ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"06" листопада 2018 р.          Cправа № 902/712/18
СУДОВИЙ НАКАЗ
Заява обґрунтована тим, що 02 жовтня 2017 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Продукрсервіс" було укладено договір оренди № 1844-НМ нерухомого майна, що належить до державної власності та перебуває на балансі Вінницької філії Концерну "Військторгсервіс".
На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Продукрсервіс" прийняло від Вінницької філії Концерну "Військторгсервіс" в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові вбудовані приміщення №12, №13, загальною площею 190,2 кв. м, гаражу (літ. С), за адресою: м. Вінниця, вул. Чехова, 7 А, що перебуває на балансі Вінницької філії Концерну "Військторгсервіс" і є державною власністю.
Пунктами 3.1. - 3.3. договору встановлений розмір орендної плати, який становить без ПДВ - 4466,38 грн.; нарахування ПДВ здійснюється в порядку, визначеному законодавством (стягувач є платником ПДВ за звичайною ставкою - 20 відсотків); розмір оплати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.
Пункт 3.6. договору визначає, що орендна плата перераховується орендарем щомісяця у співвідношенні 70% до Державного бюджету України та 30% на рахунок балансоутримувача не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, у сумі, визначеній, відповідно до п.п. 3.1. - 3.3. цього договору.
Відповідно за перший місяць оренди (жовтень 2017 pоку) балансоутримувачу (стягувачу) підлягала оплаті орендарем (боржником) така сума: 1607,88 грн. = 4466,387* 0,3 + ПДВ (4466,38* 0,3 *0,2).
А за кожний наступний місяць ця сума підлягає коригуванню із врахуванням індексу інфляції.
Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно із ч.1 ст.154 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п'яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Враховуючи викладене, відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 610, 629 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, заявлені вимоги про видачу судового наказу підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.147, 148, 150, 154, 155, 159 Господарського процесуального кодексу України, -
Суд повідомляє, що у відповідності до п.7 ч.1 ст.155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 157 ГПК України, боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно із ч. 1 ст. 159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п'яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, надіслати боржнику.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Дата набрання судовим наказом законної сили –
Дата видачі судового наказу стягувачу –
Строк пред'явлення судового наказу до виконання протягом трьох років.
Суддя Колбасов Ф.Ф.