ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" жовтня 2018 р. Справа № 924/695/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В. при секретарі судового засідання Маєвській Н.В., розглянувши матеріали справи

за позовом державної наукової установи „Український науково-дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені ОСОБА_1 смт. Дослідницьке, Васильківського району, Київської області

до сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу „Перший національний аграрний кооператив м. Хмельницький

про стягнення 4730,34 грн.

Представники сторін:

позивач: не зявився

відповідач : не зявився

У судовому засіданні 24.10.2018р. справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. ст. 185, 233, 240, 241 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Державна наукова установа „Український науково-дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені ОСОБА_1 смт. Дослідницьке, Васильківського району, Київської області звернулася до суду із позовом до сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу „Перший національний аграрний кооператив м. Хмельницький про стягнення 4730,34 грн., з яких 3600,00 грн. основного боргу, 766,07 грн. пені, 80,00 грн. 3% річних, 282,27 грн. нарахувань за встановленим індексом інфляції.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.05.2017р. між позивачем та відповідачем укладено договір №22-17-25/05, згідно якого Державна наукова установа „Український науково-дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені ОСОБА_1 (Виконавець) надає послуги з формування та організаційно-інформаційного забезпечення в рамках проведення ХХІХ Міжнародної Агропромислової виставки „АГРО-2017 з 07.по 10 червня 2017р.тематичної експозиції „Інновації в малому регіональному машинобудуванні (п.1.1 договору).

На виконання умов договору позивачем виконано, а відповідачем прийнято виконанні роботи, що підтверджується актом здачі-приймання виконаних послуг від 30.06.2017р.та рахунком фактурою №203/1 від 26.05.2017р.

Взяті на себе зобовязання за договором відповідач не виконав. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем становить 3600,00 грн., в звязку із чим позивач подав позов про стягнення з відповідача 4730,34 грн., з яких 3600,00 грн. заборгованості відповідно до договору №22-17-25/05 від 25.05.2017р., 766,07 грн. пені, 82,00 грн. 3% річних, 282,27 грн. нарахувань індексу інфляції відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Позивач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду клопотання в якому просить справу розглядати без його участі та повідомив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, вважають їх підтвердженими поданими доказами, та просить задовольнити.

В судові засідання 26.09.2018р., 10.10.2018р. та 24.10.2018р. відповідач не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату судового розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подав.

Статтею 202 ГПК України передбачено, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Зважаючи на те, що судом вжито всіх передбачених ГПК України заходів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також обмеженість строків вирішення даного спору, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступне:

25.05.2017р. між державною науковою установою „Український науково-дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені ОСОБА_1 смт. Дослідницьке, Васильківського району, Київської області (Виконавець) та сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом „Перший національний аграрний кооператив м. Хмельницький (Замовник) укладено договір №22-17-25/05.

Згідно п. 1.1 договору, Державна наукова установа „Український науково-дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені ОСОБА_1 (Виконавець) надає послуги з формування та організаційно-інформаційного забезпечення в рамках проведення ХХІХ Міжнародної Агропромислової виставки „АГРО-2017 з 07.по 10 червня 2017р.тематичної експозиції „Інновації в малому регіональному машинобудуванні.

Відповідно до п. 2.1 договору, виконавець зобов'язується: розробити дизайн та оформити експозицію; сформувати та розмістити на території Національного комплексу „Експоцентр України" тематичну експозицію „Інновації в малому регіональному машинобудуванні; здійснити інформаційне супроводження експозиції.

Згідно п. 2.2 договору, замовник зобов'язується: подати до 10 травня 2017 р, заявку для участі у виставці та інформаційні матеріали в електронному вигляді для каталогу; доставити з 05 по 06 червня 2017 р. на виставку машину та розмістити її на відведеній площі згідно узгодженої схеми; надати, за бажанням, рекламно-інформаційний матеріал про надані зразки техніки; надати вимпел організації невеликого розміру; визначити контактну особу на період проведення виставки.

Відповідно до р. 3 договору, за виконану роботу за цим Договором Замовник перераховує Виконавцю кошти відповідно до оформленої і погодженої заявки (додаток 1 до цього Договору). Оплата проводиться в термін до 1 червня 2017 року на підставі виставленого рахунку-фактури. Фактичне надання послуг оформляється шляхом підписання акту приймання-здавання наданих послуг.

