ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2018 р.м. ХарківСправа № 910/3459/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь", с. Попівка
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімтрейд Україна", м. Харків
про стягнення 258988,63 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 за ордером ПТ №013750 від 14.08.2018р.;

відповідача - ОСОБА_2 за ордером серії ХВ №000002 від 13.04.2018р.;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промінь" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімтрейд Україна" про стягнення 258 988,63 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору поставки № 22/12/2016-ХИМ-А2 від 22.12.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.06.2018 р. справу №910/3459/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімтрейд Україна" про стягнення 258 988,63 грн. передано за підсудністю до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.07.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №910/3459/18. Призначено розгляд справи в судовому засіданні на "15" серпня 2018 р. о (об) 10:20.

Розгляд справи 15.08.2018р. було відкладено на 05.09.2018р. о 12:00.

У судовому засіданні 05.09.2018р. було оголошено перерву до: 17.09.2018р. о 12:00.

Представником відповідача 06.09.2018р. через канцелярію господарського суду надано заяву за вх.№ 25783, в якому відповідач зазначив, що заперечує проти розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження просить справу розглядати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.09.2018р. у задоволенні заяви відповідача щодо розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження судом відмовлено. Суд, за власною ініціативою постановив розглядати справу №910/3459/18 в порядку загального позовного провадження. Клопотання позивача про поновлення строку на подання доказів - задоволено та прийнято документи, що надані 14.09.2018р. згідно супровідного листа за вх.№26736. Клопотання відповідача про продовження строку підготовчого провадження судом задоволено. Строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів, а саме до: 17.10.2018р. Підготовче засідання судом відкладено на "16" жовтня 2018р. о 12:00.

Відповідачем у справі було додано до відзиву на позовну заяву клопотання про витребування доказів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.09.2018р. у справі №910/3459/18 клопотання відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімтрейд Україна" про витребування доказів - задоволено частково. Витребувано у ГУ ДФС України у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235):

- інформацію відносно ПАТ "АЗОТ" м. Черкаси (вул. Першотравнева, 71, м. Черкаси, 18014), із даними звітів про фінансові результати код рядку 2000 Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2017 рік, 9 місяців 2017 року та 1 квартал 2018р.

Витребувано у Луганському відділі податкового супроводження підприємств Запорізького Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (вул. Енергетиків, 72, м. Сєвєродонецьк, Луганської області, 93400):

- інформацію відносно ПрАТ "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" (вул. Пивоварова,5, м. Сєвєродонецьк, Луганської, 03403) із даними звітів про фінансові результати код рядку 2000 Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2017 рік, 9 місяців 2017 року та 1 квартал 2018р. В частині надання витребуваних судом документів на адресу відповідача - у задоволенні клопотання відмовлено.

Встановлено ГУ ДФС України у Черкаській області та Луганському відділі податкового супроводження підприємств Запорізького Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби строк для подання до суду витребуваних доказів до 11.10.2018р.

01.10.2018р. від ГУ ДФС України у Черкаській області надійшов лист за вх.№28496 від 01.10.2018р. із повідомленням, що ПАТ АЗОТ відповідно до наказів Державної фіскальної служби України №1036 від 26.12.2016 року Про затвердження Реєстру великих платників податків на 2017 рік та №632 від 26.09.2017 року Про затвердження Реєстру великих платників податків на 2018 рік є великим платником податків і відповідно до п. 64.7 ст.64 Податкового кодексу України знаходиться на обліку в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.10.2018р. у справі №910/3459/18 витребувано в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г): інформацію відносно ПАТ "АЗОТ" м. Черкаси (вул. Першотравнева, 71, м. Черкаси, 18014), із даними звітів про фінансові результати код рядку 2000 Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2017 рік, 9 місяців 2017 року та 1 квартал 2018р.

Відповідач під час розгляду справи проти позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити, про що надав відзив на позовну заяву та письмові пояснення, оскільки на думку відповідача його вина у не поставці товару позивачу відсутня, оскільки відбулася у звязку із не поставкою відповідачу ТОВ НФ Трейдинг Україна в межах дії договору поставки №ДГ-КА-С009503 від 15.01.2016р., що укладений між відповідачем та зазначеною особою товару, який останній мав в подальшому передати позивачу на виконання договору поставки. Відповідач зазначає, що вказані обставини на підставі п. 9.2. договору надають йому право зупинити виконання своїх зобовязань щодо поставки товару позивачу за зазначеним договором. Також, відповідач зазначає про безпідставність вимог позивача щодо нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами, вважаючи що такі дії позивача не відповідають умовам укладеного між сторонами договору та вимогам чинного законодавства України.

