Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/748/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Назарчук І. П., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Першого заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури

в інтересах держави в особі Івано-Франківської міської ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Полістар"

про стягнення збитків в розмірі 528 823, 49 гривень,

за участю:

від прокуратури Івано-Франківської області: прокурора Гоголя Віталія Васильовича;

від позивача: начальника відділу контролю земельних відносин управління самоврядного контролю Департаменту комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради ОСОБА_1;

головного спеціаліста відділу представництва Департаменту правової політики Івано-Франківської міської ради ОСОБА_2;

від відповідача: адвоката ОСОБА_3.

1. Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

2. Рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

3. У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

4. За результатами розгляду справи суд бере до уваги таке.

ОСОБА_4 СПОРУ

5. У серпні 2017 року Перший заступник керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Івано-Франківської міської ради звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полістар" (далі - ТОВ "Полістар") про стягнення збитків у розмірі 528 823, 49 гривень, як недоотриманих місцевим бюджетом доходів від орендної плати за період фактичного використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів, на підставі статей 22, 1166 Цивільного кодексу України, статті 224 Господарського кодексу України, статей 152, 156, 157 Земельного кодексу України.

ІІ. ІСТОРІЯ СПРАВИ

6. 11.10.2017 Господарський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення у справі № 909/478/17, відповідно до якого відмовив у задоволенні клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, позов задовольнив.

7. 27.11.2017 Львівський апеляційний господарський суд рішення суду першої інстанції скасував, прийняв нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

8. 22.05.2018 Верховний Суд вищевказані судові рішення скасував, справу направив на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області.

ІІІ. ВИРІШЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ПИТАНЬ ПІД ЧАС НОВОГО РОЗГЛЯДУ

9. 29.06.2018, за наслідком автоматизованого розподілу справи № 909/748/17 (протокол від 27.06.2018), суд у складі судді Михайлишина В. В. ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 19.07.2018.

10. 19.07.2018 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів - до 28.09.2018, підготовче засідання відклав на 04.09.2018.

11. Суд розгляд справи відкладав на 19.09.2018, на 26.09.2018.

12. 26.09.2018, у зв'язку із поданням учасниками справи письмової заяви, відповідно до якої останні надали згоду перейти до розгляду справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання, суд перейшов до розгляду справи по суті, в судовому засіданні оголосив перерву до 10.10.2018.

13. 10.10.2018 оголошувалась перерва до 25.10.2018.

ІV. ОСОБА_5 ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

14. Позиція прокуратури. Позов обґрунтовано тим, що відповідач у період з 29.11.2013 по 29.11.2016 користувався земельною ділянкою загальною площею 0, 1671 га, розташованою у м. Івано-Франківськ, вул. Ребета, 6, без оформлення правовстановлюючих документів та у порушення приписів законодавства не сплачував орендну плату за землю, чим спричинив збитки у вигляді упущеної вигоди міському бюджету м. Івано-Франківськ у заявленій до стягнення сумі.

15. Позиція позивача. В письмових поясненнях погоджується із позицією, викладеною в позовній заяві, позов просить задовольнити.

16. Позиція відповідача. Проти позову заперечує з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та письмових пояснень. Обґрунтовуючи свої заперечення посилається на те, що у діях ТОВ "Полістар" відсутні елементи складу правопорушення, а відтак і підстави для стягнення збитків. У задоволенні позову просить відмовити. У разі задоволення позову просить застосувати позовну давність.

V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

17. 19.02.2013 на підставі договору купівлі-продажу № 367 ТОВ "Полістар" отримало в приватну власність від Підприємства з іноземними інвестиціями "Лукойл-Україна" автозаправну станцію за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Ребета, 6. Нерухоме майно, згідно умов зазначеного договору, розміщено на земельній ділянці за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Ребета, 6, площа ділянки складає 0, 1671 га, кадастровий номер ділянки :20:006:0064, яка перебувала у користуванні продавця на підставі договору оренди земельної ділянки від 13.06.2007, зареєстрованого 04.12.2007 у Івано-Франківському міському відділі Івано-Франківської регіональної філії центру ДЗК при Держкомземі України за № 64.