Згідно п. 6.1 договору, даний договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 30 червня 2017р., але в будь якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобовязань та завершення всіх взаєморозрахунків.

Між сторонами укладено додаток №1 до даного договору.

Відповідно до п.2 додатку до даного договору, погоджено розрахунок вартості послуг, яка складає 3600,00 грн.

На виконання умов договору позивачем виконано, а відповідачем прийнято виконанні роботи, що підтверджується рахунком-фактурою №203/1 від 26.005.2017р. на суму 3600, 00 грн. та актом здачі-приймання виконаних послуг від 30.06.2017р. на суму 3600,00 грн.

Взяті на себе зобовязання за договором відповідач не виконав. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем становить 3600,00 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь.

Крім суми основного боргу, позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 766,07 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував відповідачу 3% річних в розмірі 82,00 грн. та нарахувань інфляції в розмірі 282,27 грн.

В звязку із невиконанням відповідачем зобовязань, позивач подав позов про стягнення з відповідача 4730,34 грн., з яких 3600,00 грн. заборгованості відповідно до договору №22-17-25/05 від 25.05.2017р., 766,07 грн. пені, 82,00 грн. 3% річних, 282,27 грн. нарахувань індексу інфляції відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Дослідивши надані докази та давши їм оцінку в сукупності судом враховується наступне.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст. ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами 25 травня 2017 року укладено договір №22-17-25/05, за умовами яких позивач взяв на себе зобовязання надати послуги, що підтверджується рахунком-фактурою №203/1 від 26.005.2017р. та актом здачі-приймання виконаних послуг від 30.06.2017р.

Згідно з частиною першою ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач виконав свої зобовязання за Договором. В свою чергу, відповідач прийняв виконані роботи, однак обовязку по їх оплаті в строк встановлений Договором не виконав.

Як встановлено судом, на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем становить 3600,00 грн., що підтверджена належними доказами та підлягає задоволенню.

Позивачем нарахував відповідачу пеню в розмірі 766,07 грн.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання учасник господарських відносин зобовязаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, розмір пені, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною першою ст. 547 ЦК України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Враховуючи, що сторонами не укладено договір та не передбачено застосування штрафних санкцій у вигляді пені за несвоєчасне виконання зобовязань, а правочин щодо забезпечення виконання зобовязання слід вчиняти у письмовій формі, суд прийшов до висновку, що в частині стягнення 766,07 грн. пені слід відмовити.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором, або законом.

На підставі цього позивачем від простроченої суми заявлено до стягнення з відповідача індекс інфляції в сумі 282,27 грн. та 3% річних в сумі 82,00 грн.

Проаналізувавши розрахунок, суд встановив, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 82,00 грн. 3% річних та 282,27 грн. інфляційних збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 13, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов державної наукової установи „Український науково-дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені ОСОБА_1 смт. Дослідницьке, Васильківського району, Київської області до сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу „Перший національний аграрний кооператив м. Хмельницький про стягнення 4730,34 грн., з яких 3600,00 грн. заборгованості відповідно до договору №22-17-25/05 від 25.05.2017р., 766,07 грн. пені, 82,00 грн. 3% річних, 282,27 грн. нарахувань індексу інфляції задовольнити частково.

Стягнути з сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу „Перший національний аграрний кооператив (м. Хмельницький, вул. Зарічанська,5/3, оф. 419, код 39847648) на користь державної наукової установи „Український науково-дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені ОСОБА_1 (08654, смт. Дослідницьке, Васильківського району, Київської області, вул. Інженерна,5, код 04604309) 3600,00 грн. (три тисячі шістсот гривень) заборгованості, 82,00 грн. (вісімдесят дві гривні 00 коп.) 3% річних, 282,27 грн. (двісті вісімдесят дві гривні 27 коп.) індексу інфляції, 1476,65 грн. (одна тисяча чотириста сімдесят шість гривень 65 коп.) судового збору.

В позові в частині стягнення 766,07 грн. пені відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України.

Повний текст рішення складено 26.10.2018р.

Суддя С. В. Гладій

Віддрук: 3 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу (08654, смт. Дослідницьке, Васильківського району, Київської області, вул. Інженерна,5) (реком. з повід.),

3 - відповідачу (м. Хмельницький, вул. Зарічанська,5/3, оф. 419)(реком. з повід.)