ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2018 Справа №921/174/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Тербудсервіс, м. Тернопіль

до відповідача: Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України Інформ-Ресурси, м. Київ в особі Західної міжрегіональної філії ДП МВС України Інформ-Ресурси, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, м. Тернопіль

про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 8 283, 00 грн.

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Чорної І.Б.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_2- представник;

від третьої особи: не зявився.

Розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Тербудсервіс до Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України Інформ-Ресурси в особі Західної міжрегіональної філії ДП МВС України Інформ-Ресурси, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 8 283, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 12.06.2018 відкрито провадження у справі № 921/174/18 за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 09.07.2018 здійснено процесуальне правонаступництво відповідача - Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» в особі ОСОБА_1 філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» на Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» в особі Західної міжрегіональної філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси».

Господарський суду Тернопільської області ухвалою від 09.07.2018 залучив до участі у справі № 921/174/18 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Ухвалою від 17.07.2018 Господарський суд Тернопільської області передав за підсудністю до Господарського суду Львівської області справу № 921/174/18.

Ухвалою Господарського суду Львівської від 09.08.2018 суд прийняв справу № 921/174/18 до провадження та призначив до розгляду у судовому засіданні на 03.09.2018.

Представник позивача в судове засідання 03.09.2018 не зявився, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання 03.09.2018 зявився, через канцелярію суду подав додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву. Представник третьої особи в судове засідання 03.09.2018 не зявився. Ухвалою суду від 03.09.2018 розгляд справи відкладено на 17.09.2018.

Представник позивача в судове засідання 17.09.2018 не зявився, через канцелярію суду подав відповідь на відзив та клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Представник відповідача в судове засідання 17.09.2018 зявився, оголосив клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості відповідачу подати письмові заперечення на відповідь позивача на відзив. Представник третьої особи в судове засідання 17.09.2018 не зявився. Ухвалою суду від 17.09.2018 розгляд справи відкладено на 24.09.2018.

Представник позивача в судове засідання 24.09.2018 не зявився. Представник відповідача в судове засідання 24.09.2018 зявився. Представник третьої особи в судове засідання 24.09.2018 не зявився, вимоги ухвал суду не виконав. Для надання можливості третій особі виконати вимоги ухвал суду, а також сторонам подати всі докази, якими вони обгрунтовують свою правову позицію, ухвалою суду від 24.09.2018 розгляд справи було відкладено на 10.10.2018.

Представник позивача в судове засідання 10.10.2018 не зявився. Представник відповідача в судове засідання 10.10.2018 зявився, подав клопотання про відкладення розгляду справи, для надання йому можливості, як новому представнику відповідача, ознайомитись з матеріалами справи. Третя особа явку уповноваженого представника в судове засідання 10.10.2018 не забезпечила, вимоги ухвал суду не виконала. З метою забезпечення принципів рівності учасників судового процесу та змагальності сторін, для надання можливості новому представнику відповідача ознайомитись з матеріалами справи, суд ухвалою від 10.10.2018 відклав розгляд справи на 05.11.2018.

Представник позивача в судове засідання 05.11.2018 не зявився.

Представник відповідача в судове засідання 05.11.2018 зявився, проти позову заперечив. На електронну адресу господарського суду надіслав письмові пояснення від 02.11.2018 згідно яких повідомив, що станом на 02.11.2018 процедура ліквідації ОСОБА_1 філії ДП МВС України Інформ-Ресурси не завершена, ліквідаційний баланс та передавальний акт не підписані. Відтак, відповідач вважає що Західна міжрегіональна філія ДП МВС України Інформ-Ресурси є неналежним відповідачем, тому на думку представника відповідача, у випадку задоволення позову кошти слід стягували з ОСОБА_1 філії ДП МВС України Інформ-Ресурси.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, письмових пояснень та копій матеріалів виконавчого провадження на вимогу ухвал суду не подав.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для зясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 05.11.2018 проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення у справі.

Позиція позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю Тербудсервіс звернулося до господарського суду з позовом до Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» в особі ОСОБА_1 філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», яке в подальшому внаслідок здійснення процесуального правонаступництва згідно ухвали суду від 09.07.2018 було замінено на Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» в особі Західної міжрегіональної філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси», про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 8 283, 00 грн.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 17.10.2017 було проведено електронні торги з продажу транспортного засобу легкового автомобіля КОМБІ-В, марки SEAT ALTEA, 2008 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, арештованого в рамках виконавчого провадження № 35232104, переможцем яких стало ТзОВ «Тербудсервіс», що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 291464.

