У Х В А Л А

29 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/1083/18

Провадження № 12-249гс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Бакуліної С.В.,

суддів Британчука В.В., Данішевської В.І., Золотнікова О.С., Кібенко О.Р., Лобойка Л.М., Лященко Н.П., Прокопенка О.Б., Рогач Л.І., Саприкіної І.В., Ситнік О.М., Ткачука О.С., Уркевича В.Ю., Яновської О.Г.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду

справи № 904/1083/18 Господарського суду Дніпропетровської області

за касаційною скаргоюОСОБА_3

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 липня 2018 року

за позовом Дніпропетровської міської ради

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради,

про визнання договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпра укладеним на умовах, передбачених Порядком залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпропетровська, затвердженим рішенням Дніпропетровської міської ради від 21 липня 2011 року № 5/14,

ВСТАНОВИЛА:

Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про визнання договору між Дніпровською міською радою в особі Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпра укладеним на умовах, передбачених Порядком залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпропетровська затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради від 21 липня 2011 року № 5/14.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 19 березня 2018 року позовну заяву Дніпровської міської ради прийняв до розгляду та відкрив провадження у цій справі.

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про закриття провадження у цій справі, оскільки відповідач втратив статус суб'єкта підприємницької діяльності, що відповідно до приписів статей 20, 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) виключає можливість подальшого розгляду справи Господарським судом Дніпропетровської області.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 15 червня 2018 року задовольнив клопотання ОСОБА_3 та закрив провадження у цій справі на підставі статті 20, пункту 1 частин першої та четвертої статті 231 ГПК України, оскільки відповідач не є суб'єктом підприємницької діяльності.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд постановою від 23 липня 2018 року скасував ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2018 року, справу передав до суду першої інстанції для продовження розгляду, зазначивши, що на час звернення позивача з позовом до господарського суду відповідач - ОСОБА_3 мав статус суб'єкта підприємницької діяльності та втратив цей статус лише 30 травня 2018 року, коли було внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тобто після відкриття провадження у справі, закриття якої, внаслідок втрати фізичною особою статусу суб'єкта підприємницької діяльності, не передбачено статтею 231 ГПК України. А тому, у місцевого господарського суду були відсутні правові підстави для закриття правильно відкритого провадження у справі, яка підлягає вирішенню по суті спору.

Не погоджуючись з постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 липня 2018 року, ОСОБА_3 звернувся з касаційною скаргою до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 13 серпня 2018 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 липня 2018 року.

Відповідно до частини шостої статті 302 ГПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 10 жовтня 2018 року справу разом із касаційною скаргою передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 302 ГПК України, оскільки ОСОБА_3 оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної та суб'єктної юрисдикції.

Так, на обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_3 зазначив, що з огляду на втрату останнім статусу підприємця, розгляд цієї справи у господарських судах за правилами господарського судочинства становитиме порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки розгляд справ такої категорії прямо не віднесено до юрисдикції господарських судів за приписами ГПК України.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_3 просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 липня 2018 року, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2018 року про закриття провадження у цій справі залишити без змін. Зазначена ухвала, у розумінні частини п'ятої статті 301 ГПК України, є однією із форм закінчення розгляду справи.

Оскільки ОСОБА_3 оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної та суб'єктної юрисдикції, справа разом із касаційною скаргою підлягає прийняттю до розгляду Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно із частиною першою статті 301 ГПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження. Частиною п'ятою цієї ж статті встановлено, що перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зазначене є підставою для розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, відповідно до частини третьої статті 301 ГПК України.

Частиною третьою статті 301 ГПК України встановлено, що розгляд справ у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка є не обов'язковою. При цьому у частині другій статті 121 цього Кодексу зазначено, що ухвала, якою суд повідомляє про призначення судового засідання, повинна містити, зокрема, вказівку про те, що участь особи не є обов'язковою.

Наведені обставини є підставою для призначення справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, що їх явка не є обов'язковою.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 120, 121, 233 - 235, 301, частиною шостою статті 302 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Прийняти до розгляду справу № 904/1083/18 за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 липня 2018 року.

2. Призначити справу № 904/1083/18 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження на 5 березня 2019 року о 10 годині 30 хвилин у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Повідомити учасників справи, що їх явка не є обов'язковою.

4. Копію цієї ухвали надіслати скаржнику та іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.В. Бакуліна
Судді: В.В. Британчук О.Б. Прокопенко
В.І. Данішевська Л.І. Рогач
О.С. Золотніков І.В. Саприкіна
О.Р. Кібенко О.М. Ситнік
Л.М. Лобойко О.С. Ткачук
Н.П. Лященко В.Ю. Уркевич
О.Г. Яновська