Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2018 р. м. Житомир Справа № 906/724/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

секретар судового засідання: Сидорчук

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув,

від відповідачів - 1, 3: не прибули;

від відповідача-2: ОСОБА_1, довіреність № 14-77 від 14.04.17;

від третіх осіб - 1, 2: не прибули,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємство "Малинтеплоенерго"

за участю у справі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - 1. Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" (м. Київ)

до 1. Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (м. Київ),

2. Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ),

3. Приватного акціонерного товариства "Малинська паперова фабрика - Вайдманн" (м. Малин, Житомирської області)

за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - 2. Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (м. Житомир)

про зняття арешту з коштів на банківському рахунку

Комунальне підприємство "Малинтеплоенерго" (м. Малин) просить у позовному провадженні ухвалити рішення суду про зняття арешту з коштів на банківському рахунку № 5201, відкритому у Публічному акціонерному товаристві "Укрсибанк" , МФО 351005, призначених для виплати заробітної плати та сплати податків, внесків та інших обов'язкових платежів до неї.

В обґрунтування підстав позову, позивач доводить, що у період з 2014 року по 31.07.2018року для виплати заробітної плати використовував поточний рахунок № 7147, відкритий в Житомирському обласному управлінні АТ "Ощадбанк", який мав статус поточного рахунку із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять від усіх категорій споживачів за теплову енергію та з поточних рахунків із спеціальним режимом використання відокремлених підрозділів клієнта на підставі Постанови КМУ № 1082 від 03.12.2008 (втратила чинність на підставі Постанови КМУ № 217 від 18.06.2014).

Оскільки поточний рахунок № 7147 Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" з 31.07.18 припинило обслуговувати для виплати підприємством заробітної плати , позивач 15 та 16 серпня 2018 звернувся до ПАТ "Укрсиббанк" з листами здійснити переказ коштів для виплати заробітної плати, які обліковуються на рахунку № 5201, відкритого у банківській установі 19.11.2014. Однак отримав відмову у здійсненні банківських операцій з тих підстав, що кошти підприємства , які обліковуються на цьому рахунку , арештовані державним виконавцем в межах зведеного виконавчого провадження № 35023383 , що здійснюється на користь стягувачів (відповідачі за цим позовом).

Ухвалою суду від 07.08.18 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду на 04.10.2018 р. та вчинено відповідні процесуальні дії.

У відзивах на позов ДК "Газ України" НАК; "Нафтогаз України" (м. Київ) , ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (м. Київ), ПрАТ "Малинська паперова фабрика "Вайдманн" (м. Малин) вимоги останнього не визнають з підстав, у них викладених.

Ухвалою суду від 04.10.18, серед іншого, залучено до участі у справі третьою особою без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ПАТ "Укрсиббанк" ( м. Київ) та вчинено інші процесуальні дії .

22.10.18 судом отримано письмові пояснення ПАТ "Укрсиббанк" від 19.10.18 за № 13-2-04/1488, у яких повідомлено, що поточний рахунок № 5201 відкрито позивачу для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій , та що відсутні законодавчі норми, які б надавали можливість банкам або їх клієнтам встановлювати спеціальний режим для поточного рахунку юридичної особи "для виплати заробітної плати та сплати податків , внесків та інших обов'язкових платежів". Додатково звернуто увагу, що у банку відсутні правові підстави для зняття арешту з коштів на поточному рахунку № 5201, та що такими підставами можуть бути постанова виконавця про зняття арешту з коштів, прийнята відповідно до законодавства України, рішення суду, тощо (п.9.11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті , затвердженій постановою НБУ від 21.01.2004 №22)

16.10.18 судом отримано письмові пояснення від Державного ощадного банку України в особі Житомирського обласного управління, у яких повідомлено, що поточний рахунок із спеціальним режимом використання № 7147 (валюта 980-Українська гривня ), відкритий позивачу, не закритий в зв'язку з тим, що на рахунку обліковуються кошти, на які накладено арешт.