26.10.2017 позивачем було сплачено на рахунок продавця ОСОБА_1 міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області 174 800, 00 грн, згідно платіжного доручення від 26.10.2017 № 282.

08.11.2017 головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області - ОСОБА_3 було складено акт про проведені електронні торги, в якому зазначено що він є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

Як вбачається з протоколу проведення електронних торгів № 291464, придбаний позивачем на торгах транспортний засіб знаходився на спеціалізованому майданчику для зберігання транспортних засобів за адресою: с. Байківці, Тернопільський район, Тернопільська область, який належить ДП Міністерства внутрішніх справ України Інформ-Ресурси.

Як зазначає позивач, ОСОБА_1 філія ДП МВС України Інформ-Ресурси відмовилася видавати позивачу транспортний засіб без оплати послуг за його зберігання та транспортування та виставила ТзОВ «Тербудсервіс» рахунки-фактури від 23.11.2017 № СФ-0000010 на суму 7 563, 00 грн та від 23.11.2017 № СФ-0000011 на суму 720, 00 грн. Позивачем було повністю оплачено виставлені рахунки згідно платіжних доручень від 28.11.2017 № 385 та № 386, після чого отримано транспортний засіб.

Позивач вважає, що кошти у загальному розмірі 8 283, 00 грн сплачені ним на рахунок ДП МВС України Інформ-Ресурси безпідставно, оскільки транспортний засіб придбаний позивачем з електронних торгів 17.10.2017, жодних договорів про зберігання майна позивач з відповідачем не укладав, тож у позивача не виникало жодних зобовязань щодо оплати витрат за зберігання вказаного майна відповідачем.

Також, позивач посилається на п. 13 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 № 1102 (надалі Порядок), яким передбачено, що витрати з транспортування і зберігання транспортного засобу боржника на спеціальному майданчику чи стоянці компенсуються органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем після вилучення транспортного засобу із спеціального майданчика чи стоянки за рахунок коштів виконавчого провадження у порядку, встановленому спільним наказом МВС та Мінюсту.

Листами від 28.11.2017 та від 08.12.2017 позивач звертався до ДП МВС України Інформ-Ресурси з вимогою повернути йому безпідставно сплачені кошти в сумі 8 283, 00 грн, згідно платіжних доручень від 28.11.2017 № 385 та № 386.

Оскільки кошти відповідач на вимогу позивача не повернув, останній звернувся з даним позовом до суду та просить, на підставі ст. 1212 ЦК України, стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно отримані кошти у розмірі 8 283, 00 грн.

Позиція відповідача.

Заперечуючи проти позову відповідач посилається на п. 13 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, згідно якого витрати з транспортування і зберігання транспортного засобу боржника на спеціальному майданчику чи стоянці компенсуються органом державної виконавчої служби після вилучення транспортного засобу із спеціального майданчика чи стоянки за рахунок коштів виконавчого провадження. Відповідач стверджує, що державною виконавчою службою не було дотримано процедури опису та вилучення арештованого майна, а саме, не було вилучено транспортний засіб до його продажу на електронних торгах, як цього вимагає законодавство.

Як повідомив відповідач, до нього не надходило вимоги державного виконавця про вилучення транспортного засобу, тому транспортний засіб було видано на заяву його нового власника, після оплати ним витрат, повязаних із зберіганням та транспортуванням транспортного засобу.

Згідно позиції відповідача, спірні правовідносини підпадають під правове регулювання ст. 512 ЦК України, за умовами якої кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обовязку боржника третьою особою, що на думку відповідача має місце у даній ситуації.

Відповідач вважає, що у ДП МВС України «Інформ-Ресурси» були наявні правові підстави для отримання спірної суми коштів, яку позивач сплатив добровільно, відтак, позовні вимоги на його думку є безпідставними.

Позиція третьої особи.

Третя особа письмових пояснень щодо своєї правової позиції у даній справі суду не представила.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи уповноваженого представника відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких мотивів.

