ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" листопада 2018 р.                                                             Справа № 924/1012/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю.В., розглянувши матеріали заяви приватного підприємства „Кристал”, м. Шепетівка Хмельницької області про видачу судового наказу щодо стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю „Пресіжн Агрікалчер Текнолоджі”, м. Хмельницький заборгованості у розмірі 4623,86 грн.

В С Т А Н О В И В:

02.11.2018р. до господарського суду області надійшла заява приватного підприємства „Кристал” про видачу судового наказу щодо стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю „Пресіжн Агрікалчер Текнолоджі” заборгованості за договором про відступлення права вимоги (цесії) № 07/09/2018-45-ЗПП від 07.09.2018р. та договору поставки № 03/01-ПАТ від 03.01.2017р. у розмірі 4623,86 грн.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Згідно ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

В ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як встановлено судом, заява приватного підприємства "Кристал" про видачу судового наказу обґрунтована наявністю заборгованості боржника за договором поставки № 03/01-ПАТ від 03.01.2017р., укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю „Зелений простір Поділля” (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю „Пресіжн Агрікалчер Текнолоджі” (покупець). При цьому посилається на договір відступлення права вимоги (цесії) № 07/09/2018-45-ЗПП від 07.09.2018р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Зелений простір Поділля" (первісний кредитор) та приватним підприємством "Кристал" (новий кредитор), відповідно до п. 1.1. якого первісний кредитор оплатно передає (відступає) належне йому право вимоги згідно із договором поставки № 03/01-ПАТ від 03.01.2017р. на суму 4448,00 грн., укладеним товариством з обмеженою відповідальністю „Пресіжн Агрікалчер Текнолоджі” (боржник) і первісним кредитором (основний договір), а новий кредитор на умовах цього договору приймає право вимоги, що належить первісному кредитору за основним договором. Приватним підприємством "Кристал" долучено до матеріалів заяви, зокрема, видаткові накладні № 94 від 28.02.2017р. на суму 880,80 грн., № 45 від 31.01.2017р. на суму 1210,72 грн., № 95 від 28.02.2017р. на суму 2356,14 грн., картку рахунку 361 за січень 2016р. – липень 2018р.

Частиною 2 ст. 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Тобто Господарський процесуальний кодекс України передбачає можливість задоволення заяви про видачу судового наказу лише за умови безспірності вимог, відповідно заявник, крім іншого, має додати документи, що вказують на правильність та безспірність грошових сум.

В ст. 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ст. 10 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов'язані проводити інвентаризацію активів і зобов'язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка. Об'єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов'язковим згідно з законодавством.

Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995р. № 88, а саме п.п. 2.1., 2.2., 2.3., 2.4., 2.15. встановлено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи). Первинні документи, створені в електронному вигляді, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо. Первинні документи підлягають обов'язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув'язка окремих показників.

Судом відзначається, що у вищевказаних видаткових накладних, які складені на виконання договору поставки від 03.01.2017р., укладеного між заявником і боржником, не вбачається хто саме отримував товар, зокрема, неможливо встановити осіб та їх повноваження, що отримували вказаний в них товар та визначити їх правовий зв'язок з товариством з обмеженою відповідальністю „Пресіжн Агрікалчер Текнолоджі”.

Разом з тим, як вбачається з видаткових накладних, поставку дизельного палива було здійснено на підставі договору ПММ 2017, а не договору поставки від 03.01.2017р.

Крім того, в якості доказу заявником надано картку рахунку 361 за січень 2016р. – липень 2018р.

Виходячи із норм Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, до первинних документів можуть бути віднесені: господарський договір і документи, що підтверджують його виконання (акти прийому-передачі товару, видаткові накладні, розрахункову документацію і т.д.). В свою чергу чинним законодавством України картці рахунку не надано юридичної сили доказу щодо наявності у боржника обов’язку сплатити грошові кошти або ж відсутності такого обов’язку. Таким чином, картку рахунку не можна вважати документом, що підтверджує наявність зобов’язання за господарським договором, оскільки він не відповідає вимогам первинних документів.

Судом враховується, що з умов договору про відступлення права вимоги (цесії) не вбачається моменту, з якого новий кредитор (заявник) набуває права вимоги до покупця (боржника) згідно з договором поставки від 03.01.2017р. При цьому згідно із договором про відступлення права вимоги (цесії) передається право вимоги на суму 4448,00 грн., тоді як заявник просить видати наказ про стягнення на його користь 4447,66 грн. суми основної заборгованості.

Також заявником не подано документів, з яких би вбачалося, що боржник визнає або не заперечує свій обов’язок зі сплати заявленої до стягнення суми боргу. Не подано заявником і доказів того, що йому невідомо про наявність спору.

З урахуванням викладеного, оскільки вимоги за заявою про видачу наказу не мають ознак безспірності, до заяви не додано відповідних доказів, які б підтверджували відсутність спору про право, заява оформлена з порушенням вимог, встановлених п. 5 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України.

Положеннями п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, на підставі вищезазначеного у сукупності суд дійшов висновку щодо відмови у видачі судового наказу на підставі п.п. 1, 8 ст. 152 ГПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що заявником у прохальній частині заяви не зазначено боржника, заборгованість з якого просить стягнути.

Разом з тим, суд зазначає, що приписами ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 148, 150, 152, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити приватному підприємства "Кристал", м. Шепетівка Хмельницької області у видачі судового наказу за вимогою про стягнення на його користь 4623,86 грн. заборгованості.

Ухвала набирає законної сили 07.11.2018р.

Ухвала може бути оскаржена у строки та порядку, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 розділу XI “Перехідні положення” ГПК України.

Суддя                                                                       Ю.В. Гладюк

Віддрук. 3 прим. (надіслати всім реком. з повідом.):

1 - до справи;

2 - заявнику (30403, Хмельницька обл., м. Шепетівка, вул. Економічна, 1, корп. А);

3 - боржнику (29000, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 14/5).