Ухвалою від 23 жовтня 2018 року господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду справи по суті.

31 жовтня 2018 року позивач надіслав суду додаткові докази та повідомив про те, що:

- станом на 30 вересня 2018р підприємство має зобов'язання зі сплати єдиного внеску в сумі 3329, 28 грн;

- заборгованість по податках та інших обов'язкових платежах відсутня;

- зобов'язання по сплаті заробітної плати станом на 30.10.2018р становлять 30582, 59 грн., які виникли за період з 01 серпня 2018 року.

Одночасно просив суд розглянути позовні вимоги без його участі за наявними матеріалами справи.

02 листопада 2018 року засобами електронної пошти суду третя особа Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області подав суду відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнає, оскільки вважає вчинені дії з арешту коштів позивача, що обліковуються на поточному рахунку № 5201, правомірними.

В засіданні суду 06.11.18 року уповноважений представник відповідача-2 просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача-2, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до додаткової угоди №б/н до Договору-анкети відкриття та обслуговування банківського рахунку ( з Правилами № 1 від 13.04.11року( щодо відкриття поточного рахунку Клієнта) від 19.11.14 року передбачено, що ПАТ "Укрсиббанк" відкриває КП "Малинтеплоенерго" поточний рахунок у національній та/або іноземній валюті для зберігання грошових коштів та здійснення розрахунково- касавого обслуговування Клієнта (надання послуг, які пов'язані з переказом грошових коштів з/на рахунку , видачею йому коштів у готівковій формі , а також із здійсненням інших розрахунково-касових операцій) за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов Договору та вимог законодавства , а саме, поточний рахунок № 5201 ( а.с 145).

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області від 18.05.15 року у ЗВП № 35023383 накладено арешт на грошові кошти в розмірі 9 988 205,545 грн , що знаходяться, зокрема , на поточному рахунку № 5201 в АТ "Укрсиббанк" та належить боржнику КП "Малинтеплоенерго" ( а.с. 19).

За доводами КП "Малинтеплоенерго" у період з 2014 року по 31.07.2018року для виплати заробітної плати використовувався поточний рахунок № 7147, відкритий в Житомирському обласному управлінні АТ "Ощадбанк", який мав статус поточного рахунку із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять від усіх категорій споживачів за теплову енергію та з поточних рахунків із спеціальним режимом використання відокремлених підрозділів клієнта на підставі Постанови КМУ № 1082 від 03.12.2008 (втратила чинність на підставі Постанови КМУ № 217 від 18.06.2014).

Оскільки поточний рахунок № 7147 Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" з 31.07.18 припинило обслуговувати для виплати підприємством заробітної плати , позивач 15 та 16 серпня 2018 звернувся до ПАТ "Укрсиббанк" з листами здійснити переказ коштів для виплати заробітної плати, які обліковуються на рахунку № 5201, відкритого у банківській установі 19.11.2014. Однак отримав відмову у здійсненні банківських операцій з тих підстав, що кошти підприємства , які обліковуються на цьому рахунку , арештовані державним виконавцем в межах зведеного виконавчого провадження № 35023383 , що здійснюється на користь стягувачів (відповідачі за цим позовом).

Відповідно до пояснень Державного ощадного банку України в особі Житомирського обласного управління, поточний рахунок із спеціальним режимом використання № 7147 (валюта 980-Українська гривня ), відкритий позивачу, не закритий в зв'язку з тим, що на рахунку обліковуються кошти, на які накладено арешт. (а.с. 132).

У письмових поясненнях ПАТ "Укрсиббанк" від 19.10.18 за № 13-2-04/1488 повідомляє, що поточний рахунок № 5201 відкрито позивачу для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій , та що відсутні законодавчі норми, які б надавали можливість банкам або їх клієнтам встановлювати спеціальний режим для поточного рахунку юридичної особи "для виплати заробітної плати та сплати податків , внесків та інших обов'язкових платежів". Додатково звернуто увагу, що у банку відсутні правові підстави для зняття арешту з коштів на поточному рахунку № 5201, та що такими підставами можуть бути постанова виконавця про зняття арешту з коштів, прийнята відповідно до законодавства України, рішення суду, тощо (п.9.11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті , затвердженій постановою НБУ від 21.01.2004 №22) ( а.с. 141-142).

