ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/4027/16

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Жигалкін І.П.

судді: Лаврова Л.С. , Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСЛ-ПРО", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСК ОСОБА_1 групп", с. Кочеток, Чугуївський район Харківської області; третя особа на стороні Відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Чугуївська районна державна адміністрація Харківської області.
про розірвання договору
за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність б/н від 01.04.2018 р.);

3-ої особи - ОСОБА_3 (довіреність № 01-33/367 від 25.01.2018 р.)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТСЛ-ПРО" 22.11.2016 звернулось до господарського суду з позовною заявою про розірвання Договору № 1235 від 07.12.2015р. про збір, вивіз та утилізацію, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТСЛ-ПРО" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТСК ОСОБА_1 групп". Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачем належним чином не виконувались умови Договору, а саме порушено взяті на себе зобов'язання по зберіганню та утилізації ТПВ відповідно до вимог екологічної безпеки, санітарного та природоохоронного законодавства.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.11.2016 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача було залучено Чугуївську районну державну адміністрацію Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.02.2018 (головуючий суддя Кухар Н.М., суддя Буракова А.М., суддя Добреля Н.С.) вирішено закрити провадження у справі № 922/4027/16.

21 травня 2018 року Харківський апеляційний господарський суд своєю Постановою по справі №922/4027/16 апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "ТСК ОСОБА_1" задовольнив, ухвалу господарського суду Харківської області від 27.02.2018 у справі № 922/4027/16 скасував та направив для продовження розгляду до господарського суду Харківської області справу № 922/4027/16.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2018, для розгляду справи № 922/4027/16 визначено суддю Жигалкіна І.П., а згідно протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів від 04.06.2018, для розгляду справи № 922/4027/16 визначено наступний склад колегії суду: головуючий суддя Жигалкін І.П., суддя Лаврова Л.С., суддя Светлічний Ю.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.06.2018 р. було прийняти матеріали справи № 922/4027/16 до розгляду та відкрито новий розгляд (провадження) у справі; призначено справу № 922/4027/16 до розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін; почато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на "19" червня 2018 р. о 11:20. Ухвалою суду від 19.06.2018 р. було відкладено підготовче засідання на 05.07.2018 р. о 10:20. Ухвалою суду від 02.08.2018 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 04.09.2018 р. о 11:00. Ухвалою суду від 04.09.2018 р. розгляд справи було відкладено на 11.09.2018 р. о 10:30. Ухвалою суду від 11.09.2018 р. розгляд справи було відкладено на 02.10.2018 р. о 12:00.

Позивач в судові засідання не з'являвся, але 05.07.2018 р. електронною поштою надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без участі представника. Також 10.09.2018 р. надав через канцелярію суду письмові пояснення, в яких зазначає, що Позивач повністю підтримує свої позовні вимоги. Також вказує на те, що Відповідачем належним чином не виконуються умови договору, а саме: порушено взяті на себе зобов'язання по зберіганню та утилізації ТПВ відповідно до вимог екологічної безпеки, санітарного та природоохоронного законодаства.

Відповідач в судове засідання з'явився, у наданих відзивах на позовну заяву (вх. № 41332 від 02.12.2016 р. та вх. № 43436 від 19.12.2016 р.) проти позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні.

Третя особа в судове засідання з'явилась

Згідно статті 114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

07.12.2015 р. між ТОВ "ТСЛ-Про" (Замовником) та ТОВ "ТСК ОСОБА_1 групп" (Виконавцем) укладено договір про збір, вивіз та утилізацію відходів № 1235, згідно умов якого Відповідач організовує послугу (комплекс послуг) зі збору, вивозу та утилізації відходів - ТПВ (тверді побутові відходи) згідно Закону України "Про відходи", а Позивач сплачує кошти згідно умов договору.

Відповідно до п.п. 4.2.2., 4.2.3. договору, Замовник зобов'язується передати Виконавцю відходи, визначені цим договором та оплатити в установлений договором строк надані послуги з умовами визначеними в розд. 2 договору.

