РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.10.2018Справа № 910/8818/18

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення відшкодування

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кукота О.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Сабітов С.В. (представник за довіреністю)

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи: не з'явились.

В судовому засіданні 11 жовтня 2018 року, відповідно до положень ст.ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представника позивача, що повне рішення буде складено та підписано 26.10.2018 року.

СУТЬ СПОРУ:

06 липня 2018 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (позивач) надійшла позовна заява № 3296/3.17.1359 від 04.07.2018 року до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (відповідач) про стягнення 28 543,82 грн. з них: страхового відшкодування - 28 413,04 грн. (двадцять вісім тисяч чотириста тринадцять гривень 04 копійки) та 3% річних - 130,78 грн. (сто тридцять гривень 78 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом № АМ/1581343.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/8818/18, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 07.08.2018 року.

18.07.2018 року через канцелярію суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація про страхове покриття № 9-09/22867 від 16.07.2018 року.

02.08.2018 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява № 3.17.1359 від 02.08.2018 року про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та клопотання № 3.17.1359 від 02.08.2018 року про витребування у ОСОБА_1 оригіналів полісів АМ/1581343 та АК/4117238.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2018 року ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.09.2018 року, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 та витребувано у ОСОБА_1 оригінали полісів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/1581343 та АК/4117238.

27.08.2018 року через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшли пояснення, в яких останній пояснив, що укладений з відповідачем поліс № АК/4217238 ним був втрачений, у зв'язку з чим був виданий його дублікат № АМ/1581343, позов вважає обґрунтованим. Крім того, від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

В підготовчому засіданні 11.09.2018 року судом оголошувалася перерва до 18.09.2018 року.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 18.09.2018 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/8818/18 до судового розгляду по суті на 11.10.2018 року. Про дату, час і місце судового засідання представника позивача повідомлено під розписку, а відповідача та третю особу - ухвалою суду від 18.09.2018 року.

В судовому засіданні 11.10.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання 11.10.2018 року не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Водночас, суд звертає увагу, що поштові відправлення з ухвалами суду у даній справі не були вручені відповідачу та були повернуті до суду 17.07.2018 року, 15.08.2018 року та 24.09.2018 року відповідно з відмітками у довідках відділення поштового зв'язку на відповідних конвертах «неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача».

Так, поштові відправлення з ухвалами суду у даній справі були направлені Товариству з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» за адресою: 03056, м. Київ, пров. Індустріальний, 23, яка вказана в позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження товариства у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

В пункті 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд дійшов висновку, що днем вручення відповідачу ухвал суду від 10.07.2018 року, 07.08.2018 року та 18.09.2018 року у справі №910/8818/18 є 12.07.2018 року, 09.08.2018 року та 21.09.2018 року відповідно.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, проте своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк, а також правом взяти участь у розгляді справи, не скористався.

Представник третьої особи в судове засідання 11.10.2018 року не з'явились.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі представлені докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2017 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (надалі - страховик) та ОСОБА_3 (надалі - страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів програма «Преміум» № 209.17.2348274 (надалі - договір), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Mercedes-Benz/GLC 220d 4Matic X253», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 до 05.08.2017 року, а з 05.08.2017 року реєстраційний номер НОМЕР_2, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу внаслідок ДТП.

Відповідно до п. 10 частини А договору страхування строк дії договору з 04.04.2017 року по 03.04.2018 року.

Відповідний страховий випадок настав 02.09.2017 року по вул. Ак. Корольова, за участю автомобіля «Nissan Primastar», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 та застрахованого автомобіля «Mercedes-Benz/GLC 220d 4Matic X253», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який знаходився під керуванням ОСОБА_4.

ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Nissan Primastar», державний реєстраційний номер НОМЕР_4, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz/GLC 220d 4Matic X253», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

У відповідності до звіту № 43 про оцінку КТЗ Mercedes-Benz/GLC 220d 4Matic від 03.10.2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz/GLC 220d 4Matic, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 32 516,78 грн.

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 29 413,04 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №№ ЦО02407 від 12.09.2017 року на суму 26 792,54 грн. та ЦО02406 від 12.09.2017 року на суму 2620,50 грн. Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується наявним в матеріалах справи страховим актом №3.17.1359-1 від 12.09.2017 року.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 02.10.2017 року у справі №520/11256/17 (належним чином засвідчена копія постанови міститься в матеріалах справи) дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 14 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування (п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Nissan Primastar», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, шляхом укладення з відповідачем поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1581343.

У відповідності до ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв'язку з укладенням відповідачем з ОСОБА_1 полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АМ/1581343, відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати завдану ОСОБА_1 шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Nissan Primastar», державний реєстраційний номер НОМЕР_3.

У відповідності до вищевказаних норм, ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до відповідача, як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм ОСОБА_1 транспортного засобу «Nissan Primastar», державний реєстраційний номер НОМЕР_3.

Як підтверджується матеріалами справи, вартість матеріального збитку автомобіля «Mercedes-Benz/GLC 220d 4Matic X253», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 32 516,78 грн.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно частини 2 підпункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст. 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з огляду на те, що полісом № АМ/1581343 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 100 000,00 грн. і франшизу в сумі - 1000,00 грн., суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача про те, що стягненню з відповідача підлягає сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм ОСОБА_1 транспортного засобу «Nissan Primastar», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, в розмірі - 28 413,04 грн. (29 413,04 грн. - сума виплаченого страхового відшкодування - 1000,00 грн. - франшиза).

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд встановив, що позивач здійснив нарахування 3% річних у відповідності до вимог чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в межах визначеного позивачем періоду є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 130,78 грн., за розрахунками позивача.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладені судом обставини та факти, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (, адреса: 03056, м. Київ, пров. Індустріальний, 23), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (, адреса: 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: страхового відшкодування - 28 413,04 грн. (двадцять вісім тисяч чотириста тринадцять гривень 04 копійки), 3% річних - 130,78 грн. (сто тридцять гривень 78 копійок) та судовий збір - 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.10.2018р.

Суддя О.В. Котков