18.10.2018Справа № 910/8507/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс Країна»
до товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Актив Груп»
про стягнення 3 770 456,63 грн.
за участю представників сторін:
від відповідача не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У провадженні господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/8507/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс Країна» (далі - ТОВ «Люкс Країна», позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Актив Груп» (далі - ТОВ «Дельта Актив Груп», відповідач) про стягнення 3 770 456,63 грн.
Рішенням господарського суду міста Києва від 04.10.2018 позов ТОВ «Люкс Країна» задоволено повністю, стягнуто з ТОВ «Дельта Актив Груп» 2 977 986,00 грн. основного боргу, 148 899,30 грн. штрафу в розмірі 5%, 208 459,02 грн. штрафу в розмірі 7%, 297 798,60 грн. штрафу в розмірі 10%, 126 299,24 грн. пені, 11 014,47 грн. 3% річних та витрати по сплаті судового збору в розмірі 56 556,85 грн.

09.10.2018 відділом автоматизованого діловодства суду була зареєстрована подана представником позивача заява про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача судові витрати, пов'язані з розглядом справи (а саме витрати на професійну правничу допомогу), в розмірі 50 704,56 грн.

Поряд з цим, у позовній заяві позивач просив суд покласти на відповідача витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме витрати на оплату правової допомоги в розмірі 5 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 призначено судове засідання для прийняття судом додаткового рішення у справі № 910/8507/18 на 18.10.2018.

У судовому засіданні 18.10.2018 позивач подану ним заяву підтримав, просив суд задовольнити вказані у ній вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення не надав.

У судовому засіданні 18.10.2018 судом було проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Приймаючи додаткове рішення по справі № 910/8507/18 суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 3 ст. 221 ГПК України встановлено, що у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Матеріали справи свідчать, що у позові ТОВ «Люкс Країна», зокрема, просило стягнути з відповідача - ТОВ «Дельта Актив Груп» витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Судом встановлено, що представник позивача Солошенко С.В. є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЧК № 000870 від 15.02.2018, а також витягом з Єдиного реєстру адвокатів України серія СА № 001778від 22.03.2018, копії яких долучені до матеріалів справи.

На підтвердження понесених позивачем судових витрат його представник долучив до матеріалів справи:

- копію договору про надання правничої допомоги № 02-06/18 від 20.06.2018, укладеного з адвокатом Солошенком С.В. (далі - договір про надання правничої допомоги);

- копію додаткової угоди № 1 від 20.06.2018 до договору про надання правничої допомоги;

- копію звіту про надання правової (правничої) допомоги від 04.10.2018;

- ордер серії ЧК № 79717 від 27.06.2018;

- платіжні доручення № 341 від 27.06.2018 на суму 5 000,00 грн. та № 473 від 08.10.2018 на суму 45 704,56 грн., а всього на суму 50 704,56 грн.

Так, згідно з п. 1.1 договору про надання правничої допомоги адвокат зобов'язується здійснювати захист, представництво інтересів клієнта та надавати інші види правової допомоги клієнту в обсязі, на умовах і в порядку, що визначені ним договором, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими нормами чинного законодавства України, а Клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, за цим договором.

Відповідно до п. 1.2 договору про надання правничої допомоги безпосередній зміст правничої допомоги адвоката за цим договором полягає у захисті прав і законних інтересів клієнта, порушених внаслідок невиконання контрагентом - товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта Актив Груп» () договірних зобов'язань.

Пунктом 1.3 договору про надання правничої допомоги передбачено, що адвокат надає правову допомогу за цим договором у вигляді:

- забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта, зокрема, шляхом досудового врегулювання спору, судового захисту та в інші способи, передбачені чинним законодавством України;

- надання клієнту правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складення позовних заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення;

- представництва інтересів клієнта у судах під час здійснення господарського судочинства, а також в інших державних органах, установах, перед фізичними та юридичними особами.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п'ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до п. 4.1 договору про надання правничої допомоги за здійснену правову допомогу та послуги, що надаються адвокатом, клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду), розмір якого узгоджується сторонами та визначається в додатковій угоді до даного договору.