У відзиві на позов ДК "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (м. Київ доводи останнього не визнаються з наступних підстав:

- додаткова угода від 19.11.14 , укладена позивачем з ПАТ "Укрсиббанк" на відкриття поточного рахунку № 5201, не передбачає спеціального цільового використання коштів, які на йому обліковуються, саме для виплати заробітної плати та сплати податків, внесків та інших обов'язкових платежів до неї ;

- постановою державного виконавця від 18.05.18 у зведеному виконавчому провадженні № 35023383, на кошти підприємства, які обліковуються на поточному рахунку № 5201, відкритому у ПАТ "Укрсиббанк" , накладено арешт;

- однак позивач , як боржник у зведеному виконавчому провадженні № 35023383, не оскаржив постанову державного виконавця від 18.05.18 про арешт коштів;

- на дату звернення позивача з цим позовом до суду, ним, як боржником, не виконано 8 (вісім) судових рішень, ухвалених на користь відповідача як стягувача (а.с. 43-46).

У відзиві на позов ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ) доводи останнього не визнаються з наступних підстав:

- обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає тим, що передбачені законодавством;

- не зрозуміло, яким чином в обраний спосіб захисту, позивач поновить порушене, на його думку, право , оскільки відповідач не уповноважений знімати арешт з коштів будь-якої юридичної особи;

- позивач, як боржник у виконавчому провадженні, має право звернутися до суду із скаргою на рішення державного виконавця, а не з позовною заявою;

- натомість позивач, нехтуючи вимоги ст. 314 ГПК України щодо 10-нного строку на оскарження рішення державного виконавця, обрав саме позовне провадження;

- підстави арешту коштів підприємства, які обліковуються на поточних рахунках, контролює банківська установа, яка на підставі ч.3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" зобов'язана повідомити державного виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках;

- однак позивач не довів, що ПАТ "Укрсиббанк" повідомив державного виконавця про цільове призначення поточного рахунку № 520 та повернув постанову про арешт коштів без виконання;

- позивач не довів, що цільове призначення поточного рахунку № 520, відкритого у ПАТ "Укрсиббанк" - для виплати заробітної плати та сплати податків, внесків та інших обов'язкових платежів до неї ;

- окрім того, ні Закон України "Про виконавче провадження", ні будь-який інший закон України не відносять до рахунків із спеціальним режимом використання поточні рахунки юридичних осіб, з яких здійснюється виплата заробітної плати;

- у вичерпному переліку рахунків із спеціальним режимом використання , який наведено у ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", та який розширеному тлумаченню не підлягає, поточні рахунки юридичних осіб, з яких здійснюється виплата заробітної плати, не значиться ( а.с. 62-65).

У відзиві на позов ПрАТ "Малинська паперова фабрика-Вайдманн" (м. Малин) доводи останнього не визнаються з наступних підстав:

- на дату звернення позивача з цим позовом до суду ним, як боржником, не виконано 5 (п'ять) судових рішень, ухвалених на користь відповідача як стягувача;

- у вичерпному переліку рахунків із спеціальним режимом використання , який наведено у ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", та який розширеному тлумаченню не підлягає, поточні рахунки юридичних осіб, з яких здійснюється виплата заробітної плати, не значиться ( а.с. 99-101) .

У письмових поясненнях Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області позов не визнається , оскільки вчинені дії з арешту коштів позивача, що обліковуються на поточному рахунку № 5201 є правомірними в силу ст. 18,48 та 56 Закону України "Про виконавче провадження".

