ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2018 р.                                                                                  м. Київ

Справа № 911/1945/18

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.,

розглянувши у спрощеному провадженні справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Київоблгаз” до Колективного підприємства санаторій “Перемога” про стягнення 15 044,67грн, без виклику представників сторін,

встановив:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації “Київоблгаз” (далі – ПАТ «Київоблгаз») звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Колективного підприємства санаторій “Перемога” про стягнення 15 044,67грн, у т.ч.:

- 11 194,35грн основного боргу з розподілу природного газу у січні-грудні 2016 року;

- 3115,58грн втрат від інфляції за загальний період з березня 2016 року по червень 2018 року;

- 734,74грн - 3 % річних за період з 10.02.2016 2016 по 24.07.2018.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов’язань за договором №094202HZDSFP016 від 01.01.2016 в частині оплати наданих послуг у встановлений договором строк (а.с.1-2).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.09.2018 відкрито провадження за даним позовом, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій (а.с.1-2).

Копія ухвали про відкриття провадження у даній справі отримана: позивачем - 11.09.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №897 (а.с.34), а відповідачем - 12.09.2018, як вбачається з повідомленням про вручення поштового відправлення №889 (а.с.35).

Згідно п.3 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідач – Колективне підприємство санаторій «Перемога» відзиву по суті позовних вимог у встановлений судом строк не надав.

В силу ч.2 ст.178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

У строк, встановлений ч.7 ст.252 ГПК України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.

Дослідивши зібрані у справі документи і матеріали, суд встановив наступні обставини.

01.01.2016 відповідач підписав заяву-приєднання №094202HZDSFP016 (а.с.11), на підставі якої приєднався до умов типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 (далі – Типовий договір, договір).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. При цьому, як визначено відповідною нормою, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Як визначено п. 1.3 типового договору такий договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк; фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Пунктом 1.4 договору, визначено, що: заява-приєднання – це письмова заява-приєднання Споживача до умов цього Договору, складена відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем, що містить персоніфіковані дані щодо Споживача та його об'єкта та є невід'ємною частиною цього Договору; послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи в межах приєднаної потужності його об'єкта і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об'єкта Споживача; Споживач - фізична або юридична особа чи фізична особа - підприємець, об'єкт якої підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ.

За умовами Типового договору, вказаний договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п.1.1 Типового договору).

В силу ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, підписавши заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовим), відповідач приєднався і зобов'язався виконувати умови, викладені у вищевказаному Типовому договорі, що затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 та розміщений на офіційному сайті відповідного органу (далі - договір).

Таким чином, укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов’язань, а саме майново-господарських зобов’язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За цим договором, позивач - Оператор ГРМ взяв на себе зобов’язання надати відповідачу - Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач - прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п. 2.1 договору).

Згідно розділу 6 вказаного договору, визначено, що:

- оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем;

-тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов'язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення;

- до встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини приєднаної потужності об'єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу;

-розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

-оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ; якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти; остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Як визначено пп.12.1, 12.2 договору: він укладається на невизначений строк; якщо в установленому порядку Регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, Оператор ГРМ зобов'язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких цим Договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін; у разі незгоди Споживача зі змінами він має право розірвати цей Договір шляхом надсилання письмового повідомлення Оператору ГРМ протягом десяти календарних днів з дня, коли він дізнався чи міг дізнатися про внесені до цього Договору зміни; не розірвання цього Договору у вказаний строк та продовження споживання природного газу свідчить про згоду Споживача з внесеними до цього Договору змінами.

Як встановлено судом на підставі поданих доказів, позивачем надано відповідачу у період з січня-березня та у грудні 2016 року послуги з розподілу природного газу на суму 11 194,35грн, що підтверджується актами наданих послуг, а саме: №120131 від 31.01.2016 на суму 6430,75грн, №120131 від 29.02.2016 на суму 296,71грн, №120131 від 31.03.2016 на суму 1595,97грн, №120131 від 31.12.2016 на суму 2870,92грн (а.с.12-15).

Проте, як вказує позивач у позовній заяві, відповідач не розрахувався з ним за надані послуги.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов’язку оплатити надані послуги, а також застосування до нього відповідальності встановленої чинним законодавством за порушення взятих на себе зобов’язань.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідачем під час розгляду справи не надано суду доказів оплати позивачу наданих послуг, хоча строк виконання такого зобов’язання, визначений п.6.4 Типового договору, до якого приєднався відповідач, подавши заяву про приєднання, - настав.

Як визначено ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, не виконавши зобов’язання з оплати у встановлений договором строк, відповідач допустив порушення зобов’язання.

За вказаних обставин, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 11 194,35рн основного боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3115,58грн втрат від інфляції за загальний період - з березня 2016 року по червень 2018 року та 734,74грн - 3% річних за загальний період з 10.02.2016 по 24.07.2018, нарахованих за несвоєчасну оплату послуг, отриманих за вказаним договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Перевіривши наданий позивачем розрахунок втрат від інфляції та процентів, суд зазначає, що за розрахунком суду розмір втрат від інфляції та процентів складає більшу суму, ніж заявлено позивачем у позовній заяві, а саме: 743,30грн - 3% річних та 3119,01грн - інфляційні втрати. Однак, враховуючи, що у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог в силу ч.2 ст. 237 ГПК України, вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних та втрат від інфляції підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі, а саме: 3115,58грн - втрати від інфляції та 734,74грн - 3% річних.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати на оплату позову судовим збором, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача, а саме у розмірі 1762,00грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 233, 237-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Колективного підприємства санаторій “Перемога” (08296, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Пролетарська, буд. 36; ідентифікаційний код 02647496) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Київоблгаз” (08150, Київська обл., Києво – Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Шевченка, 178; ідентифікаційний код 20578072) 11 194,35грн основного боргу, 3 115,58грн втрат від інфляції, 734,74грн - 3% річних, а також 1762,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів у порядку, визначеному ст.257 ГПК України, з урахування підпункту 17.5 пункту 17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя                                 А.Р. Ейвазова