18. Договір купівлі продажу автозаправної станції зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.02.2013, про що свідчить запис № 174598.

19. Після придбання нерухомого майна, речове право на земельну ділянку, на якій знаходиться вказана автозаправна станція, ТОВ "Полістар" не оформило у передбаченому законом порядку.

20. 19.07.2016 Інспектором з самоврядного контролю за використанням та охороною земель управління земельних відносин виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради проведено обстеження земельної ділянки за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Ребета, 6, про що складено акт обстеження № 32 та встановлено, що на день проведення обстеження вказана земельна ділянка (кадастровий номер :20:006:0064) використовується без правовстановлюючих документів. Площа ділянки становить 0, 1671 га та відповідає договору оренди земельної ділянки від 13.06.2007 та договору купівліпродажу автозаправної станції від 19.02.2013.

21. Департаментом комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради на адресу ТОВ "Полістар" 21.07.2016 направлено клопотання № 458/343-02/186 про необхідність оформлення документів на землекористування, яке останнім залишено без розгляду.

22. Згідно інформації ДПІ у м. Івано-Франківську (лист від 11.07.2016 № 910/9/09-15-12-03-23/1605) ТОВ "Полістар" сплачено земельний податок за земельну ділянку площею 0, 1671 га за 2013 рік - 9 736, 72 гривень, за 2014 рік - 16 691, 41 гривень, за 2015 рік 20 501, 30 гривень, за 2016 рік - 14 185, 05 гривень.

23. На засіданні комісії з визначення та відшкодування територіальній громаді м. Івано-Франківська збитків від 29.11.2016, визначено розмір збитків, нанесених Івано-Франківській міській раді, у вигляді упущеної вигоди в розмірі неодержаної міською радою плати за оренду земельної ділянки, що виникли внаслідок використання ТОВ "Полістар" земельної ділянки без правовстановлюючих документів в розмірі 528 823, 49 гривень, про що складено відповідний акт.

24. Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 29.01.2017 № 17, затверджено акт про визначення збитків власнику землі від 19.07.2016, згідно з яким сума неодержаного територіальною громадою м. Івано-Франківська доходу визначається збитками в розмірі 528 823, 49 гривень за період з 29.11.2013 по 29.11.2016. Відповідно до пункту 2 зазначеного рішення, збитки підлягають відшкодуванню власнику землі, особами що їх заподіяли, не пізніше одного місяця після затвердження виконавчим комітетом міської ради актів Комісії.

25. Відповідачем не виконано рішення виконавчого комітету та не оплачено збитків у сумі 528 823, 49 гривень до міського бюджету.

26. З метою врегулювання даного спору в досудовому порядку позивачем ТОВ "Полістар" надіслано лист № 80/01-18/19-в від 19.01.2017 про необхідність добровільного відшкодування завданих збитків, який останнім залишено без розгляду.

27. Рішенням сесії міської ради від 24.05.2017 № 135-12 відповідачу передано в оренду терміном на 10 років земельну ділянку площею 0, 1671 га на вул. Ребета, 6 в м. Івано-Франківську.

28. Отже, предметом спору є вимога позивача до відповідача про стягнення 528 823, 49 гривень, яку позивач обґрунтовує як несплачену відповідачем орендну плату за використання земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди, внаслідок чого позивачем не отримано дохід у зазначеному розмірі у виді неодержаної орендної плати за землю, який за визначенням статті 22 Цивільного кодексу України та статті 225 Господарського кодексу України є збитками у виді упущеної вигоди.