Судом встановлено, що сторонами була укладена додаткова угода № 1 від 20.06.2018 до договору про надання правничої допомоги, згідно з положеннями п. 1 якої дана додаткова угода визначала порядок оплати послуг (гонорару) адвоката за надання правової допомоги зі складання і подання до господарського суду м. Києва позовної заяви про стягнення грошових коштів за невиконання ТОВ «Дельта Актив Груп» зобов'язань за договором.

Пунктом 1.2 вищевказаної додаткової угоди визначена вартість послуг:

- аналіз документів, вжиття заходів досудового врегулювання спору, складання і подання до господарського суду м. Києва позовної заяви - 5 000,00 грн.;

- представництво інтересів у суді першої інстанції (за одне судове засідання) - 1 600,00 грн.;

- гонорар адвоката - 1% від суми задоволених позовних вимог.

При цьому, у п. 3.3 додаткової угоди сторони погодили, що гонорар у розмірі 1% від ціни позову, у разі його задоволення, оплачується клієнтом після набрання рішенням суду законної сили.

Зі звіту про надання правової (правничої) допомоги від 04.10.2018 вбачається, що адвокатом в межах господарської справи № 910/8507/18 було виконано наступні роботи:

- досудова підготовка матеріалів (зустріч з клієнтом з метою з'ясування обставин справи - 1 год., правовий аналіз наданих клієнтом документів - 1,5 год., підготовка та направлення претензії боржнику - 1 год., підготовка позовної заяви до суду та додатків до неї - 3 год., підготовка копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу - 0,5 год., направлення підготовка копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу поштою - 1 год., подання позовної заяви безпосередньо до суду - 1 год., всього 9 год.) загальною вартістю 5 000,00 грн.;

- судовий розгляд справи (підготовка і подання до суду заяви про збільшення розміру позовних вимог та заяви про надання додаткових доказів, виготовлення і відправлення копій заяв відповідачу поштою - 2,5 год., участь у судовому засіданні 31.07.2018 - 1,5 год., підготовка і подання до суду заяви про ознайомлення з матеріалами справи, ознайомлення - 1,5 год., участь у судовому засіданні 23.08.2018 - 2 год., отримання у клієнта і вивчення додаткових документів, що стосуються розгляду справи - 1 год., підготовка і подання до суду заяви про зменшення розміру позовних вимог з додатками, виготовлення і відправлення копій заяви з додатками відповідачу поштою - 2,5 год., участь у судових засіданнях 06.09.2018, 18.09.2018 та 04.10.2018 - по 1 год. кожне) загальною вартістю 8 000,00 грн.

Крім того, у вищевказаному погодинному звіті вказано, що гонорар успіху в розмірі 1% від суми задоволених позовних вимог складає 37 704,56 грн.

Таким чином загальний розмір вартості послуг, наданих адвокатом позивачу, що був погоджена сторонами та оплачений позивачем, становить 50 704,56 грн. (5 000,00 грн. + 8 000,00 грн. + 37 704,56 грн.).

При цьому, долучені до заяви документи свідчать, що вказана сума розподіляється на безпосередньо вартість послуг з правової допомоги, наданої адвокатом в межах господарської справи № 910/8507/18, яка становить 13 000,00 грн. (5 000,00 грн. + 8 000,00 грн.), та гонорар успіху, який становить 37 704,56 грн.

З приводу наведеного суд зазначає, що з огляду на предмет договору про надання правничої допомоги об'єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги у зв'язку з вирішенням спору в суді.

Що стосується визначеної за погодженням сторін додаткової винагороди адвокату за досягнення позитивного рішення у справі (гонорар успіху), то за своїм змістом і правовою природою така винагорода не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні статей 632, 903 Цивільного кодексу України та статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а є платою за сам результат (позитивне рішення), досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, за класифікаційною ознакою предмет договору є складовою його істотної умови.

