УХВАЛА

м. Київ

25.10.2018Справа № 910/13354/18
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М., розглянувши позовну заяву Закритого акціонерного товариства "Пірс", м. Київ

до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), м. Київ

про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство "Пірс" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про визнання протиправними дій Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (відповідач) щодо дострокового припинення Договору № 13086-15/3 щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою від 31.10.2105р. та Договору № 13086-15/3 щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою від 31.10.2105р.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом не було дотримано вимог ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, а саме не зазначено в позовній заяві повного найменування відповідача, не зазначення способу захисту прав або інтересів, який позивач просить суд визначити у рішенні, у зв'язку з чим ухвалою суду від 10.10.2018р. позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк (10 (десять) днів з дня вручення ухвали) та спосіб усунення недоліків позовної заяви - шляхом зазначення відповідних відомостей та надання вказаних доказів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

За приписами чинного процесуального закону учасники судового процесу повинні добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами (ч. 1 ст. 43 ГПК України).

У встановлений судом строк позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Разом з тим, виходячи зі змісту поданої позивачем заяви та додатків до неї, суд приходить до висновку про те, що позивачем не усунуто всіх недоліків позовної заяви, про які судом було зазначено в ухвалі суду від 10.10.2018р.

Судом встановлено, що позивачем усунуто вказаний в ухвалі суду недолік щодо зазначення повного найменування відповідача, зазначено спосіб захисту прав або інтересів, який позивач просить суд визначити у рішенні.

При цьому, залишаючи позовну заяву без руху, суд серед іншого, у зв'язку з невірно визначеним способом захисту права вказував на необхідність надіслання копії наданих на виконання даної ухвали документів на адресу відповідача, докази чого надати суду.

Усуваючи недоліки позовної заяви, позивач вказаного не врахував, подана до суду заява про усунення недоліків не містить доказів її надіслання на адресу відповідача.

Відсутність доказів направлення відповідачеві заяви позивача, в якій на виконання приписів ст. 162 ГПК України останнім зазначено спосіб захисту свого порушеного, на його думку, права (фактично вимог заявника позову), за висновками суду, є невиконання вимог ухвали суду від 10.10.2018р. у встановлений судом спосіб та зумовлює настання передбачених ч. 4 ст. 174 ГПК України правових наслідків - повернення позовної заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з положеннями ст. ст. 18, 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 17, частина перша статті 55, частина п'ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

У даному випадку, суд виходить з того, що позивач у будь-якому разі був не позбавлений свого права усунути описані судом в ухвалі від 10.10.2018р. недоліки у встановлений строк та спосіб та в подальшому включити заперечення на вказаний судовий акт (у випадку незгоди з ним) до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду даного спору.

Відповідно до ч. 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

У зв'язку з викладеним позовну заяву і додані до неї документи слід вважати неподаною та повернути заявникові.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Закритого акціонерного товариства "Пірс" і додані до неї документи вважати неподаною та повернути (в тому числі й заяву про усунення недоліків без номеру та дати з додатком) заявникові.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя C.М. Морозов