РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.11.2018Справа № 910/10726/18
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Класика Л.Т.Д."

до товариства з обмеженою відповідальністю "З іноземними інвестиціями "К.А.С. ЛТД"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю "КРАСТ.ТК"

про стягнення 269 101,99 грн.

Представники сторін: не викликались.

встановив:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Класика Л.Т.Д." до товариства з обмеженою відповідальністю "З іноземними інвестиціями "К.А.С. ЛТД" про стягнення 269 101,99 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.03.2016 року між товариством обмеженою відповідальністю "Класика Л.Т.Д." та товариства з обмеженою відповідальністю "З іноземними інвестиціями "К.А.С. ЛТД" укладено договір підряду №11.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.08.2018 року відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

07.09.2018 року до канцелярії суду (електронна пошта) відповідач подав клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та про залучення до розгляду у якості третьої особи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.09.2018 року клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "З іноземними інвестиціями "К.А.С. ЛТД" про розгляд справи в порядку загального позовного провадження №910/1026/18 залишено без задоволення. Задоволено клопотання відповідача про залучення товариства з обмеженою відповідальністю "Класика ЛТД" () до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю "КРАСТ.ТК" ().

24.09.2018 року до канцелярії суду (електронна пошта) відповідач подав клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 року в задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "З іноземними інвестиціями "К.А.С. ЛТД" про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін у справі №910/10725/18 відмовлено.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

11.03.2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «З іноземними інвестиціями К.А.С. ЛТД» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Класика ЛТД» (підрядник) укладено договір підряду №11 від 11.03.2016 року.

Відповідно до ч.1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.2 статті 837 ЦК України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до п.1.1 договору за цим договором підрядник зобов'язується за завданням замовника на свій ризик виконати відповідно до проектної документації та умов договору - монтажні роботи по влаштуванню фасадного облицювання або інші роботи щодо об'єкту у відповідності до укладених сторонами додаткових угод на проведення таких робіт.

Згідно з п.1.2 договору об'єкт будівництва: житловий комплекс з торговими приміщеннями та автопаркингом по вул. Шмідта, 15 в м. Дніпропетровськ.

В подальшому між сторонами укладено додаткові угоди №1 від 25.11.2016 року, №2 від 23.01.2017 року, №3 від 01.06.2017 року та № 4 від 06.06.2017 року до договору №11 від 11.03.2016 року, якими передбачено і інші роботи щодо об'єкту.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що договірна ціна робіт визначається на основі кошторису зазначеного у відповідній додатковій угоді до договору, що є невід'ємною частиною договору і складає 300,00 грн. за 1 м.кв облицювання фасаду, та 80 грн. за 1 м.п. віконних та двірних укісів.

Згідно з п.17.1 договору строком договору є час, протягом якого сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої обов'язки відповідно до умов цього договору. Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п.17.2 договору).

Відповідно до п.4 статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Пунктом 11.4 договору передбачено, що акт виконаних робіт надається разом з актами на приховані роботи при їх наявності. Акт виконаних робіт готує підрядник і передає для підписання уповноваженому представнику замовника до 5 числа поточного місяця за попередній місяць. Уповноважений представник замовника протягом 5 календарних днів перевіряє реальність акту і підписує його в частині фактично виконаних обсягів робіт або надає вмотивовану відмову від підписання акту із зазначеним недоліків та зауважень. У разі порушення замовником даного терміну, що виразилося в не підписанні акту виконаних робіт (форма КВ-2в) і довідки КБ-3 і не наданні мотивованої письмової відмови від підписання вказаних документів, у встановлені терміни, роботи вважаються прийнятими замовником без зауважень, в повному об'ємі і підлягають оплаті в порядку, передбаченому цим договором, додатковими угодами, і додатками до них.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами договору підписано та скріплено їх печатками довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-3) та акти приймання виконаних будівельних робіт на загальну суму 4 877 480,27грн., а саме:

