ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" листопада 2018 р.Справа № 922/2585/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

без участі представників сторін

розглянувши заяву ЦОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області про відвід судді по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Морсел" (м. Одеса)
до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (м. Харків)
простягнення 158460092,08 грн,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Господарського суду Харківської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Морсел" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про стягнення 158460092,08 грн, в якій ТОВ «Морсел» просить стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок державного бюджету на свою користь збитки в сумі 112114702,12 грн, які позивач втратив у зв'язку з анулюванням статусу платника ПДВ, інфляційні витрати в розмірі 37333210,96 грн, а також 3% річних в розмірі 9012179,00 грн, заподіяні внаслідок неправомірних дій органу державної влади - ДПІ у Дзержинському районі в м. Харкові ГУ ДФС у Харківській області.

Ухвалою суду від 19.09.2018 позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою суду від 09.10.2018 було відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження на 31.10.2018 об 11:00 год.

29.10.2018 відповідачем було подано суду клопотання про закриття провадження по справі та відзив на позов, підписані представником відповідача ОСОБА_1, без доказів відправки їх позивачу

Всупереч вимогам ч. 9 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК) до клопотання не було додано жодного документу, що підтверджує наявність у особи, яка його підписала, повноважень на його підписання.

До відзиву на позов було додано незасвідчену ксерокопію довіреності від 04.10.18 №4127/8/20-30-10-04, видану від імені відповідача головою комісії з реорганізації Центральної об'єднаної ДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, першим заступником начальника ОСОБА_2 головному державному ревізору-інспектору відділу супроводження судових спорів з питань ризиків юридичного управління ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_1.

В цій довіреності не зазначено повноважень особи, яка її видала, тобто на підставі чого діє голова комісії з реорганізації Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_2., а також не додано таких документів чи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до самої довіреності або до відзиву на позов.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з частинами 1 і 3 ст. 60 ГПК повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до ч. 7 ст. 60 ГПК оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Згідно з ч. 2 ст. 91 ГПК письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 91 ГПК копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Частиною п'ятою цієї ж статті визначено, що учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Належним чином засвідченою копією вважається копія, засвідчена з додержанням вимог Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003, а у разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях, установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог.

Всупереч вищенаведеним нормам, 31.10.2018 у підготовче засідання з'явилася представник відповідача - ОСОБА_1 без належним чином оформлених повноважень на представництво інтересів відповідача, до матеріалів справи не надала ані оригіналу, ані засвідченої копії довіреності, а також не надала повноважень особи, що її видала.

Згідно з ч. 6 ст. 91 ГПК, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Оскільки в довіреності від 04.10.2018 №4127/8/20-30-10-04 на представництво ОСОБА_1 інтересів відповідача не зазначені підстави, на яких діє особа, що видала цю довіреність, судом було запропоновано представнику ОСОБА_1 надати оригінал довіреності та документи, що підтверджують повноваження особи, яка її видала, але представник відповідача ОСОБА_1 відмовилась їх надати.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не надала суду належних повноважень на представництво інтересів відповідача, вона не була допущена до участі у справі в якості представника відповідача, але була присутня в залі судового засідання в якості вільного слухача.

Через неявку уповноваженого представника відповідача та невиконанням відповідачем ухвали суду, керуючись ч. 8 ст. 165, п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК, суд, постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання та встановив відповідачу новий строк на подання відзиву на позов протягом 5 днів з дня отримання ухвали-повідомлення.

Таким чином, жодних порушень принципу рівності учасників судового процесу перед законом і судом, з боку суду, не було.

Навпаки, з боку представника відповідача мало місце зловживання своїми процесуальними правами і неналежне ставлення до своїх процесуальних обов'язків, а також неналежне ставлення ОСОБА_1 до виконання своїх службових обов'язків та необізнаність чинного законодавства.

07.11.2018 від імені відповідача представником ОСОБА_1 було подано заяву про відвід судді Ольшанченко В.І. по справі №922/2585/18 з посиланням на те, що її 30.10.2018 не було допущено до участі у справі у зв'язку із відсутністю доказів повноваження особи, яка підписала довіреність.

До заяви про відвід відповідач надав копію довіреності від 04.10.2018 №4127/8/20-30-10-04 на представництво ОСОБА_1 інтересів відповідача, засвідчену з порушеннями вимог Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 та ч. 5 ст. 91 ГПК.

В своїй заяві відповідач не зазначає жодного порушення судом будь-яких вимог чинного матеріального або процесуального прав та не наводить жодної підстави для відводу судді.

Розглянувши заяву відповідача про відвід, суд вважає її необґрунтованою з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 35 ГПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Це, зокрема, означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах. Наданий же до суду відвід ґрунтується на необізнаності представника ОСОБА_1 щодо вимог процесуального законодавства України до належного оформлення повноважень представника сторони для участі у судовому процесі та недопущенні її до участі у справі через невиконання вимог процесуального закону.

Таким чином, відповідач зловживає своїми процесуальними правами, про що також свідчить подача ним заява про відвід судді з порушенням строків, встановлених ч. 3 ст. 38 ГПК.

До того ж, відповідачем не наведено в своїй заяві про відвід судді жодної конкретної обставини, визначеної частиною 1 ст. 35 ГПК, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність заявленого відводу.

В обґрунтування своєї заяви про відвід відповідач посилається лише на недопущення його представника ОСОБА_1 судом до участі у справі в якості представника через не надання нею належним чином оформлених повноважень на представництво інтересів в суді.

Згідно з ч. 4 ст. 35 ГПК незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин, суд вважає заявлений відповідачем відвід судді необґрунтованим.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 39 ГПК питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з ч. 1 п. 5 ст. 228 ГПК суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід судді.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 229 ГПК провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених, зокрема, пунктом 5 частини першої статті 228 цього Кодексу до вирішення питання про відвід.

Враховуючи необґрунтованість заявленого відводу судді Ольшанченку В.І. та з метою уникнення сумнівів у неупередженості, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі та передати вирішення питання про відвід судді іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 та ст. 39 ГПК.

Керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 56, 60, 91, 228, 229, 232 - 235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №922/2585/18 зупинити .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області.

Суддя В.І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://court.gov.ua/.