017 року у справі № 922/5468/14 (провадження № 3-1347гс16).

Мотивуючи своє рішення про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду звернув увагу, що в указаних постановах Верховний Суд України зазначив про необхідність застосування положень статтей 156, 157 Земельного кодексу України, Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, статтею 22 та главою 82 Цивільного кодексу України при вирішенні спору про стягнення збитків у виді неодержаних доходів (орендної плати за землю), заподіяних міській раді внаслідок користування юридичною особою земельною ділянкою, на якій розташоване належне їй на праві власності нерухоме майно, без укладення договору оренди. При цьому Верховний Суд України вказав про можливість стягнення таких збитків, посилаючись на статтей 1212 - 1214 Цивільного кодексу України, оскільки підставою заявленого позову є не саме посилання на ці норми права, а обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Проте, за твердженням Касаційного господарського суду, відповідно до положень статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема шляхом відшкодування заподіяних збитків, тому відповідно до положень статтей 156, 157 Земельного кодексу України та Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, стягнення таких збитків можливе лише в разі встановлення судами наявності в діях відповідача складу цивільного правопорушення.

Відповідно до пп. 7 пункту 1 розділу ХІ “Перехідні положення” ГПК України, суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об'єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Оскільки колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду висловила намір відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України, справа № 922/3412/17 має бути розглянута Великою Палатою Верховного Суду. У зв’язку з чим, ухвалою Великої Палати Верховного Суду України від 02 липня 2018 року справу № 922/3412/17 Господарського суду Харківської області за позовом Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Сінтрекс” про стягнення 6 150 799, 96 грн. за касаційною скаргою Харківської міської ради на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21 лютого 2018 року прийнято до розгляду та призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Пунктом 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини 1 статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи те, що правовідносини у справі № 922/3412/18 є подібними правовідносинам у справі № 922/2642/18 (за суб’єктним складом та предметом позову) та беручи до уваги, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду України від 02 липня 2018 року справу № 922/3412/17 господарського суду Харківської області за позовом Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Сінтрекс” про стягнення 6 150 799,96 грн. за касаційною скаргою Харківської міської ради на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21 лютого 2018 року прийнято до розгляду та призначено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 922/777/18 до закінчення перегляду судового рішення у справі № 922/3412/17 Великою Палатою Верховного Суду України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 113, 119, 165, пунктом 7 частини 1 статті 228, статтями 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі 922/2642/18 зупинити до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах в справі № 922/3412/17 у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів в порядку статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 01.11.2018 року.

Суддя

П.В. Хотенець