ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31 жовтня 2018 р. Справа № 903/483/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Хомич О. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №903/483/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія Ластівка, м. Житомир

до товариства з обмеженою відповідальністю Понінківська картонно-паперова фабрика - Україна, м. Луцьк

про стягнення 221 083,39 грн.,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1- директор, ОСОБА_2- представник (дов. № б/н та дати),

від відповідача: ОСОБА_3 - представник (дов. від 13.07.2018р.),

в с т а н о в и в:

05.07.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія Ластівка звернулося до господарського суду з позовною заявою б/н і дати про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Понінківська картонно-паперова фабрика - Україна 150 083,39 грн., з них: 144 000 грн. заборгованості за договором оренди № 01/09/17-ВН від 01.09.2017 року за період листопад 2017р. травень 2018р., 1 000 грн. штрафних санкцій, 922 грн. процентів річних, 4 161,39 грн. збитків, завданих інфляцією.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем зобовязань щодо повного та своєчасного розрахунку з орендної плати за договором оренди.

31.07.2018р. від відповідача надійшло клопотання № 1/233 від 30.07.2018р. про відкладення розгляду справи у звязку із неможливістю забезпечити явку представника в судове засідання та у звязку із підготовкою відзиву на позов.

Клопотання відповідача було залишено судом без задоволення.

Ухвалою суду від 01.08.2018р. було відкладено підготовче засідання на 05.09.2018р.

04.09.2018р. та 05.09.2018р. від відповідача надійшли відзиви на позовну заяву № 1/261-1 від 29.08.2018р., в яких відповідач зазначив, що не отримував від позивача рахунків на оплату за оренду обладнання, а позовна заява ґрунтується на вимогах, строк виконання яких не настав.

Звертав увагу суду на те, що в порушення вимог п. 4.6. договору позивач не здійснював заміни швидкозношуваних матеріалів, вузлів та агрегатів обладнання, про необхідність заміни яких відповідач повідомляв позивача, а тому вилковий автонавантажувач не використовувався відповідачем за призначенням. Посилаючись на п. 4.7. договору відповідач звертав увагу, що на час проведення ремонту обладнання орендна плата не стягується.

Щодо нарахування штрафних санкцій відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що нараховувати штраф у розмірі 1 000 грн. позивач не має підстав, оскільки дія договору оренди не закінчилась. Також необґрунтованими відповідач вважав нарахування процентів річних та збитків, завданих інфляцією. Просив суд в задоволенні позову відмовити.

05.09.2018р. позивач подав суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача 221 083,39 грн., з них: 216 000 грн. заборгованості за оренду обладнання за період листопад 2017р.- серпень 2018р., 922 грн. процентів річних, 4 161,39 грн. збитків, завданих інфляцією.

Окрім цього, в судовому засіданні представник позивача звернувся до суду із заявою про відмову від позову в частині стягнення 1 000 грн. штрафу.

Суд прийняв заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, а також відмову представника позивача від позову в частині стягнення штрафу в розмірі 1000 грн.

В судовому засіданні представник позивача подав клопотання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів для належної підготовки до розгляду справи по суті та можливості надання додаткових документів.

Ухвалою суду від 05.09.2018р. було продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів - до 11.10.2018р. включно; відкладено підготовче засідання на 26.09.2018 р.

24.09.2018р. від відповідача надійшов відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог № 1/303 від 19.09.2018р.

У відзиві відповідач зазначив, що позивачем не доведено позовні вимоги, не надано належних, допустимих доказів, які б дали змогу встановити істину у справі. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

25.09.2018р. на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання у звязку із хворобою. В клопотанні представник позивача просив відкласти підготовче засідання на 10 жовтня і надати позивачу можливість захистити свої права та інтереси.

В судове засідання 26.09.2018р. представник позивача не зявився.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що клопотання представника позивача є безпідставним.

Суд, розглянувши клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання, залишив його без задоволення.

Однак, з метою належної підготовки справи до судового розгляду по суті та у звязку із невиконанням позивачем вимог ухвали суду від 05.09.2018р. підготовче судове засідання було відкладено на 09.10.2018р.

09.10.2018р. в судовому засіданні на підставі ст.216 ГПК України було оголошено перерву до 31.10.2018р.

В судовому засіданні 31.10.2018р. представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про приєднання до матеріалів справи та врахування при вирішенні спору письмових пояснень №1/338-1 від 24.10.2018р.

На підставі ч.2 ст.207 ГПК України суд залишив письмові пояснення представника позивача №1/338-1 від 24.10.2018р. без розгляду, оскільки позивачем не обґрунтовано неможливості їх подачі на стадії підготовчого провадження.

Вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди № 01/09/17-ВН від 01.09.2017 року підлягає до задоволення частково на суму 184 000 грн., в позові на суму 32000 грн. заборгованості слід відмовити з огляду на таке.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича компанія «Ластівка» та з товариством з обмеженою відповідальністю «Понінківська картонно-паперова фабрика Україна» було укладено договір оренди № 01/09/17-ВН.

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець (позивач) надає, а орендар (відповідач) приймає у платне строкове користування обладнання згідно зі специфікаціями в додатках, котрі є невідємною частиною даного договору.

Відповідно до специфікації до договору оренди № 01/09/17 від 01.09.2017р. обладнанням, яке приймає відповідач, є вилковий автонавантажувач «Komatsu FG25HT-14», орендна плата за один місяць при трьохзмінному режимі роботи становить 24 000 грн.; строк оренди: початок-01.09.2017р., закінчення-31.12.2018р., або за домовленістю сторін.

Згідно з п. 3.1. договору датою початку оренди обладнання вважається дата підписання відповідного акту прийому-передачі.

Позивач взяті на себе зобовязання згідно з договором виконав належним чином: відповідно до акту приймання-передачі позивач передав, а відповідач прийняв вилковий автонавантажувач «Komatsu FG25HT-14».

Пунктами 5.1., 5.2. договору оренди передбачено, що орендар зобовязаний сплатити вартість орендної плати згідно виставлених рахунків орендодавця за кожен минулий календарний місяць оренди; оплата за оренду проводиться на р/р орендодавця, згідно виставленого(их) рахунку(ів) в термін протягом 5-ти (пяти) банківських днів, з моменту отримання рахунку орендарем.

Вимогою №2 від 08.06.2018р. (а.с.25,т.1) позивач звертався до відповідача з проханням сплатити борг. До вимоги складено додаток №1 (а.с.26,т.1), в якому наведено перелік документів, переданих відповідачу.

Згідно з цим переліком позивачем були надані відповідачу рахунки на оплату № 2 від 31.01.2018р., № 5 від 28.02.2018р., № 8 від 31.03.2018р., № 12 від 30.04.2018р., № 13 від 31.05.2018р. (а.с.27-32, т.1) та акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 8 від 30.03.2018р., № 11 від 30.04.2018р., № 12 від 31.05.2018р. (а.с.36-38, т.1).

Згідно з поясненнями представника позивача в додатку №1 до вимоги від 08.06.2018р. в переліку документів помилково зазначено датою рахунку №2 02.01.2018р., фактично датою рахунку №2 є 31.01.2018р.

Рахунки на оплату № 2 від 31.01.2018р., № 5 від 28.02.2018р., № 8 від 31.03.2018р., № 12 від 30.04.2018р., № 13 від 31.05.2018р. (а.с.27-32, т.1) були виставлені за період оренди з січня 2018р. по травень 2018р. включно.

Той факт, що відповідач ці документи отримав, підтверджується наявністю штампа про отримання 14.06.2018р. і реєстрацією за №198.

Окрім цього, супровідним листом без номера і дати (а.с.77, т.1) позивач надав відповідачу рахунки на оплату №13 від 30.06.2018р., №14 від 31.07.2018р., №15 від 31.08.2018р. за період оренди червень 2018р. серпень 2018р. (а.с.78-80, т.1) та акти здачі-приймання робіт №13 від 30.06.2018р., №14 від 31.07.2018р., №15 від 31.08.2018р.

Про те, що відповідач ці документи отримав свідчить штамп про отримання 31.08.2018р. і реєстрація за №302.

Таким чином, наведеними доказами підтверджується вручення відповідачу рахунків на оплату на загальну суму 184 000 грн. за період січень 2018р. травень 2018р., червень 2018р. серпень 2018р. та спростовуються доводи відповідача про їх неотримання.

Разом з цим, позивачем у встановленому законом порядку не доведено вручення відповідачу рахунків на оплату на загальну суму 32000 грн. за період листопад-грудень 2017р.

Відповідно до ст.ст. 526, 599, 759, 762 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст.193, ч.1 ст.283, ч.ч.1, 4 ст.286 Господарського кодексу України учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Договором оренди № 01/09/17-ВН від 01.09.2017р., укладеним між сторонами у справі, строк, а відтак і обовязок оплати залежить від отримання рахунку на оплату.

Оскільки позивачем надано докази вручення відповідачу рахунків на оплату на суму 184 000 грн., то вимога про стягнення з відповідача цієї суми заборгованості підлягає до задоволення.

Враховуючи те, що доказів на підтвердження вручення відповідачу рахунків на оплату на суму 32000 грн. не надано, в позові про стягнення 32000 грн. заборгованості слід відмовити .

Доводи відповідача про те, що вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до п.4.7. договору на час проведення ремонту орендна плата не стягується, не заслуговують на увагу.

