ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" жовтня 2018 р. Справа № 911/1285/15

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши скаргу Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№35)" на дії державного виконавця

за позовом Фізичної особи-підприємця Миронця Олега Анатолійовича

до Державного підприємства "Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)"

про зобов'язання вчинити певні дії

представники учасників справи не з'явилися

встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 05.05.2015 у справі №911/1285/15 позовні вимоги задоволено, зокрема, зобов'язано Державне підприємство "Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)" повернути Фізичній особі-підприємцю Миронцю Олегу Анатолійовичу 184 000 (сто вісімдесят чотири тисячі) кг вугілля дерев'яного на суму 552 000 (п'ятсот п'ятдесят дві тисячі) грн 00 коп., переданого за договором відповідального зберігання №1 від 16.01.2014.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2016 рішенням господарського суду Київської області від 05.05.2015 у справі №911/1285/15 залишено без змін.

18.03.2016 господарським судом Київської області видано накази на виконання рішенням господарського суду Київської області від 05.05.2015 у справі №911/1285/16, зокрема щодо зобов'язання відповідача повернути позивачу 184 000 (сто вісімдесят чотири тисячі) кг вугілля дерев'яного на суму 552 000 (п'ятсот п'ятдесят дві тисячі) грн 00 коп.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.08.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2016, рішення суду Київської області від 05.05.2015 у справі №911/1285/15 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.01.2017 змінено спосіб виконання рішення господарського суду Київської області від 05.05.2015 у справі №911/1285/15 в частині зобов'язання Державного підприємства "Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)" повернути Фізичній особі-підприємцю Миронцю Олегу Анатолійовичу 184 000 кг вугілля дерев'яного на суму 552 000, 00 грн, переданого за договором відповідального зберігання №1 від 16.01.2014, на стягнення з Державного підприємства "Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)" на користь Фізичної особи-підприємця Миронця Олега Анатолійовича 552 000, 00 грн.

01.10.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№35)» надійшла скарга на дії державного виконавця, відповідно до якої боржник просить суд зупинити передачу майна 1 позиції (Прес механійчний інвентарний номер 10420036) та 2 позиції (Прес механійчний інвентарний номер 10420086) на реалізацію.

Зі змісту вказаної скарги слідує, що боржник 20.09.2018 отримав звіт про оцінку майна 34 позицій, що належить Державному підприємству «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№35)», проведену ТОВ «Приватна експертна служба», призначеним постановою Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області від 03.07.2018 в межах виконавчого провадження №54312986.

Не погоджуючись з оцінкою першої (Прес механійчний інвентарний номер 10420036) та другої позицій (Прес механійчний інвентарний номер 10420086), боржник просить суд зупинити передачу майна 1 та 2 позицій на реалізацію.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.10.2018 зазначену скаргу прийнято та призначено до розгляду на 08.10.2018.

У судове засідання 08.10.2018 державний виконавець, представник сторін не з'явилися.

Водночас, 05.10.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від боржника надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги на дії державного виконавця у зв'язку зі службовим відрядженням юрисконсульта підприємтсва до іншого міста на 08.10.2018 та 09.10.2018.

Враховуючи обмежений ст. 342 ГПК України строк розгляду скарги, а також те, що відсутність представників сторін та державного виконавця у судовому засіданні не є об'єктивною перешкодою для розгляду даної скарги, суд дійшов висновку про відхилення відповідного клопотання боржника та розгляд скарги у судовому засіданні 08.10.2018.

Згідно п. 2 розділу І, пп. 2, 3 розділу ІV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5, автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп'ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Виконавцем до Системи обов'язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень.

До Системи в обов'язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

З огляду вищенаведеного, суд здійснював розгляд скарги у даній справі за наявними у ній документами, а також внесеними до Системи відомостями.

Відповідно до приписів ст. ст. 339 та 343 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши та перевіривши подану Державним підприємством "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№35)" скаргу на дії державного виконавця, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаної скарги з огляду на таке.

Приписами ст. ст. 10, 48 та 57 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон України "Про виконавче провадження") унормовано, що заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку.

У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Відповідно до пп. 1, 3 розділу ІІ, п. 3 розділу ІІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 №2831/5, датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

Виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.

Організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання.

Так, відповідно до наявних в матеріалах справи документів постановою Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області від 17.07.2017 відкрито виконавче провадження ВП №54312986 із примусового виконання ухвали господарського суду Київської області від 23.01.2017 у справі №911/1285/15 в частині стягнення з Державного підприємства "Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)" на користь Фізичної особи-підприємця Миронця Олега Анатолійовича 552 000, 00 грн.

Постановою Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області від 03.07.2018 в межах виконавчого провадження №54312986 призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ТОВ «Приватна експертна служба» з метою оцінки арештованого майна боржника - обладнання (преси механічні, штампи вирубки).

Як слідує зі змісту скарги боржника та доданих до неї копій листа №68664 від 13.09.2018 та звіту про оцінку майна, проведеної 20.08.2018 ТОВ «Приватна експертна служба», боржник отримав відповідний звіт про оцінку майна - обладнання (преси механічні, штампи вирубки), 20.09.2018.

Однак, як в матеріалах справи, так і в Системі відсутні належні та допустимі докази вчинення державним виконавцем дій з підготовки проекту заявки на реалізацію арештованого майна та направлення її начальнику відділу державної виконавчої служби для підписання та пердачі такої заявки організатору, як обґрунтованого підтвердження початку процедури передачі майна на реалізацію, що свідчить про передчасність вимоги боржника про зупинення передачі на реалізацію майна.

Окрім того, боржником згідно поданої скарги не наведено жодних інших об'єктивних причин для зупинення передачі майна на реалізацію, у тому числі і оскарження проведеної ТОВ «Приватна експертна служба» оцінки такого майна у судовому порядку, у той час як сама лише суб'єктивна незгода боржника з відповідною оцінкою, викладена у змісті скарги, не свідчить про заявлення скаржником вимого про скасування такого звіту.

Водночас, саме лише доказово та нормативно необґрунтоване бажання боржника не передавати арештоване майно на реалізацію не є достатньою підставою для зупинення відповідно передбаченої законом процедури.

За приписами ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду необґрунтованості та безпідставності вимоги боржника про зупинення передачі майна на реалізацію, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№35)" на дії державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 233, 234, 339, 343 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 10, 48, 57 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016, суд

постановив:

У задоволенні скарги Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№35)" на дії державного виконавця відмовити.

Повний текст ухвали складено (підписано) 24.10.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом десяти днів з моменту з дня складення повної ухвали у відповідності ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.А. Ярема