Дослідивши докази у справі , надавши їх правову оцінку у сукупності , господарський суд дійшов до висновку у позові відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб'єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб'єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов'язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб'єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спір по справі стосується звільнення з-під арешту коштів позивача, що обліковуються на банківському рахунку № 5201, відкритому у Публічному акціонерному товаристві "Укрсибанк" , МФО 351005, які , за доводами позивача, призначені для виплати заробітної плати та сплати податків, внесків та інших обов'язкових платежів до неї.

Відповідно до ч. 2. ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 151 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 191 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України "Про теплопостачання", статті 181 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч. 4 цієї статті Закону на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У ч.ч. 1 та 2 ст. 56 Закону передбачено, що арешт коштів боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів боржника.

Відповідно до ч. 3 цієї статті Закону арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

У ч. 4 цієї статті Закону передбачено, що копії постанов, якими накладено арешт на кошти боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, в день їх винесення.

У ст. 59 Закону наведені підстави для зняття арешту з майна державним виконавцем.

При цьому, у частині 5 зазначеної статті передбачено, що в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Статтею 43 Конституції України кожному гарантується право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Приписами частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати № 95 від 01.07.1949, ратифікованої Україною 04.08.1961, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї. Заробітна плата в розумінні поняття "власності" є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю, статтях 15, 22, 24 Закону України "Про працю".

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Отже, виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Правовідносини щодо реалізації права розпоряджатися коштами, розміщеними на банківських рахунках за своєю правовою природою є правовідносинами банківського вкладу, до яких застосовуються положення про договір банківського рахунка, визначені частиною 3 статті 1058 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженою постановою правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492 визначаються порядок відкриття банками рахунків клієнтів, використання коштів за ними і порядок їх закриття (далі - Інструкція).

Пунктом 5.1. Інструкції встановлено, що за поточними рахунками, що відкриваються банками суб'єктам господарювання в національній валюті, здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Інструкцією визначено право клієнта - юридичної особи для здійснення деяких видів виплат, зокрема, заробітної плати, відкрити поточні рахунки фізичним особам, уклавши з банком договір про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб. У разі не укладення такого договору використовується звичайний поточний рахунок юридичної особи. Для здійснення виплат заробітної плати з будь-якого рахунку юридичної особи фізичній особі банк відкриває спеціальний рахунок (підпункти 6.7, 6.9).

Судом достовірно встановлено, що у період з 2014 року по 31.07.2018року для виплати заробітної плати позивач використовував поточний рахунок № 7147, відкритий в Житомирському обласному управлінні АТ "Ощадбанк", який мав статус поточного рахунку із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять від усіх категорій споживачів за теплову енергію та з поточних рахунків із спеціальним режимом використання відокремлених підрозділів клієнта на підставі Постанови КМУ № 1082 від 03.12.2008 (втратила чинність на підставі Постанови КМУ № 217 від 18.06.2014).

Натомість поточний рахунок № 5201, відкритий у Публічному акціонерному товаристві "Укрсибанк" , МФО 351005, не використовувався для виплати заробітної плати та сплати податків, внесків та інших обов'язкових платежів до неї.

Судом не встановлено обставин дотримання позивачем вимог підпунктів 6.7, 6.9 Інструкції у відносинах з ПАТ "Укрсибанк" до 18.05.2015 року ( дата постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області від 18.05.15 року у ЗВП № 35023383 про арешт коштів боржника).

Згідно з ч. 3 ст. 3 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом законом до його юрисдикції , мають право звертатися особи, яким законом надано право звернутися до суду в інтересах інших осіб.

Позивач не довів , що законом йому надано право звертатися до господарського суду в інтересах найманих працівників з позовом про зняття арешту з коштів на банківському рахунку № 5201, відкритому у Публічному акціонерному товаристві "Укрсибанк" , МФО 351005, призначених для виплати заробітної плати та сплати податків, внесків та інших обов'язкових платежів до неї.

Недоведеність позовних вимог є підставою для відмови у позові та покладені судового збору на позивача.

Керуючись статтями123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 06.11.18

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати: