ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2018 Справа № 904/1478/18
за позовом Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна", м. Дніпро

про розірвання кредитного договору № DNHSLON06910 від 28.10.2016 та стягнення 215310574, 46 грн.

Суддя Бондарєв Е.М.

Секретар судового засідання Найдьонов Є.О.

Представники:

Від позивача: Христян О.М. довіреність №3015-К-О від 17.07.2018 представник

Від відповідача: Кузьменко В.С., довіреність №б/н від 29.12.2017 представник

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" про:

- розірвання кредитного договору № DNHSLON06910 від 28.10.2016 укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційним Банком "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Україна";

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" 215 310 574, 46 грн., з яких: 201 829 567,59 грн. тіло кредиту та 13 481 006,87 грн. проценти.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов'язань в частині сплати процентів за кредитним договором № DNHSLON06910 від 28.10.2016.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2018 відкрито провадження у справі №904/1478/18 та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження на 26.04.2018.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна" повністю заперечує факт отримання кредитних коштів від позивача. На банківських виписках, доданих до позовної заяви також відсутні підписи осіб, відповідальних за здійснення операцій, відсутній штамп банку. Тобто, позовні вимоги позивача, які ґрунтуються на факту отримання відповідачем кредитних коштів, на думку відповідача, є недоведеним у встановлений законом спосіб. Грошові кошти було перераховано на підставі меморіального ордеру №20 від 28.10.2016, меморіальний ордер підтверджує перерахування грошових коштів з ініціативи позивача, а не відповідача, як це передбачено умовами договору, що також підтверджує, що перераховані грошові кошти не є кредитними.

Відповідач 02.05.2018 звернувся до суду із клопотанням про залишення позовної заяви без руху у зв'язку з тим, що позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку "Приватбанк" не відповідає вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Також відповідач звернувся до суду з клопотанням про витребування у позивача оригіналів всіх доданих до позовної заяви документів.

У судовому засіданні 14.05.2018 підготовче засідання відкладено на 04.06.2018 та задоволено клопотання відповідача про витребування доказів.

Позивачем 01.06.2018 подано до суду відповідь на відзив де вказує, що виконання банком своїх зобов'язань за договором № DNHSLON06910 щодо надання Товариству з обмеженою відповідальністю "Україна" кредитних коштів підтверджується банківськими виписками по рахунках 3113, 6710 (з меморіальними ордерами), які є первинними бухгалтерськими документами та складеними в електронній формі і відображають внутрішньобанківські операції.

Також позивач зазначає, що 28.10.2016 кредитні кошти в сумі 201 854 285,97 грн. були перераховані на рахунок 6710 з якого були розподілені на погашення існуючої заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" за кредитними договорами: №308 в сумі 6 552 474,52 грн., №DNHSLOК06785 в сумі 22 067 136,80 грн., №У003Г/С в сумі 22 322 674,78 грн., №У001Г/С в сумі 27 030 903,42 грн., №У002Г/С в сумі 123 881 096,45 грн. Отже, кредитор виконав свої зобов'язання за умовами договору та здійснив перерахунок кредитних коштів за цільовим призначенням.

Щодо витребування оригіналів документів доданих до позовної заяви позивача звертає увагу суду на те, що в дійсності відсутня об'єктивна необхідність у витребуванні оригіналів договорів оскільки по суті викладених заперечень відповідач не заперечує факт укладення кредитного договору № DNHSLON06910 від 28.10.2016, другий примірник оригінал договору перебуває у відповідача і він має можливість пересвідчитися щодо відповідності наданої позивачем копії договору, й у разі виявлення розбіжностей ставити під сумнів дійсність такого документу.

У судовому засіданні 04.06.2018 продовжено строк проведення підготовчого провадження та підготовче засідання відкладено на 19.06.2018.

Відповідачем 15.06.2018 подані до суду заперечення на відповідь на відзив де вказує, що на наданих позивачем меморіальних ордерах та платіжних дорученнях наявний підпис Христян О.М., крім цього, зазначений час проведення операцій та дата. При цьому такі документи датовані 31.05.2018. Таким чином, оскільки позивач стверджує, що такі документи є оригіналом, відповідні фінансові операції за ними фактично проведені 31.05.2018, що спростовує наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки всі операції щодо руху грошових коштів здійснені 31.05.2018.

Також відповідач стверджує, що сторонами не досягнуто умов щодо порядку повернення кредиту, що є істотною умовою договору. Таким чином, сторонами договору не досягнуто всіх істотних умов договору, що свідчить про факт його неукладення.

Позивачем 19.06.2018 долучені до матеріалів справи №904/1478/18 оригінали попередньої вимоги, опису вкладення до цінного листа, повідомлення про вручення поштового відправлення. З метою виконання ухвали суду від 14.05.2018, включаючи надання відповідних доказів, які не можуть бути надані в судове засіданні 19.06.2018 з об'єктивних причин, позивач потребує додаткового строку для подання доказів.

У судовому засіданні 19.06.2018 підготовче засідання відкладено на 10.07.2018.

Розпорядженням керівника апарату суду №420 від 16.07.2018 у зв'язку з тим, що суддю Рудовську І.А. звільнено з посади відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл матеріалів справи по вх.№4-1405/18 справи № 904/1478/18.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2018 справа № 904/1478/18 передана на розгляд судді Бондарєву Е.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2018 справу №904/1478/18 прийнято до провадження та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи на 07.08.2018.

Позивач 07.08.2018 повідомив суд, що згідно з наказом Міністерства фінансів України від 21.05.2018 №519 змінено тип банку з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство та затверджено нове найменування банку - Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", 11.06.2018 затверджено нову редакцію статуту банка.

Таким чином новим найменуванням позивача є Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк".

Представник позивача з'явився у судове засідання, підтримав позовні вимоги, надав витребувані судом документи, відповів на поставлені питання.

Представник відповідача з'явився у судове засідання, проти задоволення позовних вимог заперечував, надав пояснення по справі, відповідач на поставлені питання.

В судовому засідання 18.10.2018 в порядку у ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2016 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Україна" (позичальник) укладено кредитний договір №DNHSLON06910, (з урахуванням Договору від 13.12.2016 про внесення змін до кредитного договору №DNHSLON06910 - надалі Договір) відповідно до п.1.1 якого банк за наявності вільних коштів зобов'язується надати позичальнику кредит (не відновлювальна кредитна лінія) у формі згідно з п. А.1 цього договору з лімітом і на цілі, зазначені у п. А.2 (210 000 000,00 грн.) цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2. цього договору, в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, в обумовлені цим договором терміни.

У відповідності з п.2.1.2 договору банк зобов'язується надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на підставі розрахункових документів позичальника на цілі, відмінні від сплати страхових та/або інших платежів, у межах суми, обумовленої у п. 1.1. цього договору, а також за умови виконання позичальником зобов'язань, передбачених пунктами 2.2.1. та 2.2.12. цього договору.

Для отримання кредиту (або його частини) позичальник зобов'язується не пізніше дати отримання кредиту, що планується, надати до банку попередню вимогу у довільній формі із зазначенням суми кредиту і терміну його надання.

28.10.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна" звернулося до Банку із попередньою вимогою на видачу кредиту, на підставі якої 28.10.2016 банком здійснено перерахування кредитних коштів на реструктуризацію (погашення) діючого кредиту відповідача у розмірі 201 854 285,97 грн., що підтверджується виписками по рахункам №3113 та №6710.

Згідно п. А.З. договору встановлено, що термін повернення кредиту згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток №1 до кредитного договору) відповідно до якого терміном повернення кредиту в повному обсязі є 01.10.2026.

Умовами пункту А.8 визначено, що датою сплати процентів є 25-е число щоквартально починаючи з 25.01.2017. У випадку несплати процентів у зазначений термін вони вважаються простроченими.

Відповідно до пунктів А.6, А.7 кредитного договору, з урахуванням Договору від 13.12.2016 про внесення змін до кредитного договору №DNHSLON06910, за користування кредитом позичальник сплачує проценти за фіксованою ставкою у розмірі 10,5% річних. У випадку порушення позичальником будь-якого з грошового зобов'язання позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом за фіксованою ставкою у розмірі 10,5% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

В подальшому сторонами був укладений договір 13.12.2016 про внесення змін до кредитного договору №DNHSLON06910 від 28.10.2016, яким внесені зміни та доповнення до кредитного договору, умови договору щодо порядку та строків виконання позичальником своїх грошових зобов'язань по сплаті процентів, термін повернення кредиту згідно Графіку зменшення поточного ліміту залишено без змін.

Згідно з пунктом 4.3. договору, сплата процентів за користування кредитом, передбачених пунктами 4.1., 4.2. здійснюється у дату сплати процентів. Дата сплати процентів зазначена у п. А.8. цього договору.

Пунктом 4.7 договору визначено, що розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів, а також за період, який починається з попередньої дати сплати процентів, до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту.

Позивач зазначає, що за період з 26.07.2017 по 25.10.2017 на підставі умов кредитного договору відповідачу нараховані проценти за користування кредитними коштами у розмірі 5 298 499,82 грн., які відповідач мав сплатити 25.10.2017. За період з 26.10.2017 по 25.01.2018 відповідачу нараховані проценти за користування кредитними коштами у розмірі 5 415 760,06 грн., які відповідач повинен сплатити 25.01.2018.