Як встановлено судом, за результатами проведення 17.10.2017 електронних торгів з продажу транспортного засобу легкового автомобіля КОМБІ-В, марки SEAT ALTEA, 2008 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, арештованого в рамках виконавчого провадження № 35232104, переможцем було визнано ТзОВ «Тербудсервіс», що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 291464.

Переможцем електронних торгів - ТзОВ «Тербудсервіс» 26.10.2017 було сплачено на рахунок продавця ОСОБА_1 міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області кошти за придбання транспортного засобу на торгах в розмірі 174 800, 00 грн, згідно платіжного доручення від 26.10.2017 № 282.

08.11.2017 головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області - ОСОБА_3 було складено акт про проведені електронні торги, в якому зазначено що він є документом, який підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

З протоколу проведення електронних торгів № 291464 вбачається, що придбаний позивачем на електронних торгах транспортний засіб знаходився на спеціалізованому майданчику для зберігання транспортних засобів за адресою: с. Байківці, Тернопільський район, Тернопільська область, який підпорядковувався ОСОБА_1 філії ДП МВС України Інформ-Ресурси.

Зі слів позивача, ОСОБА_1 філія ДП МВС України Інформ-Ресурси відмовилася видавати йому транспортний засіб без оплати послуг за його зберігання та транспортування та виставила ТзОВ «Тербудсервіс» рахунки-фактури від 23.11.2017 № СФ-0000010 на суму 7 563, 00 грн та від 23.11.2017 № СФ-0000011 на суму 720, 00 грн. Позивач повністю оплатив виставлені рахунки, про що свідчать платіжні доручення від 28.11.2017 № 385 та № 386, після чого йому було передано транспортний засіб.

Після того, позивач, вважаючи що кошти в сумі 8 283, 00 грн сплачені ним на рахунок ДП МВС України Інформ-Ресурси безпідставно, звертався до ДП МВС України Інформ-Ресурси з листами від 28.11.2017 та від 08.12.2017 з вимогою повернути йому безпідставно сплачені кошти згідно платіжних доручень від 28.11.2017 № 385 та № 386.

Відповіді на вказані листи позивач не отримав та коштів на його вимогу відповідач не повернув, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Правовою підставою для повернення коштів у розмірі 8 283, 00 грн позивач зазначає положення ст. 1212 ЦК України про набуття майна без достатньої правової підстави.

Відповідно до положень ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до змісту статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту (Правова позиція наведена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 04.05.2018 у справі № 927/468/17).

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Згідно правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного суду наведеної у постанові від 04.05.2018 у справі № 927/468/17, під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

За умовами ч. 1 та ч. 2 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобовязані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку.

Відповідно до п. 12 Порядку, вилучення тимчасово затриманого транспортного засобу боржника із спеціального майданчика чи стоянки здійснюється державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі вимоги.

Пунктом 13 Порядку передбачено, що за транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці справляється плата у встановленому спільним наказом МВС, Мінфіну та Мінекономіки розмірі. Витрати з транспортування і зберігання транспортного засобу боржника на спеціальному майданчику чи стоянці компенсуються органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем після вилучення транспортного засобу із спеціального майданчика чи стоянки за рахунок коштів виконавчого провадження у порядку, встановленому спільним наказом МВС та Мін'юсту.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що витрати з транспортування і зберігання транспортного засобу боржника на спеціальному майданчику чи стоянці повинні компенсуватись органом державної виконавчої служби після вилучення транспортного засобу із спеціального майданчика чи стоянки за рахунок коштів виконавчого провадження у порядку, встановленому спільним наказом МВС та Міністерства юстиції України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.10.2017 у справі № 607/13108/17, за поданням головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області, надано дозвіл на примусове проникнення на територію спеціального майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, с. Байківці, який підпорядковується ОСОБА_1 філії ДП МВС України Інформ-Ресурси, м. Тернопіль, вул. Валова, 11, з метою безоплатного вилучення транспортного засобу марки SEAT ALTEA, номерний знак НОМЕР_1, тип кузова легковий автомобіль В, 2008 року випуску, червоного кольору, обєм двигуна 1984 куб. см., що належить ОСОБА_4, з метою подальшої передачі даного транспортного засобу на відповідальне зберігання ДП «Сетам» та подальшої передачі переможцю торгів.

