ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 рокуСправа № 912/2142/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/2142/18

за позовом: приватного підприємства "Ремсинтез"

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології"

про стягнення 278 128, 85 грн.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява приватного підприємства "Ремсинтез" (далі - ПП "Ремсинтез") до товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" (далі - ТОВ "Техніка і технології") про стягнення з відповідача на користь позивача 277 740, 00 грн. основного боргу та 38885,00 грн. штрафних санкцій за поставлений товар відповідно до Договору купівлі - продажу №84-с від 03.05.2018.

Ухвалою від 20.08.2018 позовну заяву приватного підприємства "Ремсинтез" від 14.08.2018 залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

27.08.2018, в межах встановленого господарським судом строку, на адресу суду надійшло клопотання позивача від 27.08.2018, яким усунуто недоліки позовної заяви (а.с. 21). При цьому, у вказаному клопотанні позивачем зазначено, що в результаті опечатки у прохальній частині позовної заяви позивачем помилково зазначено розмір пред'явленої до стягнення з відповідача штрафної санкції в сумі 38885,00 грн., тоді як фактично вона складає 388,85 грн.

Ухвалою від 03.09.2018 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/2142/18; судом визнано дану справу малозначною та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами; розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження 04.10.2018; встановлено строк для подання сторонами заяв по суті справи.

При цьому, оскільки зазначення у прохальній частині позовної заяви штрафної санкції в розмірі 38885,00 грн. дійсно носить характер технічної помилки (опечатки), так як її усунення не впливає на пред'явлену до стягнення загальну суму боргу та не змінює обставин та предмету пред'явленого позову, господарський суд розглядає вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 277 740,00 грн. основної заборгованості та 388,85 грн. штрафної санкції, загалом в розмірі 278 128, 85 грн.

В обґрунтування позовних вимог ПП "Ремсинтез" зазначає про порушення ТОВ "Техніка і технології" зобов'язань, взятих на себе за договором купівлі-продажу від 03.05.2018 №84-с в частині своєчасного і повного розрахунку за поставлений позивачем товар за вказаним договором.

У відповідності до вимог ч.ч. 5, 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, копії ухвали про відкриття провадження у справі направлені сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресами, зазначеними позивачем у позовній заяві та отримані сторонами, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 28-30).

02.10.2018 на електронну адресу господарського суду надійшло клопотання відповідача, згідно якого ТОВ "Техніка і технології" просить суд перенести розгляд справи по суті та зобов'язати позивача надати копію позовної заяви від 14.08.2018 (а.с. 31-32).

Оскільки клопотання ТОВ "Техніка і технології" не скріплене електронним цифровим підписом позивача або його повноваженої особи, воно не має статусу офіційного документу відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, а тому не господарським судом залишається без розгляду.

05.10.2018 на поштову адресу суду надійшов оригінал зазначеного вище клопотання відповідача (а.с. 33). Згідно змісту клопотання, своє прохання про перенесення розгляду справи по суті та зобов'язання позивача надати копію позовної заяви відповідач мотивує тим, що ухвала про відкриття провадження у даній справі містить положення про право відповідача надати до суду письмовий відзив на позов, яким ТОВ "Техніка і технології" не може скористатись з огляду на відсутність копії позовної заяви, яку позивач зобов'язаний був надати.

Розглянувши клопотання відповідача, господарський суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, господарським судом, серед іншого, перевірено дотримання позивачем вимог процесуального законодавства щодо направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками. Так, в матеріалах справи наявний опис вкладення на ім'я ТОВ "Техніка і технології", в предметному переліку якого міститься позовна заява та додані до неї документи, що направлені позивачем за адресою: 25009, АДРЕСА_1 (а.с.8), тобто фактичну адресу відповідача. При цьому, вказаний опис містить підпис працівника пошти та відтиск штампу органу поштового зв'язку, що засвідчують відповідність змісту опису та фактичному вкладенню до цінного листа.

Отже, в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази на підтвердження направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками, що, в свою чергу, спростовує доводи відповідача в цій частині.

Разом з тим, господарським судом також враховано, що нормою ст. 42 Господарського процесуального кодексу України закріплено права учасників справи, до яких, зокрема, віднесено право на ознайомлення з матеріалами справи з можливістю робити витяги та копії. Статтею 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.

В свою чергу, ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов'язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати всі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Частиною 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов'язок учасника судового процесу добросовісно користуватись процесуальними правами.

Всупереч викладеному, з 07.09.2018 - дати отримання ТОВ "Техніка і технології" копії ухвали про відкриття провадження у даній справі, відповідач ані правом на ознайомлення з матеріалами справи, ані правом на подання відзиву на позов не скористався.

Як визначено ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через 30 днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Таким чином, процесуальним законодавством не передбачено можливості перенесення розгляду справи по суті під час розгляду справи в порядку письмового провадження.

На підставі викладеного, клопотання ТОВ "Техніка і технології" є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, господарський суд вважає за можливе вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні у справі матеріали, оцінивши докази, господарський суд встановив наступні обставини.

03.05.2018 між ПП "Ремсинтез" (Продавець) та ТОВ "Техніка і технології" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 84с (далі - Договір, а.с. 10-11), відповідно до умов п. 1.1. якого Продавець зобов'язався передати, а Покупець - прийняти і оплатити сільськогосподарську техніку (далі - товар) згідно виставленого рахунку-фактури № 157 від 03.05.2018 на умовах, вказаних в даному Договорі.