Також, відповідачем додатково надавались до суду розрахунки судових витрат та підтвердження таких витрат видатковими касовими ордерами про понесення відповідачем витрат повязаних з розглядом даної справи, в тому числі й на стадії розгляду справи по суті 17.10.2018р., згідно наданих представником відповідача документів витрати відповідача на представництво інтересів у суді складають 13000,00 грн.

У судовому засіданні 16.10.2018р. відбулося підготовче засідання за правилами встановленими статтями 182-185 ГПК України, судом з'ясовано всі питання на стадії підготовчого провадження та згідно п.3 ч.2 ст. 185 ГПК України, постановлено ухвалу, що внесено до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.10.2018р. о 12:00.

У судовому засіданні 17.10.2018р. на стадії розгляду справи по суті розгляд справи було відкладено до 31.10.2018р. о 12:45.

Присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Присутній представник відповідача у судовому засідання проти позову заперечував просив у його задоволенні відмовити, з підстав викладених ним у відзиві на позов та просив покласти витрати відповідача, потрачені на представництво інтересів відповідача у суді у розмірі 13000,00 грн. з позивача.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

22.12.2016 між позивачем, як покупцем, та відповідачем, як постачальником, укладено договір поставки № 22/12/16-ХИМ-А2 (далі по тексту договір; а. с. 16-17), за умовами якого постачальник зобов'язується поставити покупцю добрива рідкі азотні (КАС) ТУ У 24.1-00203826.024-2002 марки КАС-32 (далі по тексту продукція) в кількості 40 тонн, а покупець - прийняти та сплатити продукцію за ціною 5700,00 грн. за тонну (в т.ч. ПДВ 20%) , тобто в загальній сумі 228000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 38000,00)

Відповідно до п. п. 3.3, 3.4 договору ціна договору складає 228000,00 грн., в. т. ч. ПДВ 20% - 38000,00 грн., та може змінюватись відповідно до змін кількості фактично поставленої продукції згідно п. 2.1 договору. Оплата здійснюється покупцем в формі банківського переводу безготівкових грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника платіжним дорученням в строк до 22.12.2016 (включно).

Згідно з п. 5.1 договору, поставка продукції здійснюється постачальником залізничним транспортом на умові поставки "СРТ - залізнична станція призначення - ОСОБА_3" (згідно правил Інкотермс в редакції 2010) по реквізитах вантажоодержувачів, зазначених в транспортних інструкціях покупця. Транспортна інструкція покупця повинна містити: кількість продукції, станцію і залізницю призначення, одержувача продукції, його ЄДРПОУ, його залізничний код, підїзну колію або гілку, а також поштову адресу. Транспортні інструкції повинні бути подані не пізніше 22.12.2016.

Відповідно до п. 5.2 договору, моментом поставки (відвантаження) продукції вважається дата штемпелю станції відправлення про прийняття продукції до перевезення в залізничній накладній. В залізничних накладних вантажовідправником зазначається завод-виробник, або інша третя особа.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що постачальник зобов'язаний поставити покупцю продукцію в строк до 15.03.2017, за умови своєчасного та повного надходження від покупця 100% авансового платежу за продукцію.

За умовами п. 9.1 договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 30.12.2017, а в частині розрахунків за поставлену продукцію - до їх повного здійснення покупцем, крім випадків, встановлених цим договором або чинним законодавством України.

Згідно з п. 9.2. договору, якщо неможливість поставки продукції постачальником була викликана діями (бездіяльністю) заводу-виробника, як-то: заборонами на реалізацію продукції, зниження обсягів виробництва або реалізації продукції заводом-виробником, повне припинення її виробництва тощо, постачальник має право в односторонньому порядку призупинити поставки за цим договором або розірвати договір в односторонньому порядку, а штрафні санкції за прострочення поставки в даному випадку не нараховуються на весь період таких дій (бездіяльності) заводу-виробника. При розірванні договору сторони проводять взаєморозрахунки в повному обсязі.