Оскільки електронні торги транспортного засобу було проведено 17.10.2017, а дозвіл на безоплатне вилучення ОСОБА_1 міським відділом ДВС транспортного засобу було надано ухвалою суду від 23.10.2017, суд приходить до висновку що державним виконавцем не було дотримано процедури вилучення арештованого майна, необхідної для його реалізації, як це передбачено ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, суд зазначає, що вказані обставини не породжують правової підстави у відповідача для отримання ним коштів від позивача за зберігання та транспортування автомобіля, придбаного ТзОВ «Тербудсервіс» на електронних торгах 17.10.2017, оскільки такі, згідно положень п. 13 Порядку, повинні відшкодовуватись органом державної виконавчої служби за рахунок коштів виконавчого провадження.

З приводу посилань відповідача на ст. 512 та ст. 514 ЦК України, та його тверджень про те, що внаслідок оплати позивачем коштів за зберігання та транспортування автомобіля до нього перейшли права кредитора у зобовязанні, суд зазначає наступне.

Оскільки між позивачем, відповідачем та третьою особою не було жодних договірних зобовязань (відповідно до ст. 528 ЦК України), які могли б стати підставою для виконання позивачем обовязку третьої особи перед відповідачем щодо оплати коштів за зберігання та транспортування автомобіля, а позивач сплачуючи кошти не мав на меті виконувати зобовязання третьої особи, а лише керувався бажанням отримати власне майно, то за таких обставин сплата позивачем коштів за транспортування та зберігання транспортного засобу у розмірі 8 283, 00 грн не може розцінюватися судом як виконання обов'язку боржника третьою особою в розумінні статті 512 ЦК України.

Згідно позиції Верховного Суду України, наведеної у постанові від 04.10.2017 № 6-1216цс17, сутність зобов'язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Згідно ч. 1 ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 2 ГПК України, принципами господарського судочинства, є зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи. За умовами ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. З огляду на вищевикладене, господарським судом були створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

З огляду на вищенаведені обставини справи, судом встановлено, що ДП МВСУ Інформ-Ресурси отримало кошти від позивача без достатньої на це правової підстави, чим порушило права та законні інтереси позивача. За таких обставин, суд вважає позовну вимогу щодо стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно отриманих коштів в розмірі 8 283, 00 грн обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Щодо твердження представника відповідача наданого у письмових поясненнях від 02.11.2018 про те, що Західна міжрегіональна філія ДП МВС України Інформ-Ресурси є неналежним відповідачем у даній справі, суд звертає увагу відповідача на долучену ним до матеріалів справи копію наказу ДП МВСУ Інформ-Ресурси від 11.12.2017 № 87 «Про створення Східної міжрегіональної та Західної міжрегіональної філії підприємства». Відповідно до п. 5 та п. 7 зазначеного наказу передбачено створення Західної міжрегіональної філії ДП МВС України Інформ-Ресурси, яка являється правонаступником прав та обовязків філій що припиняються, зокрема ОСОБА_1 філії. Згідно наказу ДП МВС України Інформ-Ресурси від 14.12.2017 № 88, у звязку із реорганізацією відокремлених структурних підрозділів ДП МВС України Інформ-Ресурси, припинено діяльність відокремлених структурних підрозділів, зокрема ОСОБА_1 філії ДП МВС України Інформ-Ресурси.

Оскільки ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 09.07.2018 у даній справі, було здійснено процесуальне правонаступництво відповідача - Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» в особі ОСОБА_1 філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» на Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» в особі Західної міжрегіональної філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси», яка сторонами не оскаржувалася та набрала законної сили, суд не вбачає правових підстав для висновку про те, що ДП МВС України Інформ-Ресурси в особі Західної міжрегіональної філії є належним відповідачем у справі.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України Інформ-Ресурси в особі Західної міжрегіональної філії ДП МВС України Інформ-Ресурси (79008, м. Львів, вул. Максима Кривоноса, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Тербудсервіс (46008, м. Тернопіль, вул. Оболоня, буд. 49, оф. 62, ) безпідставно отримані кошти у розмірі 8 283, 00 грн та 1 762, 00 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 08.11.2018.

Суддя Манюк П.Т.