VI. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Оцінка доказів у справі та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

29. Скасовуючи судові рішення першої та апеляційної інстанцій по даній справі, Верховний Суд у постанові від 22.05.2018, вказав таке:

- судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач, набувши право власності на об'єкт нерухомості, розташований на спірній земельній ділянці, належним чином не оформив правовідносини щодо користування земельною ділянкою, обов'язку щодо укладення та реєстрації договору оренди на спірну земельну ділянку не виконав;

- наявність вини відповідача у користуванні земельною ділянкою без оформлення договору оренди є однією із обов'язкових умов для покладення на нього цивільно-правової відповідальності у вигляді збитків. Обов'язок доказування невинуватості особи, яка порушила зобов'язання, покладається саме на цю особу, яка повинна довести, що вжила всіх залежних від неї заходів для виконання покладеного на неї обов'язку;

- суди попередніх інстанцій не дослідили обставини щодо вжиття відповідачем всіх залежних від нього заходів щодо переоформлення прав на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства, неможливості переоформлення такого права із незалежних від його волі причин, дій Позивача спрямованих на переоформлення права користування на спірну земельну ділянку, та не надали оцінку доводам сторін щодо обставин, пов'язаних з укладенням договору оренди на спірну земельну ділянку;

- колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що з моменту встановлення виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради факту заподіяння збитків, а саме з 12.01.2017, слід обраховувати строк позовної давності.

30. У силу приписів частини 1 статті 316 Господарського процесуального кодексу України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Так, при розгляді даного спору суд виходить з такого.

31. Правовий механізм переходу прав на землю, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України і статті 377 Цивільного кодексу України, за змістом яких до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

32. Водночас, згідно зі статтями 125 - 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, яка оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

33. При розгляді справ щодо застосування у подібних правовідносинах зазначених правових норм вбачається, що вони закріплюють загальний принцип цілісності об'єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташовано. За змістом цих норм, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладанні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

34. Отже, із виникненням права власності на об'єкт нерухомості власник такого об'єкта не звільняється від обов'язку оформлення прав на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

35. ОСОБА_4 встановлено, що відповідач, набувши право власності на об'єкт нерухомості, розташований на спірній земельній ділянці, належним чином не оформив правовідносини щодо користування земельною ділянкою, обов'язку щодо укладення та реєстрації договору оренди на спірну земельну ділянку не виконав.

36. У зв'язку із цим, позивач вказує на те, що не отримав дохід у розмірі 528 823, 49 гривень (період з 29.11.2013 по 29.11.2016) у виді неодержаної орендної плати за землю, який за визначенням статті 22 Цивільного кодексу України та статті 225 Господарського кодексу України є збитками у виді упущеної вигоди.

37. Упущеною вигодою за змістом статті 22 Цивільного кодексу ЦК України і частини 2 статті 224, статті 225 Господарського кодексу України вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а друга сторона додержувалася правил здійснення господарської діяльності.

38. Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності.

39. Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, зокрема, Земельним кодексом України.

40. За змістом статті 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

41. Водночас відповідно до статті 156 Земельного кодексу України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

42. Згідно зі статтею 157 Земельного кодексу України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

43. Вирішуючи спір у даній справі, необхідно брати до уваги загальні положення статті 22, глави 82 Цивільного кодексу України.

44. Так, згідно з частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

45. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

46. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

47. Прокурор вказує на те, що у діях відповідача наявний повний склад цивільного правопорушення, відповідач - заперечує свою вину.

48. Так, 19.02.2013 відповідач набув нерухоме майно, а 24.05.2017 отримав у оренду земельну ділянку, на якій це майно знаходиться. Збитки нараховані за період з 29.11.2013 по 29.11.2016.

49. Прокурор стверджує, що відповідач звернувся до міського голови за дозволом на виготовлення технічної документації із землеустрою для переоформлення договору оренди земельної ділянки лише 17.06.2013, тобто через чотири місяці з дня купівлі нерухомого майна.