- за липень 2016 року (підписано 29.07.2016 року) на суму 755 007,60 грн.,

- за вересень 2016 року-1 (підписано 20.09.2016 року) на суму 384 498,00 грн.,

- за вересень 2016 року-3 (підписано 20.09.2016 року) на суму 396 316,80 грн.,

- за вересень 2016 року-2 (підписано 20.09.2016 року) на суму 172 648,80 грн.,

- за листопад 2016 року (підписано 30.11.2016 року) на суму 262 840,19 грн.,

- за листопад-2 2016 року (підписано 30.11.2016 року) на суму 65 848,95 грн.,

- за грудень 2016 року (підписано 30.12.2016 року) на суму 23 751,60 грн.,

- за грудень 2016 року (підписано 31.12.2016 року) на суму 139 344,00 грн.,

- за лютий 2017 року (підписано 28.02.2017 року) на суму 199 260,00 грн.,

- за квітень 2017 року (підписано 30.04.2017 року) на суму 130 656,00 грн.,

- за квітень 2017 року (підписано 30.04.2017 року) на суму 49 618,00 грн.,

- за червень 2017 року (підписано 30.06.2017 року) на суму 50 382,00 грн.,

- за червень 2017 року (підписано 30.06.2017 року) на суму 220 630,80 грн.,

- за червень 2017 року (підписано 30.06.2017 року) на суму 337 894,80 грн.,

- за серпень 2017 року (підписано 31.08.2017 року) на суму 201 728,33 грн.,

- за вересень 2017 року (підписано 30.09.2017 року) на суму 134 089,20 грн.,

- за жовтень 2017 року (підписано 31.10.2017 року) на суму 86 503,20 грн.,

- за жовтень 2017 року (підписано 31.10.2017 року) на суму 283 740,00 грн.,

- за листопад 2017 року (підписано 30.11.2017 року) на суму 70 572,00 грн.,

- за листопад 2017 року (підписано 30.11.2017 року) на суму 83 258,40 грн.,

- за жовтень 2017 року на суму 828 891,60 грн.

Частиною 1 статті 854 ЦК України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися на підставі підписаних обома сторонами актами КБ-2, проміжними платежами в міру виконання робіт відповідно до умов визначених додатковою угодою.

Оплата виконаних робіт здійснюється не пізніше 20 числа поточного місяця, за попередній місяць (п.12.3 договору).

Пунктом 11.2 договору передбачено, що остаточний розрахунок за виконані роботи проводитися за підписаними обома сторонами актами КБ-2в у строк 5(п'ять) календарних днів з дати підписання акту КБ-2в.

Розрахунки за цим договором здійснюються замовником в безготівковій формі, на поточний рахунок підрядника у національній валюті України (п.11.3 договору).

На виконання умов договору відповідачем на рахунок ТОВ «Класика ЛТД» перераховано 4 659 655,92 грн., що підтверджується банківськими виписками, а саме:

- 04.04.2016 року на суму 195 000,00 грн.,

- 18.05.2016 року на суму 195 000,00 грн.,

- 19.07.2016 року на суму 195 000,00 грн.,

- 20.07.2016 року на суму 100 000,00 грн.,

- 11.08.2016 року на суму 200 000,00 грн.,

- 23.08.2016 року на суму 200 000,00 грн.,

- 05.09.2016 року на суму 150 000,00 грн.,

- 19.09.2016 року на суму 20 000,00 грн.,

- 19.09.2016 року на суму 180 000,00 грн.,

- 02.11.2016 року на суму 200 000,00 грн.,

- 04.11.2016 року на суму 100 000,00 грн.,

- 18.11.2016 року на суму 200 000,00 грн.,

- 21.11.2016 року на суму 135 000,00 грн.,

- 06.01.2017 року на суму 50 000,00 грн.,

- 21.02.2017 року на суму 200 000,00 грн.

- 06.03.2017 року на суму 85 000,00 грн.,

- 07.04.2017 року на суму 100 000,00 грн.,

- 07.04.2017 року на суму 100 000,00 грн.,

- 11.05.2017 року на суму 150 000,00 грн.,

- 01.06.2017 року на суму 200 000,00 грн.,

- 08.06.2017 року на суму 232 655,92 грн.,

- 20.06.2017 року на суму 100 000,00 грн.,

- 05.07.2018 року на суму 100 000,00 грн.,

- 26.07.2017 року на суму 100 000,00 грн.,

- 26.07.2017 року на суму 50 000,00 грн.,

- 26.07.2017 року на суму 100 000,00 грн.,

- 02.08.2017 року на суму 100 000,00 грн.

- 23.08.2017 року на суму 200 000,00 грн.,

- 14.09.2017 року на суму 100 000,00 грн.,

- 22.09.2017 року на суму 150 000,00 грн.,

- 19.10.2017 року на суму 10 000,00 грн.,

- 20.10.2017 року на суму 60 000,00 грн.,

- 27.10.2018 року на суму 80 000,00 грн.,

- 06.11.2017 року на суму 44 250,13 грн.,

- 06.11.2017 року на суму 55 749,87 грн.,

- 21.11.2017 року на суму 50 000,00 грн.,

- 05.12.2017 року на суму 50 000,00 грн.,

- 28.12.2017 року на суму 30 000,00 грн.,

- 15.03.2018 року на суму 42 000,00 грн.,

- 24.04.2018 року на суму 50 000,00 грн.

Таким чином, відповідачем не сплачено товариству з обмеженою відповідальністю «Класика ЛТД» за виконані та прийняті роботи 217 824,35 грн. (4 877 480,27грн. - 4 659 655,92 грн.).

13.07.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Класика ЛТД» (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Класика Л.Т.Д." (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги №13/97-18, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор повністю приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором підряду №11 від 11 березня 2016р. (основний договір), укладеним між первісним кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю «З іноземними інвестиціями К.А.С. ЛТД» () (боржник).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Позивачем, 13.07.2018 року направлено відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги за договором та акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.03.2016 року по 06.07.2018 року, що підтверджується описами від 13.07.2018 року, накладними Укрпошти №083 та №091 від 13.07.2018 року та фіскальними чеками від 13.07.2018 року.

Вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги отримано 25.07.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №091.

