ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.05.2018 Справа № 905/187/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Паніній Я.М.,

розглянувши справу № 905/187/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»

про стягнення 22 320,50 грн.,

за участю представників:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Суть спору: ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить стягнути з ПрАТ «МК «Азовсталь» коштів, повязаних із затримкою вагону, у розмірі 22 320,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наявність у відповідача обовязку по відшкодуванню понесених залізницею витрат з огляду на виправлення комерційної несправності (відсутність розпірних рам) вагону №56046840 (накладна №51025336), який був завантажений ПрАТ «МК «Азовсталь».

У відзиві на позовну заяву за вх.№4962/18 від 05.03.2018р. відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з посиланням на те, що вантаж у вагоні №56046840 відповідачем був розміщений та скріплений правильно, кріплення вантажу у спірному вагоні здійснювалося на підставі затвердженого залізницею креслення та на момент прийняття залізницею вагону до перевезення та оформлення залізничної накладної №51025336 будь-яка комерційна несправність була відсутня. При прийнятті вантажу на станції відправлення у спірному вагоні зауважень щодо кріплення вантажу від залізниці не надходило, матеріали справи не містять даних про те, що виявлений залізницею комерційний брак у даному випадку виник з вини відповідача, а також того, що виявлений нею комерційний брак мав скритий характер. Комерційна несправність у вигляді відсутності кріплення у вагоні №56046840 виникла під час перевезення внаслідок незабезпечення збереження кріплення залізницею або крадіжки розпірних рамок. Відповідач також зазначає, що позивачем не надано відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, що є підставою для стягнення плати за користування вагонами, не надано відповідного акту про затримку вагона, доказів інформування відповідача про затримку вагонів, відсутнє належне документальне оформлення здійснення маневрових робіт, обґрунтований розрахунок їх вартості, та вважає, що за відсутності доказів затримки спірного вагону з вини відповідача, вимоги щодо стягнення плати за зберігання вантажу у вказаній за позовом сумі є необґрунтованими та безпідставними.

У відповіді на відзиві вх.№6589/18 від 27.03.2018р. позивач посилається на те, що відповідно до параграфу 6 ст.28 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення передбачено, що перевізнику повинні бути сплачені додаткові платежі та витрати, якщо перепони для перевезення вантажу виникли з причин, що не залежать від перевізника, а тому, враховуючи те, що у даному випадку, комерційна несправність - відсутність розпірних рам при кріпленні вантажу, виникла з причини завантаження вантажу вантажовідправником в порушення Технічних умов розміщення та кріплення вантажу, тобто з вини ПрАТ «МК «Азовсталь», наявні підстави для задоволення вимог про стягнення з відповідача додаткових платежів на загальну суму 22 320,50 грн. Крім того, позивач зазначив, що наявні у матеріалах справи акти загальної форми свідчать, що затримка вагону не залежала від залізниці, вказані акти засвідчують обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу у вагоні і є належними доказами по справі. В той же час, щодо позиції відповідача про те, що позивачем не складено в порушення параграфу 2 ст.12 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення комерційного акту, позивач звертає увагу, що даною статтею не передбачено обставин для складання саме комерційного акту. Водночас, позивачем надано розяснення щодо нарахованих плат за користування вагоном, маневрові роботи, телеграми, зберігання вантажу, тарифу ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 27.03.2018р. продовжено строк проведення підготовчого провадження продовжено до 10.05.2018р. у звязку із задоволенням відповідного клопотання відповідача за вх. № 6599/18 від 27.03.2018р.; оголошено перерву до 26.04.2018р.

Ухвалою суду від 26.04.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.05.2018р.

Представники сторін у судове засідання 29.05.2018р. не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень №409, №635.

За таких обставин, а також враховуючи клопотання позивача за вх. № 8704/18 від 26.04.2018р. про розгляд справи без участі його представника, суд визнав за можливе вирішити справу за відсутності сторін.

На підставі ст.240 ГПК України у судовому засіданні 29.05.2018р. підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

За приписами ч.1 ст.909 ЦК України та ч.1 ст.307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно із ч.2 ст.908 ЦК України та ч.5 ст.307 ГК України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.2 ст.306 ГК України суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

За змістом ч.5 ст.307 вказаного кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

За приписами ст.6 гл.1 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Як свідчать матеріали справи, 15.07.2017р. ПрАТ «МК «Азовсталь» зі станції Сартана Донецької залізниці на станцію Чиєрна над Тисою ЖСР-56 було направлено за залізничною накладною №51025336 у вагоні №56046840 вантаж сляби (заготівки сталеві) (вантажоодержувач АТ «Будамар Логістік», м.Братислава, Словаччина).

Вказана накладна містить наступні відомості:

- маса вантажу 67799 кг (п.18, відомість вагонів);

- ким завантажено вантаж відправником (п.20);

- спосіб визначення маси на вагонних вагах (150 т) 1416 Ермак ВВ-150-1-50 (п.21).