50. Дане твердження прокурора відповідач спростовує тим, що відповідно до додатку № 23 від 19.02.2013 до договору комісії, який укладений з Підприємством з іноземними інвестиціями "Лукойл-Україна" 21.01.2013 за № 13/42, ТОВ "Полістар" доручило, а Підприємство з іноземними інвестиціями "Лукойл-Україна" прийняло на себе зобов'язання здійснювати оплату від свого імені і за рахунок відповідача орендної плати за користування земельною ділянкою, розташованою за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Ребета, 6. Відповідно, Підприємство з іноземними інвестиціями "Лукойл-Україна" сплачувало орендну плату за земельну ділянку позивачу, а відповідач відшкодовував останньому понесені витрати, що підтверджує звітами комісіонера від 31.03.2013, від 30.04.2013 та від 31.05.2013. А тому, вказане твердження прокурора вважає безпідставним.

При цьому суд зазначає таке.

51. Орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (частина перша статті 21 Закону України "Про оренду землі", підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України), з іншого - є однією з форм плати за землю як загальнодержавного податку нарівні із земельним податком (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є саме договір оренди такої земельної ділянки (частина друга статті 21 Закону України "Про оренду землі", пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України; постанова Пленуму ВГСУ № 6 від 17.01.2011 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин").

52. У силу вимог Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі", укладання договору оренди землі є обов'язковим. Однак, доказів вчинення дій на укладення договору оренди спірної земельної ділянки з власником землі за період з 19.02.2013 (момент набуття нерухомого майна) до 20.06.2013 (звернення відповідача з листом від 17.06.2013 до міського голови за дозволом на виготовлення технічної документації із землеустрою) ТОВ "Полістар" суду не надано, а укладення договору комісії з попереднім землекористувачем не спростовує цього факту.

53. Водночас суд встановив, що 20.06.2013 за дозволом на виготовлення технічної документації із землеустрою відповідач з листом від 17.06.2013 звернувся до голови Івано-Франківської міської ради, при цьому не приєднав заяви установленої форми, яка затверджена постановою КМУ № 1176 від 07.12.2005, та необхідного пакету документів. У відповідь на вказаний лист Управління земельних ресурсів Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради у листі № 568/01-19/13 від 10.07.2013 роз'яснило порядок отримання такого дозволу, зокрема вказало на необхідність звернення з даним питанням в Центр надання адміністративних послуг м. Івано-Франківська та перелік необхідних документів. Так, 28.08.2013 відповідач з листом № 3 звернувся за дозволом в установленому порядку, а 24.12.2013 такий дозвіл було отримано.

54. Прокурор вказує на те, що відповідач, отримавши 24.12.2013 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою для переоформлення договору оренди земельної ділянки, протягом січня 2014 - липня 2016 років не вчиняв жодних дій, направлених на переоформлення правовстановлюючих документів на набуту земельну ділянку.

55. Дане твердження ТОВ "Полістар" спростовує листами від 26.11.2014 № 26-11/2-14, від 11.07.2016 № 11/07-16, від 23.11.2016 № 23/11-16, відповідно до яких останній звертався до Івано-Франківської міської ради з проханням укласти договір оренди земельної ділянки.

При цьому суд зазначає таке.

56. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин встановлено, що порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання, видача або відмова у видачі яких законами України віднесена до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини 14 статті 4-1 Закону, прийняття від субєкта господарювання або уповноваженої ним особи заяви про одержання (переоформлення, одержання дубліката, анулювання) документа дозвільного характеру здійснюється адміністратором у центрі надання адміністративних послуг.

57. В силу приписів частини 8 статті 12 вказаного Закону, суб'єктам надання адміністративних послуг забороняється здійснювати прийом заяв суб'єктів звернень щодо надання адміністративних послуг, видавати суб'єктам звернень оформлені результати надання адміністративних послуг, якщо такі послуги за законом надаються через центри надання адміністративних послуг.

58. Пунктом 6 статті 12 Закону України "Про адміністративні послуги" визначено, що перелік адміністративних послуг, які надаються через центр надання адміністративних послуг, визначається органом, який прийняв рішення про утворення центру надання адміністративних послуг.

