ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2018 Справа № 917/747/18

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.

при секретарі Михатило А.В.,

за участю представників:

від позивача: Блінова С.О.

від відповідача: Горбаченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Укрнафта",

провулок Несторівський, 3/5, м. Київ, 04053

в особі Нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз",

вул. Київська, 119, м. Охтирка, 42700

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БГМ",

вул. Генерала Манагарова, 1, кв.173, м. Кременчук, Полтавська область, 39625

про стягнення попередньої оплати в розмірі 29 716,98 грн. за непоставлену продукцію та стягнення 7 462,56 грн. штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БГМ" про стягнення попередньої оплати в розмірі 29 716,98 грн. за непоставлену продукцію та стягнення 7 462,56 грн. штрафу.

Ухвалою від 16.07.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 07.08.2018.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву (вх. №7215 від 03.08.2018), в якому проти вимог позивача заперечує.

07.08.2018 відкладено підготовче засідання на 30.08.2018.

13.08.2018 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідачем було повернуто отримані у якості передоплати грошові кошти в сумі 7729,08 грн. після порушення провадження у справі, що не зменшує суму штрафу.

В судовому засіданні 30.08.2018 представник відповідача просив відкласти підготовче засідання для визначення методу позивача щодо нарахування штрафних санкцій, а також для отримання заперечення на відповідь на відзив відповідача, які направлено до суду 27.08.2018.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив щодо відкладення підготовчого засідання, вважає, що відповідач затягує розгляд справи.

Представник позивача у судовому засіданні не заперечив проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Судом закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті на 17.09.2018.

03.09.2018 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. №8138).

В судовому засіданні 17.09.2018 представник позивача виклав зміст позовних вимог та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача визнав суму основного боргу в розмірі 16 657,50 грн., заперечив проти позовних вимог в частині заявленого до стягнення штрафу.

Судом досліджено наявні в матеріалах справи докази.

Представники сторін виступили з заключним словом, підтримавши свою позицію викладену в позові та відзиві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

30.01.2018 між ТОВ "БГМ" (надалі відповідач) та ПАТ "Укрнафта" в особі НГВУ "Охтирканафтогаз" (надалі позивач) було укладено договір купівлі-продажу №66-МТР (надалі Договір).

При цьому сторони узгодили наступне.

Згідно п. 1.1 Договору у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти товар (щебінь гранітний) на загальну суму 74 625,60 грн. та оплатити продукцію.

3агальна вартість Товару за цим Договором складається із сукупної вартості Товару зазначено у п. 1.1 Договору та становить 74 625 грн. 60 коп. (Сімдесят чотири тисячі шістсот двадцять п'ять гривень 60 копійок), у тому числі ПДВ 12 437 грн. 60 коп. (Дванадцять тисяч чотириста тридцять сім гривень 60 копійок).

Ціна за одиницю Товару включає транспортні витрати по доставці Товару: Залізничним транспортом до ст. Охтирка, Південної залізниці, код станції - 446205, код Вантажоотримувача - 5767 (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 1.3. Договору оплата вартості Товару здійснюється після отримання Покупцем примірника належним чином підписаного Сторонами оригіналу Договору у такому порядку: 70% передоплата 30% по факту поставки.

Продавець згідно Договору зобов'язаний: 2.1.1.Забезпечити передачу Товару у строки, встановлені цим Договором. 2.1.2.3абезпечити передачу Товару, якість, кількість та асортимент якого відповідає умовам, встановленим цим Договором.

Покупець згідно Договору має право: 2.4.1 вимагати від Продавця своєчасної передачі Товару. 2.4.2 Достроково розірвати цей Договір у разі невиконання зобов'язань Продавцем, повідомивши про це останнього за 30 календарних днів до дати розірвання.

Згідно п. 4.1 Договору термін поставки: на протязі 15 календарних днів після 70% передоплати за партію товару.

3а невиконання або неналежне виконання цього Договору Сторони несуть відповідальність у порядку та на умовах, що передбачені чинним законодавством України та цим Договором (п. 5.1 Договору).

3а порушення строку постачання Товару, у тому числі викликане виявленням нестачі Товару або постачанням Товару, який не відповідає якості та комплектності, що обумовило необхідність заміни або додаткового постачання Товару, Продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 10% від договірної ціни (п. 5.9 Договору).

Сторони домовилися, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і діє протягом 1 (одного) року (п. 10.1 Договору).

Так, на виконання п. 1.3 даного Договору на розрахунковий рахунок відповідача за платіжним дорученням № 1164 від 05.02.2018 позивачем перераховано грошові кошти в сумі 52 237 грн. 90 коп. (що становить 70% попередньої оплати за товар зазначений у договорі).

Умовами договору (п. 4.1) визначено термін поставки товару - 15 днів з моменту проведення 70% попередньої оплати. Тобто граничним терміном поставки товару на адресу позивача по договору №66-МТР є - 20.02.2018.

Як стверджує позивач станом на 01.06.2018 відповідач свої зобов'язання не виконав, поставка товару на адресу позивача - не проведена.

10.04.2018 рекомендованим листом (вих. №01/01/11/06/01/01-02/1/1166 від 10.04.2018) на адресу відповідача було направлено вимогу про дострокове розірвання договору, повернення суми попередньої оплати та стягнення штрафних санкцій. 17.04.2018 дана вимога була отримана позивачем, про що свідчить Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позивач вказує, що 19.04.2018 відповідач здійснив часткове повернення попередньої оплати в розмірі 22 520,94 грн., тобто сума попередньої оплати що підлягає поверненню становить 29 716 грн. 98 коп.

23.04.2018 на електронну адресу позивача, відповідачем було направлено Гарантійний лист, з пропозицією повернення суми попередньої оплати та сплати штрафних санкції в термін до 31.05.2018.

Відповідач в свою чергу стверджує, що на підставі листа №01/01/09/03/05-603 від 23.03.2018 відповідачем частково повернуто суму попередньої оплати:

- згідно платіжного доручення №762 від 19 квітня 2018 року на суму 2265,42 грн.

- згідно платіжного доручення №829 від 31 травня 2018 року на суму 20255,52 грн.

- згідно платіжного доручення №905 від 12 липня 2018 року на суму 5063,88 грн.

- згідно платіжного доручення №945 від 20 липня 2018 року на суму 2132,16 грн.

- згідно платіжного доручення №964 від 30 липня 2018 року на суму 533,04 грн.

Станом на 30 липня 2018 сума заборгованості відповідача перед позивачем становила 21 987,90 грн.

В судовому засіданні 17.09.2018 та у відповіді на відзив представник позивача також підтвердив додаткове перерахування коштів в сумі 7 729,08 грн.

Відтак, станом на час винесення рішення сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 16 657,50 грн.

Доказів, які б свідчили про повернення відповідачем залишку суми попередньої оплати у розмірі 16 657,50 грн. матеріали позовної заяви не містять. При цьому, представник відповідача не заперечив факт існування вищезазначеної заборгованості перед позивачем.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати, у встановлений строк товар не передав, покупець має право вимагати передачу товару або повернення суми передплати.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати, у встановлений строк товар не передав, покупець має право вимагати передачу товару або повернення суми передплати.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми попередньої оплати підлягають до задоволення частково і до стягнення з відповідача на користь позивача належить 16 657,50 грн. В частині решти позовних вимог про стягнення заборгованості 13 059,48 грн. попередньої оплати, суд вважає за доцільне закрити провадження у справі, на підставі п. 2 частини 1 статті 231 ГПК України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Згідно з статті 74 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Стосовно застосування відповідальності за порушення виконання зобов'язання, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 218 ГК України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У відповідності до пункту 1.1. Договору № 66-МТР від 31.01.2018, у порядку та на умовах, визначених договором, Продавець - ТОВ «БГМ» зобов'язується передати у власність Покупця - ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Охтирканафтогаз», а Покупець прийняти та оплатити наступну продукцію (далі - Товар), а саме щебінь гранітний фракція 20-40 ДСТУ Б.В.2.7.7598 у кількості 280 т на загальну вартість - 74625,60 грн..

Договірна ціна товару становить 74625,60 грн.

Відповідно до частини 1 статті 632 Цивільного Кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, яка кореспондується з частиною 5 статті 180 Господарського Кодексу України, відповідно до якої ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України.

3а порушення строку постачання Товару, у тому числі викликане виявленням нестачі Товару або постачанням Товару, який не відповідає якості та комплектності, що обумовило необхідність заміни або додаткового постачання Товару, Продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 10% від договірної ціни (п. 5.9 Договору).

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось відповідачем останній порушив взяті на себе згідно Договору зобов'язання щодо поставки товару, після здійснення позивачем передоплати, як того передбачають умови Договору, не здійснив поставку щебеню гранітного у кількості 280 т. на загальну вартість 74 625,60 грн.

Вказане дає право позивачу вимагати у відповідача штрафу в розмірі 10% від договірної ціни відповідно до п. 5.9. Договору.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п. 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Враховуючи суму Договору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення штрафу у розмірі 7 462,56 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача не спростовують наведене вище.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Керуючись пунктом 2 частини 1 статті 231, статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БГМ" (вул. Генерала Манагарова, 1, кв. 173, м. Кременчук, Полтавська область, 39625, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (пров. Несторівський, 3/5, м. Київ, 04053, ) в особі Нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз" (вул. Київська, 119, м. Охтирка, 42700, ) 16 657,50 грн. основного боргу, 7 462,56 грн. штрафу та 1762,00 грн. на повернення витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Закрити провадження у справі в частині суми основного боргу в розмірі 13 059,48 грн., в зв'язку з відсутністю предмету спору.

4. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду на протязі 20 днів після підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 25.09.2018.

Суддя М.М. Кульбако