Як свідчать матеріали справи, позивач на виконання умов договору на виставлений відповідачем рахунок на оплату № 22-1216-4 від 22.12.2016 (а. с. 18) платіжним дорученням №1463 від 22.12.2016 на суму 228000 грн. (а. с. 19) здійснив на користь відповідача 100% попередню оплату продукції за цим договором.

Однак, відповідач свої зобовязання щодо поставки продукції не виконав.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензіями: вих. №522 від 06.09.2017 (а. с. 22-23) та вих. №15 від 02.01.2018 (а. с. 31-32), в яких вимагав повернути сплачені грошові кошти та сплатити неустойку, однак, зазначені претензії залишені відповідачем без задоволення.

Відповідачем у справі було надано відповіді на претензію: 1) за вих. №1909/17-1пр від 19.09.2017р. в якій відповідач повідомив позивача про зупинення виробництва заводу виробника з 06.03.2017р., тому повідомив про зупинення поставки товару в порядку п.9.2. договору та повідомив про передчасне звернення позивача із претензією про повернення передоплати до закінчення строку дії договору, 2) за вих. №1901/18-1пр від 19.01.2018р. в якій відповідач запропонував позивачу поставку товару на умовах самовивозу зі складу ПАТ «АЗОТ» (м. Черкаси) або ПрАТ «Северодонецьке АЗОТ» та повідомив, що інших схем погашення існуючої заборгованості запропонувати відповідач не може.

Обставини щодо стягнення з відповідача сплачених за товар грошових коштів у сумі 228000,00 грн. стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Крім того, у звязку з простроченням відповідачем виконання зобовязань щодо поставки товару, позивачем додатково нараховано до стягнення проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30988,63 грн.

Відповідач в процесі розгляду справи зазначає, що невиконання ним своїх зобовязань з поставки товару мало місце в звязку з тим, що ТОВ НФ Трейдинг Україна який реалізовує продукцію заводів виробників, всупереч умов укладеного між ним та відповідачем договору № ДГ-КАС009503 від 15.01.2016, не поставило відповідачу товар (що в свою чергу було зумовлено зупинкою трьох заводів виробників продукції з 06.03.2018), який останній мав в подальшому передати позивачу на виконання договору № 22/12/16-ХИМ-А2 від 22.12.2016.

Відповідач вважає, що зазначена обставина на підставі п. 9.2. договору надає йому право на зупинення виконання своїх зобовязань з поставки товару позивачу до усунення зазначених обставин.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного:

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частинами 1 та 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу приписів ст. ст. 691, 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктом 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктами 1-2 ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно з п. 4 ст. 219 ГК України, сторони зобов'язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов'язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

За умовами ч. ч. 1 та 2 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати попередньо оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Строк виконання відповідачем своїх зобовязань з поставки визначений пунктом 5.4 договору (до 15.03.2017), та є таким, що настав. Відповідач своїх зобовязань з поставки товару не виконав.

Зазначене на підставі ст. 693 ЦК України надає право позивачу вимагати повернення попередньої оплати (авансового платежу) за товар в сумі 228000,00 грн.

Згідно вимог ч. 4 ст. 74 ГПК України, суд позбавлений права самостійно збирати докази, а відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень щодо наявності підстав для зупинення поставки товару згідно п.9.2. договору у звязку із зниженням обсягів виробництва заводом виробником, просив витребувати у ГУ ДФС України у Черкаській області: інформацію відносно ПАТ "АЗОТ" м. Черкаси (вул. Першотравнева, 71, м. Черкаси, 18014), із даними звітів про фінансові результати код рядку 2000 Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2017 рік, 9 місяців 2017 року та 1 квартал 2018р.; та у Луганському відділі податкового супроводження підприємств Запорізького Офісу великих платників податків Державної фіскальної: інформацію відносно ПрАТ "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" із даними звітів про фінансові результати код рядку 2000 Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2017 рік, 9 місяців 2017 року та 1 квартал 2018р.