Сторони передбачили право Продавця достроково передати товар Покупцю за згодою останнього (п. 2.3 Договору).

У розділі 4 Договору сторони погодили умови здачі-приймання товару. Так, згідно п.п. 4.1.- 4.3. Договору, здача-приймання товару провадиться уповноваженими представниками Покупця і Продавця; товар вважається прийнятим за кількістю товару - згідно акта прийому-передачі; датою передачі вважається дата одержання товару на складі вантажоодержувача.

Пунктами 7.1.-7.2. Договору передбачено, що оплата товарів Покупцем здійснюється за договірною ціною шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок Продавця в такому порядку: передоплата в розмірі 277 740,00 грн. до 31.07.2018 року; загальна сума даного Договору складає 277 740,00 грн.

Даний Договір набирає чинності в день підписання його обома сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 11.1. Договору).

Договір підписаний повноважними представниками Продавця і Покупця, скріплений круглими печатками сторін.

Як вбачається з видаткової накладної від 03.05.2018 № 157 та акту прийому-передачі товару від 03.05.2018, Продавець свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі та належним чином, поставивши згідно виставленого рахунку-фактури від 03.05.2017 № 157 Покупцю товар на суму 277 740,00 грн. з усіма комплектуючими та документами в кількості і якості, вказаними в товаросупроводжуючих документах (а.с. 12-13, 23а).

При цьому, видаткова накладна від 03.05.2018 № 157 в графі "Отримав (ла) містить підпис та печатку Покупця, а в акті прийому-передачі товару від 03.05.2018 сторони зазначили, що претензій та зауважень одна до одної не мають, що свідчить про дотримання сторонами умов укладеного сторонами Договору в частині дострокової передачі Продавцем товару Покупцю, обумовленої п. 2.3 Договору.

В цей же день, 03.05.2018 позивачем виставлено рахунок № 138 на оплату відповідачем товару за Договором в сумі 277 740,00 грн.

Оскільки у строк (до 31.07.2018), визначений Договором (п. 7.1. Договору) , Продавець за отриманий товар не розрахувався, позивач звернувся до відповідача з претензією від 03.08.2018 № 1, що містить вимогу про виконання Покупцем взятих на себе за Договором зобов'язань зі сплати 277 740,00 грн. за поставлену сівалку рядкову зернову або ж негайне повернення товару (а.с. 16-17).

Оскільки відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість за Договором не сплатив, позивач звернувся до суду з даним позовом з метою захисту свої порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Вирішуючи даний спір по суті, господарський суд виходив з наступного.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні- покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно положень ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов"язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Оскільки відповідачем не надано до суду доказів сплати заборгованості за Договором в сумі 277 740,00 грн., в матеріалах справи такі докази відсутні, вимога позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості за договором є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач також просить стягнути з відповідача штрафну санкцію на підставі п. 9.3. Договору в сумі 388,85 грн.

Згідно п. 9.3. Договору, за прострочення платежу Покупець сплачує продавцю пеню в розмірі 0,01% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Частиною 1 ст. 216 та ч. 2 ст. 217 Господарського Кодексу України передбачена господарсько-правова відповідальність учасників господарських відносин за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором, у вигляді відшкодування збитків, штрафних санкцій та оперативно-господарських санкцій.

У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються у розмірі передбаченому договором згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського Кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 199 Господарського Кодексу України виконання господарського зобов'язання забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу.

До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного Кодексу України.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В силу вимог ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Як вбачається з розрахунку штрафної санкції, наданого до суду позивачем (а.с. 21), Продавцем нараховано пеню в розмірі 0,01% на суму заборгованості 277 740,00 грн. за період з 01.08.2018 по 14.08.2018, що відповідає фактичним обставинам справи та не суперечить наведеним вище вимогам чинного законодавства України.

Разом з тим, здійснивши арифметичну перевірку розрахунку позивача, господарський суд дійшов висновку, що пеня у розмірі 0,01% на суму 277 740,00 грн. за період з 01.08.2018 по 14.08.2018 складає 388,84 грн., тобто на 0,01 грн. менше, ніж пред'явлено до стягнення позивачем.

За викладених обставин, вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню в сумі 388,84 грн., в решті вимог позивача в цій частині слід відмовити.

Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, у зв'язку з незначною різницею між заявленою до стягнення та такою, що підлягає стягненню з відповідача сумою позовних вимог, вимоги ст. 129 Господарського процесуального кодексу України щодо пропорційного розподілу судових витрат фактично не впливають на розмір судового збору, що покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-80, 129, 233, 236-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" (25009, м.Кропивницький, вул. Соборна, 22, оф. 103, , р/р 4 в ПАТ "ОСОБА_1 Аваль", МФО 380805) на користь приватного підприємства "Ремсинтез" (25014, м. Кропивницький, вул. Мурманська, 27б, , п/р 4 в АТ "ОСОБА_1 банк Аваль", МФО 380805) заборгованість в сумі 278 128,84 грн., з яких 277740,00 грн. - основна заборгованість, 388,84 грн. - пеня, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 4 171,93 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити

позивачу за адресою: 25014, м. Кропивницький, вул. Мурманська, буд. 27б;

відповідачу за адресою: 25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд.22, оф. 103.

Суддя Л.С. Вавренюк