Згідно з відомостями, зазначеними в графі 3 накладної, вантаж у вагоні №56046840 був розміщений та закріплений у відповідності до креслення №059497-2МЧ від 05.09.2012р. У цій графі залізничної накладної також визначені кількість та розмір реквізитів кріплення (розпірних рамок), а у графі 15 зазначена їх вага 219 кг.

На станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень та заперечень, у тому числі і щодо кріплення вантажу у вагоні. При цьому, правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

25.07.2017р. при перевірці поїзда в комерційному відношенні із застосуванням засобів відеоспостереження на станції Клепарів Львівської залізниці позивачем виявлено комерційну несправність у вагоні №56046840, а саме: в передній і задніх частинах вагона відсутні розпірні рами, про що складено акт загальної форми №5140 від 25.07.2017р.

Як вказує позивач з посиланням на акт загальної форми №5140 від 26.07.2017р., при огляді вагону №56046840 виявлено відсутність розпірних рам у даному вагоні, чим порушено п. 7.5.3 гл.3 додатку 3 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення. У звязку з цим вагон №56046840 був направлений 26.07.2017р. на станцію Скнилів для виправлення комерційної несправності.

Після прибуття на станцію Скнилів Львівської залізниці, комерційну несправність вагону №56046840 виправлено позивачем, про що складено акти загальної форми № 2284 від 27.07.2017р., №2442 від 04.08.2017р. та калькуляцію виправлення комерційного браку від 04.08.2017р.

По станції Скнилів Львівської залізниці, за даними акту загальної форми №2442 від 04.08.2017р. нараховано наступні платежі:

1. Плата за користування вагоном (з 27.07.2017р. 14:17 год. по 04.08.2017р. 12:00год. = 189:43 год.) 2 907,70 грн. без ПДВ;

2. Зберігання вантажу у вагоні (7 діб) 4 383 грн. без ПДВ;

3. Маневрова робота (1 манев. роб. по 00:20 хв.) - 673,60 грн. без ПДВ;

4. ОСОБА_1 4 036 грн. без ПДВ;

5. Вартість робіт, виконаних ВП «Львівська механізована дистанція вантажно-розвантажувальних робіт» 4 290,72 грн. без ПДВ;

По станції Клепарів Львівської залізниці, за даними акту загальної форми № 2174 від 17.08.2017р. нараховано наступні платежі:

1. Плата за користування вагоном (39 год) -126,80 грн. без ПДВ;

2. Маневрова робота (1 год.) 1 347,20 грн. без ПДВ;

3. Телеграма (2 шт.) - 244грн. без ПДВ.

Крім того, залізницею нараховано плату за користування з наростаючим (Клепарів 39 год. + Скнилів 1 189,43 год. = 228,43 хв.) у розмірі 3 625,90 грн. без ПДВ.

Посилаючись на необхідність відшкодування витрат повязаних з перевезенням вантажу не передбачених застосованими тарифами і викликаних причинами, які не залежать від перевізника, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За розрахунком позивача, наведеним у позовній заяві, стягненню з відповідача на користь позивача належить 22 320,50 грн. з ПДВ за усунення перевізником комерційної несправності вагона №56046840.

За приписами ст.918 ЦК України завантаження (вивантаження) вантажу здійснюється організацією, підприємством транспорту або відправником (одержувачем) у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як визначено у ст.32 Статуту залізниць України, вантажі повинні завантажуватись без перевищення вантажопідйомності вагона (контейнера). Відправник зобов'язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Відповідно до п.4 розділу «Правила приймання вантажів до перевезення» Правил перевезення вантажів, затверджених наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, відправник зобов'язаний підготувати вантаж до навантаження відповідно до вимог, які забезпечували б збереження його на всьому шляху перевезення та екологічну безпеку і захист навколишнього природного середовища згідно з законодавством.

Залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України. Перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. (ч.1 ст.12, ч.1 ст.23 ЗУ «Про залізничний транспорт»).

Стаття 110 Статуту залізниць України встановлює, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Перевезення залізницями вантажів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення (ст.4 Статуту залізниць України).

Згідно з параграфом 3 ст.14 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, договір перевезення оформляється залізничною накладною. Одночасно з предявленням вантажу до перевезення відправник до кожної відправки повинен представити станції відправлення правильно заповнену і підписану залізничну накладну.

Правилами перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених наказом №542 від 20.08.2001р. Міністерства транспорту України передбачено, що у вагонах відкритого типу (на платформах, у напіввагонах і т.ін.) допускається перевезення вантажів, зазначених у додатку. До вказаного додатку, зокрема, включені й сляби (заготовки стальні) код єдиної тарифно-статистичної номенклатури вантажів 31407.

Правилами приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України встановлено що, вантажі до перевезення приймаються за наявності місячного плану або дозволу на перевезення, оформленого відповідно до Правил планування перевезень вантажів. Відправники можуть пред'являти вантажі до перевезення на місцях загального й незагального користування (п.1 Правил).

