ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"24" жовтня 2018 р.м. Одеса справа № 916/2052/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Бачур А.В.,

розглянувши справу № 916/2052/18

за позовом: приватного акціонерного товариства "Дружківський завод металевих виробів" /, адреса - 84205, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Соборна, 3, e-mail: /

до відповідача: публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" /, адреса - 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5/ в особі регіональної філії "Одеська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" /, адреса - 65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19/

про стягнення 37 244,65 грн

за участю представників:

від позивача: Полупан О.В., довіреність в матеріалах справи;

від відповідача: Котовська Т.О., довіреність в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

25.09.2018 року приватне акціонерне товариство «Дружківський завод металевих виробів» звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. № 2213/18) до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення пені у розмірі 31 657,95 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 5 586,70 грн. за договором поставки № ОД/НХ-18-348 НЮ від 27.04.2018 року; стягнення судового збору.

Ухвалою суду від 27.09.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2052/18; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням сторін призначено на "24" жовтня 2018 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем (замовником) умов договору поставки № ОД/НХ-18-348 НЮ від 27.04.2018 року в частині оплати. Позивач (постачальник) зазначає, що відповідач зобов'язаний був здійснити оплату за договором в обумовлений договором строк, а саме не пізніше 15.06.2018 року. Однак вказаний обов'язок замовника був порушений, у зв'язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 2 517 462,00 грн.

Позивач вказує, що 12.07.2018 року відповідачем здійснено оплату за поставлений товар у повному обсязі, однак внаслідок прострочення платежу позивачем нараховано пеню в порядку п. 11.2 договору та три відсотки річних в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Вказані обставини зумовили звернення позивача до суду із позовом на підставі ст.ст. 15, 16, 509, 530, 549, 610-612, 625, 629, 655, 691, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 20, 193, 216-218, 230-232, 265 ГК України.

24.10.2018 року через канцелярію до суду надійшов відзив відповідача /вх. № 21800/ на позовну заяву, в якому відповідач проти позову не заперечував, однак просить зменшити розмір штрафних санкцій до 5 000,00 грн.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що ПАТ "Українська залізниця" сплатило суму заборгованості лише 12.07.2018 року через відсутність фінансування, так як товариство не є комерційною організацією. У зв'язку із чим відповідач на підставі ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України просить зменшити розмір штрафних санкцій.

У судовому засіданні представник позивача ПрАТ "Дружківський завод металевих виробів" - Полупан О.В. просила позовні вимоги задовольнити та заперечувала проти зменшення судом суми штрафних санцій, що підлягають стягненню з відповідача.

Представник відповідача ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" - Котовська Т.О. у судовому засіданні частково визнала позовні вимоги та просила суд зменшити розмір штрафних санкцій до 5 000,00 грн.

Також представники сторін не заперечували, що вказаний в позові договір був укладений в порядку процедури публічних закупівель, і всі штрафні санкції, вказані в договорі, були запропоновані замовником закупівель - відповідачем у справі.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, 27.04.2018 року між ПрАТ «Дружківський завод металевих виробів» /постачальник/ та ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії „Одеська залізниця" ПАТ «Українська залізниця» /замовник/ укладено договір поставки №ОД/НХ-18-348 НЮ /а.с. 14-18/.

Відповідними розділами договору сторони узгодили предмет договору, якість товару, кількість та асортимент, гарантійний строк, строки та порядок поставки, ціну, порядок розрахунків, тару і пакування, передачу і приймання товару, форс-мажор, відповідальність сторін, вирішення спорів, зміну умов договору, застереження та конфіденційність, інші умови договору, термін дії договору.

Разом з договором сторони узгодили та підписали специфікацію №1 на поставку 51 тонни болта клемного М22-8g 75.58 з полегшеною головкою для рейкових скріплень залізничної колії з гайкою М22-7Н.5 для клемових і закладних болтів для рейкових скріплень залізничної колії на загальну суму 2 517 462,00 грн., з урахуванням ПДВ 20%: 419 577,00 грн. /а.с. 19/.

Відповідно до п. 1.1 договору, позивач зобов'язався передати у власність відповідача, а відповідач зобов'язався оплатити товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (додаток №1), що додається до договору про закупівлю і є його

невід'ємною частиною. Позивач передає у власність відповідача товар на умовах, зазначених в договорі.

Згідно п. 5.1. договору, товар має бути поставлений в обсягах і строки (періоди), які визначені графіком поставки.

Пунктом 5.2 договору визначено, що в межах конкретного періоду (кварталу) поставки товару, визначеного графіком поставки, постачальник зобов'язаний здійснити поставку товару на підставі письмових заявок замовника у строки, визначені в цих заявках, але не пізніше ніж впродовж 15 робочих днів з моменту їх отримання у будь-який спосіб.

Положеннями п. 6.1 договору передбачено, що відповідач оплачує поставлений товар за ціною, вказаною у специфікації.

Відповідно до п. 6.4 договору, загальна сума за договором становить 2 517 462,00 грн., з урахуванням ПДВ 20%: 419 577,00 грн.

Пунктом 7.1 договору визначено, що розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються у безготівковій формі.

Згідно п. 7.2 договору, розрахунки за поставлений товар здійснюються відповідачем протягом 10 банківських днів з дати поставки товару, але не раніше дати реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з операцій по постачанню товару, який підлягає оплаті, в Єдиному реєстрі податкових накладних /ЄДПН/ у встановлених чинним законодавством порядку та строки. У разі реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄДПН з порушенням граничних строків їх реєстрації, встановлених чинним законодавством, оплата здійснюється протягом 10 банківських днів після реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Підтвердження про одержання товару відповідачем є видаткова накладна, підписана уповноваженими представниками сторін /п. 9.5 договору/.

Судом встановлено, що 25.05.2018 року позивач на письмову вимогу №НХ- 12/4534 від 25.05.2018 року відвантажив на адресу відповідача 51 тону болта клемного М22-8g х 75.58 з полегшеною головкою для рейкових скріплень залізничної колії з гайкою М22-7Н.5 для клемових і закладних болтів для рейкових скріплень залізничної колії ДСТУ ГОСТ 16016:2017 (ГОСТ 16016-2014, IDT); ДСТУ ГОСТ 16018:2017 (ГОСТ 16018-2014, IDT) на загальну суму 2 517 462,00 грн., з урахуванням ПДВ 20%: 419 577,00 грн.

Вказані обставини підтверджуються видатковою накладною №1429 від 25.05.2018 року, яка підписана відповідачем /а.с. 21/, та актом приймання-передачі продукції №ВН-1429 від 25.05.2018 року /а.с. 22/.

Оскільки позивачем 25.05.2018 року відвантажено адресу відповідача товар, то суд приходить до висновку, що відповідач був зобов'язаний здійснити оплату товару до 15.06.2018 року.

22.06.2018 року позивачем на адресу відповідача була направлена претензія за №931 з вимогою погасити заборгованість у розмірі 2 517 462,00 грн. та сплатити пеню за період з

16.06.2018 року по 22.06.2018 року у розмірі 8 207,62 грн. в 7-ми денний строк з моменту її отримання /а.с. 25-26/. Вказана претензія отримана відповідачам 02.07.2018 року /а.с. 27/.

У відповідь на претензію позивача 04.07.2018 року відповідачем направлено лист вих. № НХ-12/5627 /а.с. 28/, яким повідомлено, що регіональна філія «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» не отримувала заявленого фінансування. Наголошено, що суми за договором №ОД/НХ-18-348 НЮ від 27.04.2018 року будуть негайно перераховані на рахунок позивача після отримання фінансування.

Згідно платіжного доручення № 1044527 від 12.07.2018 року /а.с. 29/ відповідач перерахував на рахунок позивача кошти за договором №ОД/НХ-18-348 НЮ від 27.04.2018 року у розмірі 2 517 462,00 грн.

Таким чином судом встановлено, що відповідач здійснив оплату за договором у повному обсязі, проте з порушенням строків, встановлених п. 7.2 договору.

Оскільки, відповідач не здійснив сплату орендної плати у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Положеннями ст. 526 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст. 193 ГК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилався позивач, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Положеннями п. 11.2 договору визначено, що у разі порушення строків оплати замовник за даним договором несе відповідальність, а саме сплачує постачальнику пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожний день прострочки, включаючи день оплати.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом досліджено та перевірено наданий позивачем розрахунок ціни позову, відповідно до якого позивачем розраховано штрафні санкції за період з 16.06.2018 року по 12.07.2018 року, а саме: пеня у розмірі 31 657,95 грн., три відсотки річних у розмірі 5 586,70 грн.

У ході розгляду справи представник відповідача фактично визнала позовні вимоги, так як пояснила суду, що дійсно оплату за договором №ОД/НХ-18-348 НЮ від 27.04.2018 року здійснено товариством лише 12.07.2018 року у зв'язку із відсутністю відповідного фінансування. Разом із тим, враховуючи, що ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" є некомерційною організацією, відповідач просить в порядку ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшити розмір штрафних санкцій до розміру 5 000,00 грн.

Суд критично оцінює доводи відповідача щодо зменшення розміру неустойки на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 233 ГПК України, передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зазначена стаття кореспондується зі ст. 233 ГК України, яка визначає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

У відповідності до приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Однак, всупереч положень ч. 1 ст. 74 ГПК України відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження доводів щодо зменшення розміру неустойки.

З урахуванням вказаного, суд не вбачає підстав у розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України для зменшення розміру неустойки.

Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Дружківський завод металевих виробів" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно вимог позивача про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред'явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 1762,00 грн., що вбачається із платіжного доручення № 5160 від 18.09.2018 року /а.с. 12/.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог ПрАТ "Дружківський завод металевих виробів" у повному обсязі, судовий збір у розмірі 1762,00 грн. підлягає стягненню з відповідача

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241, 248-252 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Дружківський завод металевих виробів" - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" /, адреса - 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5/ в особі регіональної філії "Одеська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" /, адреса - 65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19/ на користь приватного акціонерного товариства "Дружківський завод металевих виробів" /, адреса - 84205, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Соборна, 3, e-mail: / пеню у розмірі 31 657,95 грн. та три відсотки річних у розмірі 5 586,70 грн.

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" /, адреса - 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5/ в особі регіональної філії "Одеська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" /, адреса - 65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19/ на користь приватного акціонерного товариства "Дружківський завод металевих виробів" /, адреса - 84205, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Соборна, 3, e-mail: / судовий збір у розмірі 1762,00 грн. /одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок/.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29 жовтня 2018 р.

Суддя Н.Д. Петренко