З акту про тимчасове виведення обєкта з виробничого процесу та його консервацію від 01.03.2018р., (а.с.102, т.1), наказу №25-1 від 02.03.2018р. «Про затвердження акту про тимчасове виведення обєкта з виробничого процесу та його консервацію (а.с.103, т.1), листа ТзОВ Понінківська картонно-паперова фабрика - Україна №1/55-1 від 02.03.2018р., додатку до нього (а.с.104-105, т.1), листа №1/214-1 від 10.07.2018р. (а.с.106, т.1) вбачається, що вилковий автонавантажувач «Komatsu FG25HT-14» був виведений з виробничого процесу у звязку з необхідністю заміни швидкозношуваних деталів.

Згідно з п.4.6. договору заміна швидкозношуваних деталі, вузлів та агрегатів, як то: шини, АКБ, вили, ролики, лампи у ліхтарях, гідравлічні шланги та таке інше, виконується за рахунок орендодавця.

Цей пункт договору не містить умови про те, що у випадку необхідності заміна швидкозношуваних деталей орендна плата не стягується.

Про те, що не стягується орендна плата на час проведення ремонту йдеться в п.4.7. договору.

Згідно з п.4.7. договору при виникненні несправностей обладнання з вини орендаря, орендар зобовязується сплатити вартість ремонтних робіт та запасних частин орендодавця, в термін до 5 банківських днів з дати отримання відповідного рахунку. За рахунок орендаря здійснювати усі види поточного ремонту предмета оренди із ЗЗЧ і матеріалів орендаря, придбаних за його кошти, і переданих орендодавцю для проведення ремонту. На час проведення ремонту орендна плата не стягується.

Про те, що в орендованому обладнанні виникли несправності з вини орендаря (відповідача) і обладнання потребує ремонту саме у звязку з цим відповідачем не доведено.

Докази, які наведені судом вище, свідчать про необхідність заміни швидкозношуваних деталів в орендованому обладнанні.

На цей випадок сторонами в договорі не передбачено звільнення орендаря від перерахування орендної плати.

Звертаючись з позовом до суду, позивач просив також стягнути з відповідача 922 грн. процентів річних за період з 07.10.2017р. по 01.06.2018р., 4 161,39 грн. збитків, завданих інфляцією, за цей же період.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України, на підставі якої нараховано проценти річних та збитки, завдані інфляцією, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Враховуючи умову п.5.2. договору та те, що рахунки на оплату № 2 від 31.01.2018р., № 5 від 28.02.2018р., № 8 від 31.03.2018р., № 12 від 30.04.2018р., № 13 від 31.05.2018р. були отримані відповідачем 14.06.2018р., відповідач був зобовязаний оплатити вартість оренди за цей період до 21.06.2018р.

Враховуючи умову п.5.2. договору та те, що рахунки на оплату №13 від 30.06.2018р., №14 від 31.07.2018р., №15 від 31.08.2018р. були отримані відповідачем 31.08.2018р., відповідач був зобовязаний оплатити вартість оренди за цей період до 07.09.2018р. включно.

З огляду на викладене, прострочення виконання грошового зобовязання настало відповідно з 22.06.2018р. та з 08.09.2018р.

Позивачем нараховано процентів річних за період з 07.10.2017р. по 01.06.2018р., тобто за період, коли ще не настав строк оплати та був відсутній факт прострочення виконання грошового зобовязання.

Відтак, вимога про стягнення з відповідача 922 грн. процентів річних, 4 161,39 грн. збитків, завданих інфляцією, до задоволення не підлягає.

В судовому засіданні 26.09.2018р. було прийнято відмову представника позивача від позову в частині стягнення 1 000 грн. штрафу, але не вирішено питання про закриття провадження у справі.

У звязку з цим це питання суд вирішує у рішенні, прийнятому за результатами вирішення спору.

Щодо клопотання представника позивача про стягнення із відповідача 5 000 грн. витрат, понесених на оплату юридичних послуг, то відповідно до ст 126 Господарського процесуального кодексу України відшкодовуються витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Позивачем не додано доказів на підтвердження надання йому професійної правничої допомоги адвокатом, а тому клопотання до задоволення не підлягає.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2760 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 599, 759, 762 Цивільного кодексу України, 193 283 286 Господарського кодексу України, ст.ст. 129, 130, п.4 ч.1 ст. 231, ст.ст. 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Понінківська картонно-паперова фабрика - Україна ( м. Луцьк, вул. Карбишева, будинок 3, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія Ластівка ( АДРЕСА_1, ) 184000 грн. заборгованості, 2760 грн. витрат, повязаних з оплатою судового збору.

3. Відмовити у стягненні 32000 грн. заборгованості, 922 грн. процентів річних, 4 161 грн. 39 коп. збитків, завданих інфляцією.

4. Провадження у справі в частині стягнення 1000 грн. штрафу закрити.

5. Вимогу про стягнення 5000 грн. на юридичні послуги залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено: 06.11.2018р.

Суддя І. О. Якушева