59. 24.12.2013 рішенням сесії Івано-Франківської міської ради був затверджений перелік адміністративних послуг (втратив чинність 22.12.2015; рішення за посиланням www.namvk.if.ua/dt/10301), відповідно до пунктів 37, 38, 42 додатку якого для Управління земельних відносин затверджено такі адміністративні послуги, як: рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (в тому числі цільове призначення якої змінюється); рішення про надання земельних ділянок комунальної власності у власність, постійне користування та оренду; підготовка проекту договору оренди землі, договору суборенди землі, додаткової угоди до договору оренди землі, про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки, що підлягає продажу власнику нерухомого майна. 22.12.2015 рішенням сесії Івано-Франківської міської ради був затверджений новий перелік адміністративних послуг (чинний документ; рішення за посиланням www.namvk.if.ua/dt/28377), відповідно до пункту 22 додатку якого для Управління земельних відносин затверджено такі адміністративні послуги, як: рішення про передачу у власність, надання у постійне користування та оренду земельних ділянок, що перебувають у державній та комунальній власності. Погодження про передачу ділянок у суборенду.

60. Тобто, для правомірного використання земельної ділянки відповідачу необхідно було звернутися в Центр надання адміністративних послуг м. Івано-Франківська з відповідними документами щодо укладення договору оренди землі.

61. Суд встановив, що відповідач з листами від 26.11.2014 № 26-11/2-14, від 11.07.2016 № 11/07-16, від 23.11.2016 № 23/11-16 звертався до голови Івано-Франківської міської ради. У Центр надання адміністративних послуг м. Івано-Франківська для отримання адміністративної послуги "Рішення про передачу у власність, надання у постійне користування та оренду земельних ділянок, що перебувають у державній та комунальній власності. Погодження про передачу ділянок у суборенду" ТОВ "Полістар" звернувся тільки 01.03.2017 (відповідно до листа Центру надання адміністративних послуг від 18.09.2018 № 34.3-02/248).

62. На підставі належного звернення відповідача у 2017 році, рішенням сесії міської ради від 24.05.2017 № 135-12 останньому передано в оренду терміном на 10 років земельну ділянку площею 0, 1671 га на вул. Ребета, 6, в м. Івано-Франківську.

63. Отже, суд встановив, що відповідач з проханням зареєструвати право власності та укласти договір оренди земельної ділянки звертався до позивача у неналежний спосіб з порушенням порядку, встановленого Законами України "Про адміністративні послуги" та "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

64. Разом із цим, суд звертає увагу на те, що у своїх листах відповідач зазначав про бажання укласти договір оренди строком на 49 років, у той час, як договір оренди спірної земельної ділянки з попереднім користувачем (Підприємством з іноземними інвестиціями "ЛУКОЙЛ-Україна") був укладений строком на 3 роки, що суперечить статті 120 Земельного кодексу України, відповідно до якої до набувача нерухомого майна переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташоване дане нерухоме майно, на тих же умовах і в тому ж обсязі, що було у попереднього користувача. Відтак ТОВ "Полістар" наполягав на суттєвій зміні умов землекористування, що виключає спрощений порядок укладення договору оренди земельної ділянки.

65. Водночас, суд вказує на те, що на всі листи відповідача позивачем надавалися чіткі роз'яснення щодо порядку укладення договору оренди.

66. Зокрема, на лист відповідача від 26.11.2014 № 26-11/2-14 Управління земельних ресурсів Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради у листі від 15.12.2014 № 2018/01-17/08 вказало на послідовність дій, які необхідно здійснити ТОВ "Полістар".

67. Однак, тільки після отримання відповідачем запиту Департаменту комунальних ресурсів виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 04.07.2016 № 299/34-02/186 (для проведення перевірки землекористування), ТОВ "Полістар" 11.07.2016 листом № 11/07-16, з порушенням встановленого порядку, звернувся до міського голови з приводу реєстрації права власності на земельну ділянку з метою подальшого укладення договору оренди земельної ділянки та повторно направив аналогічне звернення у листопаді 2016.

68. З огляду на викладене, відповідач не довів, що вжив усіх залежних від нього заходів щодо оформлення права оренди на спірну земельну ділянку.

