ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.10.2018 м. Ужгород Справа № 907/435/18

Суддя господарського суду Закарпатської області Ушак І.Г.,

за участі секретаря судового засідання Лазар С.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Квасок", с. Поляна Свалявський район

до фізичної особи-підприємця Мілашовський Владіслав Степанович, м. Мукачево

про повернення безпідставно отриманих коштів на суму 834803,92 грн.

представники сторін:

від позивача - Митровка Я.В., представник за довіреністю

від відповідача - не з'явився

Позивач звернувся до суду з наведеними вимогами, вважаючи безпідставно перерахованими із поточного рахунку спільної діяльності позивача та ДП «Сонячне Закарпаття» у період з 03.08.16 по 31.08.17 на поточний рахунок відповідача грошові кошти на суму 834 803,92 грн. Представник позивача у ході судового розгляду справи наполягає на задоволенні заявлених вимог, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до позовної заяви документами.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, участі уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив, кореспонденція суду (ухвала суду по справі від 18.09.18, 16.10.2018) надіслана відповідачу за зазначеною в позовній заяві адресою та отримана останнім відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення 25.09.2018 та від 18.10.2018р. За наведених обставин, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не скористався своїм правом прийняти участь розгляді справи судом, подати суду відзив на позов, суд вправі згідно ст. 178 ГПК України вирішити спір за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, керуючись законом дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

При цьому суд виходив з того, що матеріалами справи встановлено наступне.

15.03.01 АТЗТ «Торговий дім Україна-Тюмень» та ДП «Санаторій «Сонячне Закарпаття» уклали договір про спільну діяльність; 18.07.07 АТЗТ «Торговий дім Україна-Тюмень» вийшло із спільної діяльності, вмісто нього учасником останньої стало ТОВ «КВАСОК», про що зазначені особи разом з ДП «Санаторій «Сонячне Закарпаття» уклали 18.07.18 договір приєднання до договору про спільну діяльність.

Встановлено, що спільна діяльність ТОВ «КВАСОК» та ДП «Санаторій «Сонячне Закарпаття» здійснюється у формі простого товариства, спільна діяльність 25.03.01 прийнята на облік у ДПІ у Свалявському районі Закарпатської області.

За умовами договору про спільну діяльність сторони зобов'язалися шляхом об'єднання майна та зусиль, спільно діяти в сфері виробництва, розливу і реалізації мінеральної води, та інших видів діяльності з метою отримання прибутку (п.1 договору)

Умовами договору спільної діяльності визначено порядок ведення спільних справ учасниками простого товариства, згідно яких, зокрема, безпосереднє керівництво спільною діяльністю здійснюється директором, який призначається рішенням комітету спільної діяльності та діє на підставі відповідної довіреності (п. 6 договору).

Пунктом 8.1 договору спільної діяльності визначено, що реалізація продукції виготовленої в рамках спільної діяльності за даним договором здійснюється виключно стороною-1 - ТОВ «КВАСОК» , - у порядку визначеному комітетом спільної діяльності. Тобто продукція, створена в результаті спільної діяльності (мінеральна вода у пляшках) належить до спільної часткової власності учасників простого товариства, а функції по реалізації виготовленої внаслідок здійснення спільної діяльності мінеральної води у пляшках покладено на позивача.

За твердженням позивача не спростованим у ході судового розгляду у процесі спільної діяльності здійснювалася поставка покупцям вироблена та розлита у пляшки мінеральна вода, кошти від продажу якої згідно п. 6.5 договору спільної діяльності підлягають зарахуванню на поточний рахунок для спільної діяльності відкритий учасником - ДП «Санаторій «Сонячне Закарпаття.

Матеріалами справи встановлено, що у період з 03.08.16 по 31.08.17 із поточного рахунку спільної діяльності на поточний рахунок відповідача у справі -фізичної особи-підприємця Мілашовський В.С. - на підставі платіжних доручень № 752 від 03.08.16, № 773 від 05.08.16, № 10 від 13.01.17, № 597 від 12.05.17, № 623 від 18.05.17; № 635 від 22.05.17, № 639 від 23.05.17, № 660 від 25.05.17, № 671 від 26.05.17, № 689 від 30.05.17, № 690 від 30.05.17, № 708 від 01.06.17, № 709 від 02.06.17, № 711 від 02.06.17, № 712 від 07.06.17, № 716 від 07.06.17, № 742 від 12.06.17, № 785 від 15.06.17, № 768 від 15.06.17, № 781 від 16.06.17, № 783 від 19.06.17, № 784 від 21.06.17, № 820 від 27.06.17 було перераховано грошові кошти на суму 834803,92 грн. Призначенням платежу у зазначених дорученнях вказано оплату за договорами № 1 від 14.07.16, № 1 від 1.01.17, 2.01.17, згідно рахунків № 1 від 14.07.16, № 88 від 13.01.17, згідно акту виконаних робіт № 12 від 21.04.17

У той же час ТОВ «Квасок» (спільна діяльність) та ФОП Мілашовський В.С. станом на момент перерахування зазначених коштів не перебували у договірних та інших зобов'язальних відносинах. ТОВ «Квасок» (спільна діяльність) не отримувало від ФОП Мілашовський В.С. жодних товарів, робіт чи послуг.

У порядку досудового врегулювання позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення безпідставно отриманих коштів, однак претензія відповідачем залишена без відповіді і виконання, що послугувало підставою подання позивачем позову, що є предметом даної справи.

Наведені обставини щодо безпідставного перерахування з поточного рахунку спільної діяльності та безпідставного одержання відповідачем коштів на суму 834803,92 грн. доведені позивачем та не спростовані відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд відповідно до приписів ст. 86 ГПК України всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що перерахунок коштів позивачем на рахунок відповідача відбувся у межах виконання договору про спільну діяльність, однак за відсутності зобов'язальних відносин між сторонами. Відтак, набуті відповідачем в результаті зазначених операцій грошові кошти є безпідставно набутими.

Приписами ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Набувач, згідно ст. 1213 ЦК України, зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

За наведених вище обставин справи, оскільки належними та допустимими доказами доведено факт безпідставно набуття відповідачем коштів, та з огляду на наведені норми цивільного законодавства, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 834 803,92 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судові витрати позивача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Мілашовського Владіслава Степановича (89600 , АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Квасок"(89313, Свалявський район с. Поляна , вул. Борканюка буд 13., ) суму 834 803,92 грн. (вісімсот тридцять чотири тисячі вісімсот три грн. 92 коп) безпідставно отриманих коштів, а також у відшкодування судових витрат - суму 13403,06 грн. (тринадцять тисяч чотиристо три грн. 06 коп.)

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення складено 5.11.18

Суддя Ушак І.Г.