ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про передачу справи на розгляд іншого суду

05 листопада 2018 року, м. Херсон, справа № 923/937/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КВОРУМ-НАФТА"

про визнання недійсними додаткових угод до договорів та застосування наслідків недійсності,

у с т а н о в и в:

02.11.2018 до суду надійшла позовна заява Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт» (73000 м. Херсон, проспект Ушакова, буд. 4, ідентифікаційний код 04125695) з вимогами, спрямованими до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кворум -Нафта» (54003 м. Миколаїв, вул. Гречишникова, буд. 52, ідентифікаційний код 32938047), про визнання недійсними додаткових угод №№ 1, 2, 3 до договору № 1Т від 02.02.2017 та №№ 1, 2, 3 до договору № 2Т від 02.02.2017, а також застосування наслідків недійсності цих правочинів.

В якості правової підстави підсудності справи «за вибором позивача» заявник вказав на положення частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, а саме зазначив, що місцем виконання спірних договорів є адреса: м. Херсон, проспект Ушакова, 4; а тому з використанням саме такого права ним заявлено позов за місцем їх виконання, тобто до Господарського суду Херсонської області.

Вирішуючи питання прийняття позовної заяви до розгляду суд зазначає, що за загальним правилом, викладеним у частині 1 статті 27 ГПК України позовна заява пред’являється до господарського суду за місцезнаходженням відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Зокрема, статтею 29 того ж Кодексу передбачене виключення із загального правила підсудності та безпосередньо у частині 5 цієї статті надане «право вибору підсудності за ініціативою позивача». Так, за цією частиною «позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред’являтися також за місцем виконання цих договорів».

Таким чином, викладена правова норма вказує на наявність права вибору підсудності за ініціативою позивача у випадку виконання договорів у певному місці. Але, суд вважає, що фактично таке виконання повинне оцінюватися лише за наявності можливості виконання як у певному місці, так і в певному часі.

У даному контексті суд зазначає, що за змістом пунктів 10.1. договорів № 1Т від 02.02.2017 та № 2Т від 02.02.2017 договори поставки діяли до 31.12.2017 та були виконані сторонами, а безпосередньо спір про недійсність договорів не стосується місця їх виконання.

За таких обставин, суд вказує на безпідставність використання заявником положень частини 5 статті 29 ГПК України у питання визначення підсудності даного спору за місцем виконання договорів, а тому дана справа територіально підсудна Господарському суду Миколаївської області (за місцезнаходженням відповідача), у зв’язку з чим підлягає передачі із застосуванням приписів статті 31 ГПК України на розгляд названого суду.

На підставі викладеного та керуючись статтею 31 ГПК України,

п о с т а н о в и в:

Передати справу № 923/937/18 за територіальною підсудністю до Господарського суду Миколаївської області.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до частини 2 статті 235 ГПК України з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга у відповідності до частини 1 статті 256 ГПК України протягом десяти днів з дня її підписання.

Ухвала підписана – 05.11.2018

Суддя М.К. Закурін