ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2018 р.м. Харків Справа № 922/1355/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши матеріали справи щодо винесення додаткового рішення

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство Авіс, 21037, м. Вінниця, вул. Пирогова, 150, ;

до Товариства з обмеженою відповідальністю Берізка, 61099, м. Харків, бульвар Богдана Хмельницького, 8, ;

про стягнення заборгованості за договором відповідального зберігання № ДВЗ-11 від 28.01.2013 у розмірі 597 001,69грн.

за участі представників учасників справи:

позивача не зявився;

відповідача не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Харківської області розглянуто справу №922/1355/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство Авіс до Товариства з обмеженою відповідальністю Берізка стягнення заборгованості за договором відповідального зберігання № ДВЗ-11 від 28.01.2013 у розмірі 597 001,69грн..

Рішенням господарського суду Харківської області від 01.10.2018 в позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача суму заборгованості 596 799,07 грн., яка складається з 519 492,00 грн. основного боргу, 44 263,55 грн. 10% річних та 33043,52грн. інфляційних та витрат по сплаті судового збору у розмірі 8952,00грн..

Водночас 22.10.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство Авіс на адресу господарського суду Харківської області надійшла заява про прийняття додаткового рішення від 18.10.2018 (вх. №30227 від 22.10.2018) в якій позивач просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 10000,00грн., витрачених позивачем на професійну правничу допомогу, в обґрунтування вказаної заяви представник позивача вказує на те, що в рішенні господарського суду Харківської області від 01.10.2018 не вирішено питання щодо розподілу судових витрат понесених позивачем на професійну правову допомогу, у звязку з чим просить розглянути клопотання про стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката, яке додане до позовної заяви на 9 аркушах.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.10.2018 заяву про прийняття додаткового рішення (вх. №30227 від 22.10.2018) у справі №922/1355/18 прийнято до розгляду та призначено розгляд заяви на 29.102.2018 о 12:30 про що повідомлено сторін та учасників справи.

25.10.2018 від позивача надійшло факсограма (вх. №30480 від 25.10.2018) в якій позивач просить розглянути й вирішити питання щодо ухвалення додаткового рішення без участі представника позивача.

У судовому засіданні 29.10.2018 представник відповідача не зявився, жодних заперечень щодо заяви про прийняття додаткового рішення та стягнення з відповідача судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу не надав, хоча, як вбачається з телефонограми від 24.10.2018 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання з розгляду заяви позивача про прийняття додаткового рішення.

Розглянувши заяву позивача про прийняття додаткового рішення від 18.10.2018 (вх. №30227 від 22.10.2018), суд виходить з наступного.

Згідно п.3 ч.1, ч.2-5 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

До витрат, повязаних з розглядом справи зокрема відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як визначено у п.6.3 постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 № 7 відшкодування витрат, повязаних з оплатою ними послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським обєднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно ч.3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Виходячи з аналізу вказаних статей суд дійшов висновку про те, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також виходити з принципів розумності з врахуванням витраченого адвокатом часу за для надання такої допомоги.

Як вбачається з договору про надання правової допомоги №К-16 від 26.04.2018, укладеного між адвокатом ОСОБА_1 та Товариством обмеженою відповідальністю підприємство Авіс, адвокат зобовязується надавати позивачу правову допомогу щодо захисту прав та законних інтересів останнього в судах всіх інстанцій, органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування у справі за позовом ТОВ «підприємство Авіс» до ТОВ «берізка» про стягнення коштів, а позивач зобовязується сплатити гонорар за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в повному обсязі та на умовах визначених договором.

Відповідно до п. 3.1 договору за надання правової допомоги позивач сплачує адвокату гонорар в розмірі 10000,00грн. в якості попередньої оплати шляхом видачі коштів з каси позивача із зазначенням відповідного призначення платежу.

На виконання вказаного договору, позивачем видано довіреність від 26.04.2018 якою уповноважено адвоката ОСОБА_1 здійснювати представництво позивача у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство Авіс до Товариства з обмеженою відповідальністю Берізка про стягнення заборгованості за договором відповідального зберігання № ДВЗ-11 від 28.01.2013 у розмірі 597 001,69грн..

Як вбачається з матеріалів справи позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат згідно якого вбачається що витрати на професійну правничу допомогу становлять 10000,00грн. на підтвердження чого позивачем додано опис наданих послуг, який є невідємною частиною договору про надання правової допомоги №К-16 від 26.04.2018, згідно якого адвокатом детально описано послуги надані позивачу у справі, час затрачений на надання послуг та вартість вказаних послуг, окрім цього, як вбачається з видаткових касових ордерів від 26.04.2018 на суму 9 800,00грн. та від 27.04.2018 на суму 200,00грн. позивачем здійснено оплату послуг адвоката відповідно до умов договору про надання правової допомоги №К-16 від 26.04.2018 у сумі 10 000,00грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Крім цього п.2 ч. 2 ст.126 ГПК України встановлено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги те, що рішенням господарського суду Харківської області від 01.10.2018 позов задоволено частково, однак при винесенні рішення не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу, беручи до уваги заяву позивача про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат суд, враховуючи положення ч.2 ст. 126 ГПК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, з огляду на відсутність заперечень відповідача щодо розміру витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі пропорційному задоволеним позовним вимогам у сумі 9 996,61грн..

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.123,129, 237-238, 240-241, 244 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Берізка (61099, м. Харків, бульвар Богдана Хмельницького, 8, ) на користь (Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство Авіс, 21037, м. Вінниця, вул. Пирогова, 150, ) витрати повязані з правничою допомогою адвоката у розмірі 9 996,61грн..

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 05.11.2018.

Суддя ОСОБА_2