З урахуванням положень ч.ч. 1, 2 ст. 202, ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст двостороннього договору як правочину становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ці умови не можуть суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

В аспекті цивільно-правових зобов'язань виконавця (адвоката) предметом договору про надання правничої допомоги є вчинення певної дії або здійснення певної діяльності в інтересах іншої сторони (клієнта).

За змістом доказів, наданих на підтвердження понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката, сторони погодили оплату не лише наданих юридичних послуг, а ще й факту досягнення позитивного для особи, в інтересах якої укладено договір, результату судового розгляду господарської справи № 910/8507/18.

Інтереси позивача - ТОВ «Люкс Країна», як клієнта за договором про надання правничої допомоги6, на користь якого укладено такий договір, безумовно не обмежуються отриманням власне послуг адвоката, а спрямовані на досягнення певного результату - позитивного рішення по справі № 910/8507/18 та стягнення заборгованості, проте, досягнення такого результату виходить за межі предмета договору, яким є лише надання юридичних послуг.

Рішення суду по справі є результатом вирішення спору, що виник між учасниками договірних правовідносин, актом органу судової влади, що приймається, складається і підписується виключно суддями відповідно до чітко визначених процедур судочинства іменем України на засадах верховенства права.

За змістом положень ч. 2 ст. 6, п. 14 ч. 1 ст. 92, ч. 1 ст. 124 Конституції України органи судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, судочинство визначається виключно законами України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Зазначені норми виключають, як таку, можливість належності діяльності органів судової влади до сфери приватноправового регулювання, а відтак і до предмета цивільно-правових договорів.

Відповідно до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України у їх системному зв'язку сторони є вільними у визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності і справедливості і можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносин на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це («заборонено законом»), або якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту чи суті відносин між сторонами.

Отже, свобода договору не є абсолютною, вона обмежується законом і суттю договірних правовідносин, якою за договором про надання юридичних послуг у формі представництва у суді є забезпечення балансу приватних і публічних інтересів - права особи на кваліфіковану юридичну допомогу при розгляді її справи у суді (приватний інтерес) і незалежність та безсторонність судової влади при розгляді цивільних справ (публічний інтерес). Реалізуючи принцип свободи договору, сторони не вправі змінювати імперативну вимогу закону щодо предмета договору про надання юридичних послуг шляхом визначення в безпосередній чи завуальованій формі результат розгляду справи судом як складову предмета договору про надання юридичних послуг.

Таке обмеження жодним чином не звужує зміст та обсяг права сторін договору у цій справі самостійно визначати прийнятні для них умови оплати послуг за договором, загальну вартість послуг тощо.

Судове рішення не належить до об'єктів цивільних прав (ч. 1 ст. 177 Цивільного кодексу України), а його ухвалення у конкретній справі не є результатом наданих адвокатами сторін послуг, а тому не може бути предметом договору (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Отже, включення в умови договору про надання правничої допомоги положень про винагороду адвокату за досягнення позитивного рішення суду суперечить основним засадам здійснення правосуддя в Україні та актам цивільного законодавства.

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 462/9002/14-ц.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат та професійну допомогу пов'язаних з розглядом даної справи № 910/8507/18, проте розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, співмірним зі складністю позову, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт лише в частині 13 000,00 грн. Стягнення ж з відповідача гонорару успіху в розмірі 1% від суми задоволених позовних вимог, що становить 37 704,56 грн., є неправомірним з огляду на наведену позицію Верховного Суду.

Частиною 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що інші судові витрати (окрім судового збору), пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За таких обставин, зважаючи на те, що позов задоволено повністю, беручи до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 12.06.2018 у справі 462/9002/14-ц, суд дійшов висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 13 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 130, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Актив Груп» (01133, м. Київ, провулок Лабораторний, буд. 1, блок 140, кабінет 138, ідентифікаційний код 40437756) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс Країна» (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 32-А, офіс 96, ідентифікаційний код 39237508) витрати на правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн. (тринадцять тисяч грн. 00 коп.).

2. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення підписано 06.11.2018.

Суддя О.Г. Удалова