УХВАЛА

м. Київ

16.10.2018Справа № 4/495
За скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі

За позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Класик-Ход"

про стягнення 17 621 713, 59 грн.

Суддя І.І. Борисенко

Представники сторін:

від ВДВС - не з`явились

від заявника - не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.01.2011 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Класик-Ход" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 21, літ. "М", Код ) на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 5, ) 720 887 грн. 44 коп. строкової заборгованості за кредитом по траншам у гривні; 7 665 386 грн. 95 коп. строкової заборгованості за кредитом по траншах у дол. США; 5 436 963 грн. 59 коп. простроченої заборгованості за кредитом по траншах у дол. США; 331 726 грн. 70 коп. простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом по траншам у гривні; 2 821 373 грн. 29 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом по траншах у дол. США; 22 976 грн. 98 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом по траншам у гривні; 389 870 грн. 28 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту по траншах у дол. США; 198 136 грн. 12 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредиту по траншах у дол. США; 34 392 грн. 23 коп. індекс інфляції за несвоєчасне погашення відсотків по траншам у гривнях, 25 500 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2011 рішення суду від 18.01.2011 змінено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Класик-Ход" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 21, літ. "М", Код ) на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 5, ) 720 887 грн. 44 коп. строкової заборгованості за кредитом по траншам у гривні; 7 665 386 грн. 95 коп. строкової заборгованості за кредитом по траншах у дол. США; 5 436 963 грн. 59 коп. простроченої заборгованості за кредитом по траншах у дол. США; 331 726 грн. 70 коп. простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом по траншам у гривні; 2 821 373 грн. 29 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом по траншах у дол. США; 7 702 грн.83 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом по траншам у гривні; 149 583 грн. 95 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту по траншах у дол. США; 65 815 грн. 72 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредиту по траншах у дол. США; 19 104 грн. 69коп. інфляційних втрат за несвоєчасне погашення відсотків по траншам у гривнях, 24 916 грн.58 коп. державного мита та 230 грн. 61 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

13.04.2011 на виконання рішення суду від 18.01.2011, яке змінено постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2011 видано наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.05.2011 постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2011 залишено без змін.

03.09.2018 через відділ діловодства суду скаржником подана скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій скаржник просить суд:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інни Вікторівни, щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу ВП №5226091 від 10.08.2018;

- скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №5226091 від 10.08.2018;

- відновити виконавче провадження ВП №5226091 з примусового виконання наказу №4/495 виданого 13.04.2011 року Господарським судом міста Києва про стягнення заборгованості з Товарисва з обмеженою відповідальністю «Класик-Ход».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 розгляд вищевказаної скарги призначено на 25.09.2018.

Ухвалою суду від 25.09.2018 судове засідання відкладено до 16.10.2018.

02.10.2018 через загальний відділ діловодства суду представником Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було подано письмові пояснення та клопотання про долучення документів до справи. У письмових поясненя головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. заперечив проти задоволення скарги, вважає, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 10.08.2018 прийнята у відповідносто до вимог закону, а скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

В судове засідання 16.10.2018 представники сторін не з'явились, про місце, час розгляду скарги були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено обов'язковість виконання судових рішень, невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало на виконані виконавче провадження у справі №4/495 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Класик-Ход" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 21, літ. "М", Код ) на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 5, ) 720 887 грн. 44 коп. строкової заборгованості за кредитом по траншам у гривні; 7 665 386 грн. 95 коп. строкової заборгованості за кредитом по траншах у дол. США; 5 436 963 грн. 59 коп. простроченої заборгованості за кредитом по траншах у дол. США; 331 726 грн. 70 коп. простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом по траншам у гривні; 2 821 373 грн. 29 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом по траншах у дол. США; 7 702 грн.83 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом по траншам у гривні; 149 583 грн. 95 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту по траншах у дол. США; 65 815 грн. 72 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредиту по траншах у дол. США; 19 104 грн. 69коп. інфляційних втрат за несвоєчасне погашення відсотків по траншам у гривнях, 24 916 грн.58 коп. державного мита та 230 грн. 61 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

10.08.2018 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник не погоджується з вищезазначеною постановою, вважає її незаконною, та такою що направлена не у спосіб визначенй Законом України «Про виконавче провадження», такою що порушує його права, як стягувача, обґрунтовуючи це з наступних підстав.

Скаржник зазначає, що Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не виконувались належно дії, щодо виконання наказу по справі №4/495 від 13.04.2011 виданого Господарським судом міста Києва на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2011.

Суд дослідив наявні матеріали справи, встановив, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 15.09.2016 було прийнято постанову про відкриття виконавого провадження ВП№52226091. З метою забезпечення виконання рішення суду прийнято постанову про арешт майна боржника, а саме все рухоме та нерухоме майно та грошових коштів на рахунках боржника в межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору та було внесено відповідні запити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру рухомого майна, Державна фіскальна служба.

Державна фіскальна служба надала інформацію, що боржник має відкриті рахунки в ПАТ «ПУМБ», АТ «СБЕРБАНК». Згідно з інформації наданої ПАТ «ПУМБ», АТ «СБЕРБАНК» кошти на рахунках відсутні.

Також, судом встановлено, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України були здійсненні запити, щодо надання інформації рухомого і не рухомого майна боржника до: Регіонального сервісного центру в Дніпровській області, Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області, Головного управління держпраці у Дніпропетровській області, Головного управління держгеокадастру у Чернігівський області, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Головного управління державної казначейської служби України в м. Києві.