Відповідачем належним чином не виконувались умови договору, а саме: порушено взяті на себе зобов'язання по зберіганню та утилізації ТПВ відповідно до вимог екологічної безпеки, санітарного та природоохоронного законодавства.

12.10.2016 р. ТОВ "ТСЛ-Про" стало відомо про порушення ТОВ "ТСК ОСОБА_1 групп" в своїй діяльності норм санітарного та екологічного законодавства України. На сайті було розміщено акт фактичного обстеження земельної ділянки (Харківська область, Чугуївський район, землі Кочетоцької селищної ради, зона № 1, комплекс будівель № 11-Б) від 09.09.2016 р., згідно якого представники Чугуївської районної державної адміністрації в складі комісії з представниками інших державних органів виявили порушення вимог чинного законодавства в діяльності ТОВ "ТСК ОСОБА_1 групп". Даним актом встановлено:

"Візуально і перероблені і не перероблені відходи звалені прямо на землю, адже територія під завалами настільки забруднена, що неможливо встановити наявність спеціально обладнаних майданчиків... місця для розміщення відходів не обладнані належним чином."

"На території відсутні в наявності очисні споруди, устаткування і апаратура, які забезпечують безперебійну роботу з очистки викидів, вловлювання або знешкодження забруднення речовин. Як наслідок, відсутній будь-який контроль за викидами у повітря забруднюючих речовин."

"На момент обстеження працівники працювали без спецодягу та засобів індивідуального захисту."

"... також не вирішено цілий ряд екологічних, санітарних та інженерних питань."

Головою комісії є заступник голови Чугуївської РДА ОСОБА_4, секретарем - начальник відділу житлово-комунального господарства, будівництва та інфраструктури РДА ОСОБА_5

П. 4.4.3. договору встановлений обов'язок Виконавця зберігати та утилізувати ТПВ відповідно до вимог екологічної безпеки, санітарного та природоохоронного законодавства.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про відходи", суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані: забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки; не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об'єктах; здійснювати контроль за станом місць чи об'єктів розміщення власних відходів.

Згідно ст. 42 Закону України "Про відходи", особи, винні в порушенні законодавства про відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальність, зокрема, за:

- невиконання вимог щодо поводження з відходами (під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення та захоронення), що призвело до негативних екологічних, санітарно-епідемічних наслідків або завдало матеріальної чи моральної шкоди;

- порушення встановлених правил і режиму експлуатації установок і виробництв з оброблення та утилізації відходів, а також полігонів для зберігання чи захоронення промислових, побутових та іншихї відходів (сміттєзвалищ, шламосховищ, золовідвалів тощо).

П. 7.4. договору передбачено, що у разі невиконання чи неналежного виконання стороною своїх обов'язків, інша сторона може достроково розірвати договір, письмово повідомивши про це сторону, яка порушила умови договору.

Оскільки Відповідач належним чином не виконував умови договору про збір, вивіз та утилізацію відходів, а саме п. 4.4.3., 14.10.2016 р. Позивач направив Відповідачу лист б/н від 14.10.2016 р. з повідомленням про дострокове розірвання договору, але у відповідь Відповідач направив лист б/н від 15.10.2016 р., в якому заперечував порушення зобов'язань за договором та відмовився від розірвання договору.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 188 Господарського кодексу України, зміна господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не встановлено договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Ч. 3, 4 ст. 653 Цивільного кодексу України визначено, що у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили; сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 233 ГК України, 4, 13-15, 41-46, 80, 86, 129, 233, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати договір № 1235 від 07.12.2015 р. про збір, вивіз та утилізацію, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТСЛ-ПРО" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТСК ОСОБА_1 групп".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСК ОСОБА_1 групп" (63513, Харківська область, Чугуївський район, землі Кочетоцької сільради, зона № 01, комплекс будівель № 11-Б, код 38383324) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСЛ-ПРО" (61023, м. Харків, вул. Динамівська, будитнок 2, квартира 35, код 14083171) судовий збір за подання позову в сумі 1378,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.10.2018 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8