ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"31" жовтня 2018 р. Справа № 903/697/18

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду ОСОБА_1, перевіривши матеріали апеляційної скарги відповідача - виконавчого комітету Луцької міської ради на ухвалу Господарського суду Волинської області від 27.09.2018 р. у справі № 903/697/18 (суддя Кравчук А.М.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-Агросервіс" (м. Луцьк)

до виконавчого комітету Луцької міської ради (м. Луцьк)

про визнання протиправними та скасування рішень виконавчого комітету Луцької міської ради

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МТС-Агросервіс" звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправними та скасування рішень виконавчого комітету Луцької міської ради №581-1, №581-2, №581-3, №581-4, №581-5, №581-6, №581-7, №581-8, №581-9, №581-10, №581-11, №581-12, №581-13, №581-14, №581-15, №581-16, №581-17, №581-18, №581-19, №581-20 від 14.09.2018 року про демонтаж тимчасових споруд на вул. Замковій.

Позивачем також подана до суду першої інстанції заява про забезпечення позову шляхом заборони виконавчому комітету Луцької міської ради та Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради та іншим виконавчим органам Луцької міської ради виконувати будь-які дії щодо демонтажу майна на вул. Замковій у м. Луцьку до вступу в законну силу рішення суду по даній справі.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 27.09.2018 р. у справі № 903/697/18 заяву ТОВ "МТС-Агросервіс" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково; заборонено виконавчому комітету Луцької міської ради та департаменту муніципальної варти Луцької міської ради виконувати будь-які дії щодо демонтажу тимчасових споруд (кіоски №№1-20), що розташовані на вул. Замковій у м.Луцьку до набрання законної сили рішенням суду по справі №903/697/18. В задоволенні вимоги заявника щодо заборони іншим виконавчим органам Луцької міської ради вчиняти будь-які дії щодо демонтажу майна відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, виконавчий комітет Луцької міської ради звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу місцевого господарського суду, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без руху, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно п.п. 7 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2018 року - 1 762 грн.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Волинської області від 27.09.2018 р. у даній справі скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1762 грн.

Так, в підтвердження сплати судового збору в сумі 1762 грн. скаржником до апеляційної скарги додано не завірену копію платіжного доручення №409 від 27.07.2018 р.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вказує, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, враховуючи те, що докази сплати судового збору подаються до суду тільки в оригіналі, тому суд апеляційної інстанції вважає, що копія платіжного доручення №409 від 27.07.2018 р. не може бути належним доказом сплати судового збору у даній справі.

При цьому, судом приймається до уваги, що згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У відповідності до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір", суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційним господарським судом перевірено зарахування вказаної суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету України та встановлено, що в електронному реєстрі підтверджень оплат із органу Державної казначейської служби про зарахування сум судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України відсутнє підтвердження зарахування вказаної суми судового збору, сплаченої згідно платіжного доручення №409 від 27.07.2018 р.

Також, суд вказує, що відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Як встановлено апеляційним судом, ухвала винесена та підписана судом першої інстанції 27.09.2018 р., тому десятиденний строк на апеляційне оскарження даного судового рішення закінчився, враховуючи вихідні дні - 08.10.2018 р.

Разом з тим, скаржник звернувся до суду з апеляційною скаргою лише 10.10.2018 р., що підтверджується штемпелем печатки суду першої інстанції на апеляційній скарзі, тобто з пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження даного судового рішення. При цьому, клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку не подав.

Крім того, відповідно до ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Разом з тим, скаржником до апеляційної скарги не додано доказів надсилання позивачу копії скарги і доданих до неї документів, листом з описом вкладення.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги процесуального законодавства, що є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням скаржнику строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 258, 260 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу виконавчого комітету Луцької міської ради на ухвалу Господарського суду Волинської області від 27.09.2018 р. у справі № 903/697/18 - залишити без руху.

2. Скаржнику протягом 10-ти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки:

- подати оригінал платіжного документа (квитанції, платіжного доручення, тощо) про сплату судового збору в розмірі 1762 грн.

- подати мотивоване клопотання про поновлення процесуального строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Волинської області від 27.09.2018 р. у справі № 903/697/18.

- подати до суду докази надіслання копії апеляційної скарги з доданими до неї документів позивачу у справі.

3. Роз'яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Олексюк Г.Є.