Разом з тим, відповідачем не здійснено своєчасну та повну сплату нарахованих процентів. На час розгляду справи сума заборгованості про простроченим процентам складає 10 714 259,88 грн.

12.02.2018 позивач звертався до відповідача із листом-пропозицією укласти додаткову угоду про розірвання кредитного договору №DNHSLON06910 від 28.10.2016 та повернути банку суму кредиту у повному обсязі, а також сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами.

Вказаний лист отриманий відповідачем 20.02.2018, що підтверджується поштовим повідомлення про вручення поштового відправлення.

У зв'язку із простроченням сплати відповідачем процентів за користування кредитними коштами, позивач вбачає наявність істотного порушення умов кредитного договору, а тому просить розірвати кредитний договір та стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 201 829 567,59 грн. та процентів за користування кредитними коштами у розмірі 13 481 006,87 грн.

Розглянувши позовні вимоги, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши та оцінивши їх у сукупності, суд враховує наступне.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст.530 Цивільного кодексу України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 Цивільного кодексу України). Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України).

Пунктом 2.3.8 кредитного договору встановлено, що банк незалежно від настання термінів виконання зобов'язання позичальником за цим договором, має право вимагати дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів та винагороди, при настанні умов, передбачених п.п. 2.3.2 цього договору, або порушення позичальником вимог п.1.1 цього договору в частині вимог щодо цільового використання кредитних коштів, або у випадку зменшення розміру активів позичальника на 30 і більше процентів у порівнянні з розміром його активів зазначених у відповідній річній звітності за попередній рік.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем допущено прострочення сплати процентів, нарахованих за період з 26.07.2017 по 25.01.2018 у розмірі 10 714 259,88 грн., а станом на 13.03.2018 загальна заборгованість відповідача по процентам за кредитним договором складає 13 481 006,87 грн.

Пунктом 2.3.2 кредитного договору, зокрема передбачено, у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених умовами цього договору, банк має право на свій розсуд, у тому числі, розірвати договір у судовому порядку. При цьому в останній день дії договору позичальник зобов'язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов'язання за цим договором.

Згідно зі ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.. 611 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст. 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як вбачається з умов спірного кредитного договору банком надані кредитні кошти позичальнику, а останній, в свою чергу, зобов'язався повернути ці кошти та сплати проценти за користування кредитними коштами.

Тобто, укладаючи з відповідачем кредитний договір позивач розраховував на своєчасне отримання плати, у вигляді процентів, за користування наданими коштами. Однак. У зв'язку із порушенням відповідачем строків сплати процентів, банк позбавляється того, на що розраховував укладаючи спірний договір.

Дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши їх у сукупності, суд вбачає наявність підстав для розірвання кредитного договору від 28.10.2016 №DNHSLON06910 укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Україна".

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Тобто, розірвання договору припиняє дію на майбутнє і не скасовує факту укладення та дії договору до моменту його розірвання.

Таким чином, при розірвання кредитного договору від 28.10.2016 №DNHSLON06910, у зв'язку з істотним порушенням позичальником його умов, з урахуванням п. 2.3.2 договору та норм чинного законодавства, позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту у повному обсязі та сплатити проценти за фактичний термін користування кредитом.

Відповідач не надав суду належних доказів відсутності його вини у допущенні прострочення сплати процентів чи доказів наявності інших обставин, які перешкоджали йому належним чином виконати свої зобов'язання за договором. Також відповідачем не надано контррозрахунку стягуваної суми.

Перевіривши розрахунок Банку (а.с.37-38, т.1) судом помилок не виявлено, розрахунок визнається судом обґрунтованим та підтвердженим матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, суд не приймає заперечення відповідача та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 201 829 567,59 грн. та проценти за користування кредитними коштами у розмірі 13 481 006,87 грн.

Пояснення відповідача від 18.10.2018 судом не приймаються, оскільки такі пояснення були подані після початку розгляду справи по суті, та окрім того, відповідачем не додано доказів надіслання даних пояснень на адресу позивача.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у розмірі 618 462,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати кредитний договір №DNHSLON06910 від 28.10.2016, укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Україна" (49040, м.Дніпро, проспект Праці, буд. 2Т, кімн. 23; ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" (49040, м.Дніпро, проспект Праці, буд. 2Т, кімн. 23; ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; ) основну заборгованість за кредитним договором у розмірі 201 829 567,59 грн., проценти за користування кредитними коштами у розмірі 13 481 006,87 грн. та витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 618 462,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29.10.2018

Суддя Е.М.Бондарєв