01.10.2018р. від ГУ ДФС України у Черкаській області надійшов лист за вх.№28496 від 01.10.2018р. із повідомленням, що ПАТ АЗОТ відповідно до наказів Державної фіскальної служби України №1036 від 26.12.2016 року Про затвердження Реєстру великих платників податків на 2017 рік та №632 від 26.09.2017 року Про затвердження Реєстру великих платників податків на 2018 рік є великим платником податків і відповідно до п. 64.7 ст.64 Податкового кодексу України знаходиться на обліку в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби України, у зв'язку із чим зазначені відповідачем документи були витребувані судом в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби України, про що постановлено відповідну ухвалу від 02.10.2018р.

12.10.2018р. до господарського суду Харківської області надійшла відповідь Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, яка надана повторно до суду 16.10.2018р., із повідомленням наступних показників ПАТ «Азот»: показник рядка 2000 звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за І квартал 2018 року (за звітний період 922 163,00 грн.), (за аналогічний період попереднього року 1 496 937,00 грн.); показник рядка 2000 звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2017 року (за звітний період 3 179 776,00 грн.), (за аналогічний період попереднього року 7 533 468,00 грн.); показник рядка 2000 звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2017 рік (за звітний період 3 908 888,00 грн.), (за аналогічний період попереднього року 9 135 197,00 грн).

Проте вказані відповідачем у клопотанні документи, що витребувані судом з органу податкової служби, ані спростовують, ані підтверджують наявність підстав для зупинення поставки товару в порядку п.9.2. договору, а саме зменшення обсягу виробництва товару заводом - виробником з моменту перерахування позивачем суми авансового платежу з 22.12.2016р. по 15.03.2017р. (граничний строк поставки товару), в порівнянні з попереднім періодом, оскільки за клопотанням відповідача судом була витребувана інформація за інший майбутній період.

За таких обставин, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів в обґрунтування своєї позиції, щодо зменшення обсягу виробництва товару заводом виробником у період в який відповідачу було необхідно здійснити поставку товару, а отже твердження відповідача щодо зупинення поставки товару в звязку із зменшенням обсягу виробництва заводом виробником є не доведеним та безпідставним.

До того ж, п. 2 ст. 218 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, та те, що факт невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором поставки № 22/12/16-ХИМ-А2 від 22.12.2016 щодо поставки позивачу продукції підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення коштів в сумі 228000,00 грн. (сума авансового платежу) правомірна та обґрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування чужими грошовими коштами, суд зазначає наступне.

Як свідчить заявлений позов в ньому позивач просить суд стягнути з відповідача 30988,63 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами з посиланням на ст. 536, ч. 3 ст. 693 ЦК України, ч. 6 ст. 231, ч. 4 ст. 232 ГК України.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 3 ст. 693 ЦК України передбачено, що на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.

Згідно 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 4 ст. 231 ГК України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 16.09.2014 по справі № 3-90гс14, стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором не є наслідком порушення ним грошового зобов'язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав - повернення сплаченого авансу за непоставлений товар. Тому за своєю суттю обов'язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов'язання в розумінні статті 625 Цивільного кодексу України. Проте, ч. 3 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, що на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця (зазначена).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача процентів за користування чужими грошовими коштами заявлена правомірно.

Перевіривши нарахування позивачем процентів за користування чужими грошовими коштами, суд встановив, що вказана позовна вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню у розмірі, визначеному позивачем 30988,63 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, судові витрати, згідно ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача, судові витрати, що понесення відповідачем під час розгляду справи відшкодуванню з позивача не підлягають, оскільки позиція відповідача не знайшла свого підтвердження.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 611, 612, 623-629, 631, 662, 712 Цивільного кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 193, ст. 232 Господарського кодексу України; ст.ст. 4, 20, 73, 74, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімтрейд Україна" (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, буд. 11; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь" (39523, с. Попівка, вул. Миру, 48-а , ) суму авансового платежу за договором у розмірі 228000,00 грн. та проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30988,63 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Судові витрати покласти на відповідача у справі: Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімтрейд Україна" (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, буд. 11; ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімтрейд Україна" (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, буд. 11; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь" (39523, с. Попівка, вул. Миру, 48-а , ) судовий збір у розмірі 3884,83 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області з урахуванням п.п. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Промінь" (39523, с. Попівка, вул. Миру, 48-а , ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімтрейд Україна" (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, буд. 11; ).

Повне рішення складено 05.11.2018 р.

Суддя ОСОБА_4