ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23 жовтня 2018 р. Справа № 903/620/18

Суддя Господарського суду Волинської області Слободян О.Г.,

розглянувши справу

за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України

до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" в особі відокремленого структурного підрозділу Мостобудівний загін №60 ПАТ "Мостобуд"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1

про стягнення 8409грн. 73коп. в порядку регресу

за відсутності учасників справи

встановив: 30.08.2018р. позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду з позовом до відповідача- ПАТ "Мостобуд" в особі відокремленого структурного підрозділу Мостобудівний загін №60 ПАТ "Мостобуд" про стягнення в порядку регресу 8409грн. 73коп. понесених витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. Також просить стягнути з відповідача 1762грн. витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок ДТП, скоєним працівником відповідача ОСОБА_1, позивачем понесено витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 8 409,73грн. Позивач посилається на те, що згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. На момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем та керував транспортним засобом, що належить відповідачу, що встановлено Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 22.11.2017р. у справі №451/1199/17.

Ухвалою суду від 04.09.2018р. відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; встановлено відповідачу строк до 24.09.2018р. для подання відзиву на позов, із урахуванням вимог ст.ст.165, 251 ГПК України; встановлено відповідачу строк до 14.09.2018р., із урахуванням вимог ст.250 ГПК України, для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; встановлено третій особі - ОСОБА_1 строк до 01.10.2018р. для подання пояснень щодо позову та відзиву, із урахуванням вимог ст. ст. 168, 251 ГПК України. Також повідомлено учасників справи, що інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Учасники справи повідомлені про розгляд даної справи у суді, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень №739, №682 та №690.

Ухвалою суду від 02.10.2018р. розгляд справи по суті відкладено на 23.10.2018р. та встановлено учасникам справи новий строк до 15.10.2018р. для подання суду заяв, клопотань, пояснень та доказів, які з поважних причин не були подані до суду в обґрунтування своїх вимог і заперечень.

На день розгляду справи, на адресу суду заяв, клопотань та пояснень від учасників справи не надійшло.

Оскільки, відповідач у встановлені судом строки відзиву на позов не надав, проти позову не заперечив, та враховуючи те, що явка учасників справи в судове засідання обовязковою не визнавалась, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд встановив наступне.

22.08.2017р., о 19:00год., рухаючись по вул. Стрілецькій у м. Луцьку, водій ОСОБА_1 (третя особа) керував транспортним засобом марки «КРАЗ», державний реєстраційний номер 10659ВН, що належить на праві власності Мостобудівному загону №60 ПАТ «Мостобуд», скоїв зіткнення з транспортним засобом «DAEWOO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2.

22.11.2017р. постановою Радехівського районного суду Львівської області у справі №451/1199/17 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (а.с.17).

Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 06.09.2017р., складеного аварійним комісаром ОСОБА_3 (свідоцтво №292 від 23.03.2001р.) та висновку про вартість матеріального збитку до звіту про оцінку транспортного засобу №2017/3288 від 10.09.2017р. вартість матеріального збитку становить 7884,27грн. (а.с.20-22).

Пунктом 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з матеріалів справи, завдана шкода особисто винуватцем ДТП, потерпілій, відшкодована не була.

У зв'язку з чим, власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_2, з метою отримання страхового відшкодування, 03.01.2018р., звернувся до позивача - Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою (а.с.24).

Відповідно до п. 39.1 ст.39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п. 39.2 ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених даним Законом.

Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

На час скоєння даного ДТП, водій ОСОБА_1, не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з врахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані аварійним комісаром документи по ДТП, позивачем - МТСБУ було прийнято рішення (Наказ № 1659 від 22.02.2018р.) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.с.25) та виплачено потерпілій стороні грошові кошти в розмірі 7809,73грн., що підтверджується платіжним дорученням № 902072 від 22.02.2018р. (а.с.26).

Крім того, МТСБУ було сплачено ФОП ОСОБА_3 за послуги аварійного комісара (за огляд авто та збір документів) у розмірі 600,00 грн. що підтверджується платіжним дорученням № 1260083 від 02.10.2017р. (а.с.27).

Відповідно до п.41.4 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди.

Таким чином, позивач - МТСБУ поніс витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 8 409,73грн (7 809,73+600,00).

Відповідно до п. 38.2 ст.38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно- правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України.

Згідно з ч. 1ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

На момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 перебував трудових відносин з Публічним акціонерним товариством «Мостобуд» в особі відокремленого структурного підрозділу Мостобудівний загін № 60 ПАТ «Мостобуд» і керував транспортним засобом, що належить Публічному акціонерному товариству «Мостобуд» в особі відокремленого структурного підрозділу Мостобудівний загін № 60 ПАТ «Мостобуд», що встановлено Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 22.11.2017р., у справі №451/1199/17.

Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обовязок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля марки «DAEWOO» державний номерний знак АС 5516 АI збитки, в даному випадку, є Відповідач.

11.05.2018р. позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо добровільного відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування (а.с.30). Дана вимога була отримана відповідачем 17.05.2018р., що підтведжується повідомленням про вручення поштового відпрвалення №655 (а.с.31).

Однак, відповідач не виконав даної вимоги і не надав позивачу відповіді.

В силу ч.ч. 1, 3 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.77 ГПК України).

Згідно з ст.79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем належним чином обґрунтовано розмір страхового відшкодування та надано належні докази протиправної поведінки третьої особи ОСОБА_1, який працював на момент скоєння ДТП у відповідача ПАТ "Мостобуд" в особі ВСП Мостобудівний загін №60 ПАТ "Мостобуд", та те, що на момент прийняття рішення по справі, у матеріалах справи відсутні будь-які докази виплати відповідачем відшкодування в добровільному порядку, а також, враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 8409,73грн. обґрунтованими, документально доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ст.129 ГПК України, на відповідача слід покласти витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 202, 221, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" в особі відокремленого структурного підрозділу Мостобудівний загін №60 ПАТ "Мостобуд" () на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () в порядку регресу 8409грн. 73коп. понесених витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, а також 1762грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 26.10.2018р.

Суддя О. Г. Слободян