69. За таких обставин та норм чинного законодавства суд дійшов висновку, що у даному випадку мають місце (є доведеними) усі чотири елементи складу цивільного правопорушення, необхідні для притягнення відповідача до такої відповідальності як відшкодування збитків.

70. Як вже зазначалося вище з посиланням на статтю 22 Цивільного кодексу України, неодержаними доходами є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. За період з 29.11.2013 по 29.11.2016 позивач за звичайних обставин міг отримати орендну плату за землю у розмірі 528 823, 49 гривень. А тому, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача вказаної суми збитків є обґрунтованими.

Щодо застосування позовної давності.

Розглянувши заяву відповідача про застосування позовної давності, суд вважає, що остання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

71. Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

72. Водночас, для правильного застосування частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об'єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

73. При цьому як у випадку пред'явлення позову особою, право якої порушене, відлік позовної давності обчислюється з моменту - коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

74. Згідно зі статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) регулювання земельних відносин є виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад.

75. Отже, для правильного визначення початку перебігу позовної давності слід встановити з якого моменту орган місцевого самоврядування, який здійснює функції у сфері земельних відносин, дізнався або міг дізнатися про порушення своїх прав.

76. В силу приписів статті 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

77. Відтак суд дійшов висновку, що позивач міг довідатися та довідався про порушення його прав на отримання орендної плати за земельну ділянку у той момент, коли йому стало відомо про те, що право власності на АЗС за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Ребета, 6 перейшло до відповідача. Зокрема, позивачу стало відомо про вказану обставину з листа відповідача від 17.06.2013 № 16, до якого було приєднано копію договору купівлі-продажу від 19.02.2013 № 367 та витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 19.02.2013 № 599811 про реєстрацію права власності. Відтак позивачу стало відомо про те, що відповідач придбав автозаправну станцію за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Ребета, 6 (а, відповідно, до нього одночасно перейшло право оренди земельної ділянки за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Ребета, 6, площа ділянки складає 0, 1671 га, кадастровий номер ділянки :20:006:0064), не пізніше 10.07.2013 (підтверджується листом Управління земельних ресурсів Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 10.07.2013 № 568/01-19/13).

78. Прокурор в інтересах держави в особі позивача подав позов до господарського суду 03.08.2017. З урахуванням заяви відповідача про застосування строку позовної давності та відсутність наведених прокурором поважних причин його пропуску, суд відмовляє у вимозі про стягнення збитків у розмірі 65 728,70 гривень за період з 29.11.2013 по 02.08.2014.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

79. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Судові витрати.

80. Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

81. Враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір у розмірі 6 946, 42 гривень суд покладає на відповідача. Судовий збір у розмірі 985, 93 гривень залишає за прокуратурою Івано-Франківської області.

Керуючись статтями 73, 86, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Першого заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Івано-Франківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полістар" про стягнення збитків в сумі 528 823, 49 гривень задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полістар" (вул. Берегівська-Об'їздна, 11, м. Мукачеве, Закарпатська область, 89600, ідентифікаційний код: 30918453) на користь Івано-Франківської міської ради (вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76004, ідентифікаційний код: 33644700) - 463 094, 79 гривень (чотириста шістдесят три тисячі дев'яносто чотири гривні сімдесят дев'ять копійок) збитків.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полістар" (вул. Берегівська-Об'їздна, 11, м. Мукачеве, Закарпатська область, 89600, ідентифікаційний код: 30918453) на користь прокуратури Івано-Франківської області (Івано-Франківська область, вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76018, ідентифікаційний код: 03530483) - 6 946, 42 гривень (шість тисяч дев'ятсот сорок шість гривень сорок дві копійки) судового збору.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

6. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення збитків у розмірі 65 728, 70 гривень (шістдесят п'ять тисяч сімсот двадцять вісім гривень сімдесят копійок) - відмовити.

7. Судовий збір у розмірі 985, 93 гривень залишити за прокуратурою Івано-Франківської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.11.2018

Суддя В. В. Михайлишин