10.10.2016 від Головного управління держгеокадастру у Чернігівський області надйшла відповідь, що за інформацією наданими територіальними органами Дежкадастру з державного реєстру земель, віномості станом на 31.12.2012 про зареєстровані правовстановлюючи документи стосовно фізичних та юридичних осіб, зазначених в запитах відсутні.

24.10.2016 надійшла відповідь на запит від Головного управління держгеокадастру у Дніапропетровській області в який зазначено, щл відомості щодо реєстрації земельних ділянок боржника відсутні.

08.04.2018 від Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів надійшло відповідь, що згідно з даних з уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні і меліоративні машини, сільськогосподарська техніка та інші механізми за боржником не зареєстровані.

11.04.2018 від Головного управління державної казначейської служби України в м. Києві надійшла відповідь на запит головного державного виконавця, що запиту вальна інформація про боржника відсутня.

02.05.2018 від Регіонального сервісного центру в Дніпропетровський області надано відповідь на запит, що згідно наявної інформації, станом на 01.05.2018, за ТОВ «Класик-Ход» на території Дніпропетровської області транспортні засоби не зареєстровані.

08.05.2018 від Головного управління держпраці у Дніпропетровській області надав відповідь, що відповідно до відомостей від відповідальних осіб за введення відомчого обліку зареєстрованого технологічного транспорту, за боржником великовантажні та інші технологічні транспортні засоби не зареєстровані.

10.08.2018 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

З даних постанов та запитів вбачається, що станом на серпень 2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В., в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження", не виконувалися належним чином виконавчі дії з примусового виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2011 по виконавчому проваджені №52226091, не проводилися дії щодо належного розшуку майна боржника, у зв'язку з чим не виносилося відповідних постанов.

За статтею 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до ст. 10 України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п'ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

В силу абз. 2 ч. 9 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Відповідно до ч.8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно з статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів. Органи доходів і зборів зобов'язані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.

Відповідно до ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

За п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод Висока Договірна Сторона зобов'язана гарантувати кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків справедливий судовий розгляд впродовж розумного строку.

За ст.1 першого Протоколу до Конвенції кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном і не може бути його позбавлена інакше як в інтересах суспільства.

За ст. 13 кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі. Невід'ємною частиною справедливого судового розгляду та ефективного захисту права на мирне володіння майном є забезпечення державою примусового виконання судового рішення в розумний строк, яке в Україні покладається на державну виконавчу службу та державних виконавців.

Разом з тим, постанова Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2011, яка набрала законної сили 05.04.2011 наказу по справі №4/495 від 13.04.2011 виданого Господарським судом міста Києва на виконання, на виконання якого було видано наказ по справі №4/495 від 13.04.2011 виданого Господарським судом міста Києва на даний час не виконано, належних заходів щодо примусового виконання рішення в період з моменту відкриття 15.09.2016 та 10.08.2018 (постанова про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання) не вживались.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. по виконавчому провадженні №52226091 від 10.08.2018 була виконана остання дія, а саме було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання. Таким чином, виконавчи дії щодо боржників юридичних осіб повинні бути безперервними та систематичними.

Проте головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. не було надано доказів щодо вчинення всіх дій, направлених на не упереджене та своєчасне примусове виконання наказу, що є порушення вимог чинного законодавства.

Суд вважає, що такі дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В.не відповідаю нормам чинного законодавства України та вважає порушеними права стягувача як строни у виконавчому провадженні №52226091, а також фактичним обставинам, що мають суттєве значення, з огляду про наступне.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. не вжито всіх, передбачених законом заходів щодо примусового виконання наказу суду від 13.04.2011 у даній справі, що призвело до невиконання судового рішення у даній справі та не проводились належні дії щодо розшуку майна, у зв'язку з чим не виносилось відповідних постанов, не направлялись періодично запитів до всіх органів державної влади, які відповідно до законодавства володіють відповідною інформацією.

При цьому, державний виконавець зобов'язаний вживати реальних заходів примусового виконання рішень передбачених Законом України "Про виконавче провадження" неупереджено, своєчасно і в повному обсязі.

Законом надані широкі права та повноваження державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження, в тому числі притягнення до відповідальності за невиконання законних вимог державного виконавця, тощо.

Зокрема, державним виконавцем жодних дій з приводу розшуку майна боржника періодично (через кожні 2 тижні) не проводилось.

Законом визначено, що примусове стягнення, яке має здійснювати державний виконавець, полягає не лише у формальному підході, а і у здійсненні певних заходів.

Матеріали справи не містять доказів реального належного здійснення головним державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду, відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до п. 9.13 Постанови Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Всупереч та в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження", що передбачають неупереджене, своєчасне, повне вчинення виконавчих дій та використовування наданих державному виконавцю прав у точній відповідності із законом, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. не було вчинено належних заходів виконавчого провадження з метою реального виконання рішення суду у даній справі, у зв'язку з чим суд дійшов до висновку про те, що права заявника було порушено, а дії головного державного виконавця, що полягає у не здійсненні виконавчих дій щодо виконавчого провадження ВП №52226091 є неправомірною, у зв'язку з чим подана скарга є обґрунтованою та задовольняється судом.

Керуючись ст.ст. 234, 339, 341. 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по справі № 4/495 задовольнити.

Визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках виконавчого провадження ВП №52226091 щодо повернення Публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський Акціонерний Банк" наказу Господарського суду міста Києва від 13.04.2011 №4/495.

Зобов'язати Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 10.08.2018, в рамках виконавчого провадження ВП № 52226091.

Зобов'язати відділ примусового виконання рішень Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 13.04.2011 №4/495.

Ухвала набрала законної сили 16.10.2018 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст підписано 19.10.2018

Суддя І.І. Борисенко