Згідно з п.1.2 договору, за цим договором новий кредитор повністю одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника належного виконання зобов'язань за основним договором у сумі 217 824,35 грн.

Разом з правом вимоги, що передається за цим договором, до нового кредитора переходить права вимоги щодо сплати пені, 3 відсотків річних та індексу інфляції, передбачених основним договором (п.1.3 договору).

Відповідно до п.1.3 договору, право вимоги первісного кредитора до боржника на суму 217 824,35 грн. за основним договором підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за березень 2018 року, який є невід'ємною частиною цього договору і передається первісним кредитором новому кредитору в момент підписання сторонами цього договору.

На момент підписання цього договору первісний кредитор має наступні права грошової вимоги до боржника за основним договором:

- з повернення суми заборгованості - 217 824,35 грн.,

- із сплати пені за неналежне виконання грошового зобов'язання - 35 084,64 грн.,

- із сплати 3% річних за неналежне виконання грошових зобов'язань - 3 938,47 грн.,

- із сплати індексу інфляції - 11 788,77 грн.

Згідно з ч. 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази оплати по договору від 28.07.2015 року.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Будь-яких додаткових доказів щодо сплати заборгованості матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що відповідачем відзиву на позов не надано, проте, в клопотаннях про залучення до розгляду справи третьої особи та розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін відповідач заперечував правомірність вимог позивача з огляду на наступне, відповідачем не визнається зазначена у позові заборгованість, відповідач не мав жодних правовідносин із позивачем, та не визнає правомірність зміни кредитора у правовідносинах, об'єми робіт та документація надана позивачем не дає змоги належним чином з'ясувати наявність чи відсутність боргу, у відповідача є претензії до об'ємів, якості та кількості робіт, що були предметом договору із первісним кредитором, оскільки первісним кредитором було порушено технологічну карту виконання робіт, що призвело до значної перевитрати матеріалу, який надавався відповідачем. Але, будь-яких доказів на підтвердження зазначених фактів не надав.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен із доводів сторін.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором у відповідача перед позивачем в сумі 217 824,35 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в цій визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 35 084,64 грн. за період з 06.12.2017 року по 06.06.2018 року, 3% річних в розмірі 4 404,23 грн. за період з 06.12.2017 року 09.08.2018 року та суму інфляційних втрат в розмірі 11 788,77 грн. за період з грудня 2017 року по червень 2018 року включно.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 15.3 договору підряду передбачено, що у разі затримки замовником платежів, передбачених додатковими угодами та кошторисом, замовник несе матеріальну відповідальність у вигляді пні в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на той період від суми заборгованості за кожен день прострочення, а так само сплачує 3% річних і зобов'язується повернути суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції від дати виникнення заборгованості по дату її погашення включно.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунком суд погоджується з нарахуванням пені в розмірі 35 084,64 грн. за період з 06.12.2017 року по 06.06.2018 року, 3% річних в розмірі 4 404,23 грн. за період з 06.12.2017 року 09.08.2018 року та суми інфляційних втрат в розмірі 11 788,77 грн. за період з грудня 2017 року по червень 2018 року включно, та вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Також, в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 000,00 грн. та в обґрунтування якої надано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат по справі, в якому зазначено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвокату - 11 000,00 грн., з яких:

5 000,00 грн. - аналіз наданих позивачем документів для підготовки позовної заяви, здійснення розрахунку заборгованості по пені, 3% річних та індексу інфляції, підготовка позовної заяви, підготовка позовної заяви, підготовка та направлення позовної заяви відповідачу, підготовка та подача позовної заяви до господарського суду м. Києва,

4 500,00 грн. - участь в трьох судових засіданнях по справі в господарському суді м. Києва (1500 грн. - участь в одному судовому засіданні),

1 500,00 грн. - підготовка, направлення відповідачу та подачу до суду відповіді на відзив.

Суд зазначає, що оскільки розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), тому судові засідання у даній справі не проводились, а також, позивачем не подавалось до суду відповіді на відзив.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Будь-яких доказів на підтвердження надання правничої допомоги позивачу (щодо аналізу наданих позивачем документів для підготовки позовної заяви, здійснення розрахунку заборгованості по пені, 3% річних та індексу інфляції, підготовки позовної заяви, підготовки позовної заяви, підготовки та направлення позовної заяви відповідачу, підготовки та подача позовної заяви до господарського суду м. Києва) саме адвокатом матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11 000,00 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 123, 129, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "З іноземними інвестиціями "К.А.С. ЛТД" (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, будинок 49, корпус офіс 6, приміщення 82, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Класика Л.Т.Д." (49033, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Краснопільська, будинок 11, офіс 117, ) основний борг в розмірі 217 824 (двісті сімнадцять тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. 35 коп., пеню в розмірі 35 084 (тридцять п'ять тисяч вісімдесят чотири) грн. 64 коп., 3% річних у розмірі 4 404 (чотири тисячі чотириста чотири) грн. 23 коп., інфляційні втрати в розмірі 11 788 (одинадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн. 77 коп. та судовий збір в розмірі 4 036 (чотири тисячі тридцять шість) грн. 54 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий