СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

26 жовтня 2018 року Справа № 922/6220/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В.О.

розглянувши заяву акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про забезпечення позову (вх.№297 від 24.10.2018) у справі №922/6220/15,

за заявою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", м.Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Строма", Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.09.2018 відмовлено ліквідатору в задоволенні заяви (вх.№ 28050 від 01.09.17) про визнання недійсним з моменту вчинення договору купівлі-продажу нежитлових будівель та заяви (вх.№ 28403 від 04.09.17) про визнання недійсним з моменту вчинення договору іпотеки нежитлових будівель.

АТ «Укрсоцбанк» з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.10.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.09.2018 у справі № 922/6220/15 та призначено справу до розгляду.

24.10.2018 до суду від АТ «Укрсоцбанк» надійшла заява про забезпечення позову (вх.№297 від 24.10.2018) у справі №922/6220/15, в якій заявник просив вжити заходів по забезпеченню позову та до розгляду по суті заяв ліквідатора №60/1 від 31.08.2017 і №60/2 від 04.09.2017:

- накласти арешт на нежитлові будівлі літ. «А-4», загальною площею 8059,4 кв.м., що знаходяться в м. Харкові по проспекту Гагаріна, 20-А,

- накласти арешт на нежитлові будівлі літ. Б-5, загальною площею 624,5 кв.м., що знаходяться в м. Харкові по проспекту Гагаріна, 20-А,

- заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які правочини і будь-які реєстраційні дії щодо нежитлової будівлі літ. «А-4», загальною площею 8059,4 кв.м., що знаходяться в м. Харкові по проспекту Гагаріна, 20-А,

- заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які правочини і будь-які реєстраційні дії щодо нежитлової будівлі літ. Б-5, загальною площею 624,5 кв.м., що знаходяться в м. Харкові по проспекту Гагаріна, 20-А.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи поданої заяви приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Заява обґрунтована тим, що ліквідатором до господарського суду подано заяву (вх. № 28050 від 01.09.2017), в якій він просив суд визнати недійсним з моменту вчинення договір купівлі-продажу нежитлових будівель літ "А-4" загальною площею 8059,4 кв.м., літ."Б-5" загальною площею 624,5 кв.м., що знаходиться в м. Харкові по проспекту Гагаріна 20А від 02.09.2014, укладений між ТОВ «Компанія «Строма» і ОСОБА_1В, та заяву (вх. № 28403 від 04.09.2017) про визнання недійсним з моменту вчинення договору іпотеки нежитлових будівель літ. «А-4», загальною площею 8059,4 кв.м., літ. «Б-5», загальною площею 624,5 кв.м., що знаходяться в м. Харкові по проспекту Гагаріна, 20-А від 02.09.2014, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.09.2018 відмовлено ліквідатору в задоволенні заяви (вх.№ 28050 від 01.09.17) про визнання недійсним з моменту вчинення договору купівлі-продажу нежитлових будівель та заяви (вх.№ 28403 від 04.09.17) про визнання недійсним з моменту вчинення договору іпотеки нежитлових будівель.

АТ «Укрсоцбанк» було подано апеляційну скаргу на вищезазначене ухвалу суду.

На думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно та заборони вчинення реєстраційних дій щодо відчуження зазначених нежитлових приміщень може привести до незаконного відчуження майна, утруднити та зробити неможливим в майбутньому реального виконання рішення суду, як наслідок, порушення прав АТ «Укрсоцбанк», та інших кредиторів.

Нормами ГПК передбачено, зокрема, що позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Разом з цим, у п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 № 16 роз'яснено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, за змістом пунктів 3, 9 зазначеної постанови пленуму необхідною умовою вжиття заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що не вжиття відповідних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Однак, заявником до заяви не надано доказів, які б мали підтверджувати, зокрема, реалізацію майна чи ведення будь-яких підготовчих дій до його реалізації.

Відповідно до п.1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до п.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 234 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про забезпечення позову (вх.№297 від 24.10.2018) у справі №922/6220/15 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку статей 286 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А.Пуль

Суддя В.О. Фоміна