Відповідно до п.3 вказаних Правил вантажі, що потребують тари для збереження їх від утрати, псування або пошкодження при перевезенні, повинні пред'являтися до перевезення у справній тарі, яка відповідає стандартам або технічним умовам, а вантажі, на тару і упакування яких стандарти та технічні умови не встановлено, - у справній тарі, що забезпечує їх збереження. Упаковка, в якій вантаж пред'являється до перевезення, не повинна завдавати шкоди рухомому складу, залізничній колії й навколишньому середовищу. Відправник несе відповідальність за пред'явлений до перевезення вантаж у нестандартній і неякісній упаковці. Якщо при зовнішньому огляді тари або упаковки пред'явленого до перевезення вантажу будуть помічені недоліки, які можуть призвести до втрати, псування або пошкодження вантажу, то відправник зобов'язаний на вимогу станції привести тару або упаковку у відповідність до вимог стандартів або інших нормативно-технічних документів на продукцію. Відправник зобов'язаний на вимогу станції пред'явити стандарт або технічні умови, сертифікат на відвантажувану продукцію (якщо вона підлягає сертифікації), а також на її тару. Залізниця може не приймати вантаж до перевезення у разі відсутності або неналежного його маркування, а також у тарі, що не відповідає вимогам стандартів або інших нормативних документів.

Навантаження вагонів здійснюється згідно з правилами розміщення і кріплення вантажів, правилами перевезення вантажів із забезпеченням безпеки руху, схоронності вантажів і безпечного виконання вантажних робіт (п.20 Правил).

Забороняється приймати до перевезення вантажі у вагонах, завантажених з перевищенням їх вантажопідйомності, та в інших випадках, передбачених Правилами перевезення окремих видів вантажів (п.26 Правил).

За змістом п.28 вказаних Правил приймання вантажів до перевезення договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній. Факт приймання вантажу до перевезення, завантаженого у вагон (контейнер) відправником, підтверджується підписанням Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, видачу/приймання контейнерів працівниками відправника і залізниці. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відтак, з огляду на наведене, приймаючи до уваги, що сляби (заготовки стальні) перевозяться залізницею у вагонах відкритого типу, вантаж, завантажений відповідачем по залізничній накладній №51025336 у вагоні №56046840 мав прийматися 15.07.2017р. до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування та кріплення.

Таким чином, оскільки в накладній №51025336 проставлений календарний штемпель станції відправлення, суд дійшов висновку, що договір про перевезення вантажу за цією накладною був укладений 15.07.2017р., що свідчить про відсутність зі сторони залізниці зауважень щодо навантаження та кріплення вантажу у вагоні №56046840.

При цьому, суд звертає увагу, що комерційна несправність, встановлена 25.07.2017р. на станції Клепарів Львівської залізниці, а саме: відсутність розпірних рам в передній і задніх частинах вагона, не є прихованою комерційною несправністю, та згідно п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, відсутність кріплення слябів мала бути виявлена працівниками залізниці при прийнятті вантажу 15.07.2017р. у вагоні №56046840.

Вищенаведене свідчить, що вантаж у вагоні №56046840 відповідачем був розміщений за правилами розміщення і кріплення вантажів, на момент прийняття залізницею спірного вагону до перевезення та укладання договору перевезення №51025336, комерційна несправність в частині кріплення вантажу була відсутня.

На шляху прямування від станції Сартана Донецької залізниці до станції Клепарів Львівської залізниці (станції затримання) вагон №56046840 прослідував через інші пункти комерційного огляду поїздів і вагонів (ПКО), проте доказів виявлення будь-яких комерційних несправностей в кріпленні вантажу (відсутності розпірних рам) у вагоні №56046840 до станції Клепарів Львівської залізниці перевізником не надано.

Відповідно до параграфів 1-2 статті 32 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення перевізнику мають бути відшкодовані всі витрати, повязані з перевезенням вантажу, не передбачені застосованими тарифами і викликані причинами, які не залежать від перевізника.

Параграфом 6 ст.28 вказаної Угоди передбачено, що перевізнику повинні бути сплачені додаткові провізні платежі та витрати, якщо перепони для перевезення вантажу виникли з причин, що не залежать від перевізника.

З матеріалів справи вбачається, що при прийнятті вантажу на станції відправлення Сартана Донецької залізниці у спірному вагоні, зауважень щодо кріплення вантажу від залізниці не надходило.

В той же час, позивачем не доведено належними та допустимими доказами в розумінні норм ст.ст.76, 77 ГПК України, що виявлений залізницею комерційний брак у даному випадку виник з вини відповідача, та не надано доказів на підтвердження того, що при прийнятті вантажу на станції відправлення Сартана Донецької залізниці, виявлений залізницею на станції Клепарів Львівської залізниці комерційний брак мав скритий характер.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, позов ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» до ПрАТ «МК «Азовсталь» про стягнення коштів, повязаних із затримкою вагону, у розмірі 22 320,50 грн. є необґрунтованим та таким, що підлягає залишенню без задоволення у повному обсязі.

Всі інші доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

На підставі ст.129 ГПК України судові витрати щодо сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» у задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 08.06.2018р.

Суддя Л.В. Ніколаєва