ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.10.2018 Справа № 905/1554/18

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання (помічника судді за дорученням ОСОБА_1В.) розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Автосалон Ніка-Азов до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради Донецької області від 25.06.2018; визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, -

За участю представників сторін:

від позивача не зявились;

від відповідача не зявились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Автосалон Ніка-Азов звернулося до господарського суду Донецької області із позовом до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради від 25.06.2018.; визнання поновленим договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ Автосалон Ніка-Азов зазначило, що з метою продовження строку дії Договору оренди земельної ділянки від 07.07.2008, орендар звернувся до орендодавця із заявою про продовження строку дії договору на тих же умовах, зокрема строком на 10 років.

25.06.2018 рішенням Маріупольської міської ради №7/32-2890 Товариству з обмеженою відповідальністю «Автосалон «Ніка-Азов» було поновлено на 1 рік строк оренди земельної ділянки (кадастровий номер :02:004:0226) площею 0,1620 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (будівництво та послідуюче функціонування магазину автозапчастин) по вул. Флотській, 210.

Зміну істотних умов Договору оренди в процесі прийняття спірного рішення відповідач з орендарем не узгоджував.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.08.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/1554/18. Підготовче судове засідання призначено на 11.09.2018.

03.09.2018 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.09.2018 відкладено підготовче засідання на 09.10.2018.

27.09.2018 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач проти позову заперечує оскільки вважає, що звернувшись до Маріупольської міської ради Донецької області із заявою про продовження права оренди земельної ділянки на підставі частин 1-5 Закону України «Про оренду землі», орендар мав обовязково долучити проект додаткової угоди. У звязку з відсутністю такого проекту, позивач не має права на поновлення Договору оренди земельної ділянки. Орендар із заявою про продовження права оренди звертався до Маріупольської міської ради в загальному порядку, а не в порядку передбаченому ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі». Щодо вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради Донецької області від 25.06.2018, Відповідач зазначив, цим спірним рішенням Товариству Автосалон Ніка-Азов строк оренди земельної ділянки було продовжено на 1 рік на принципах раціональності та доцільності використання, з метою недопущення порушення прав територіальної громади.

08.10.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив.

09.10.2018 у підготовче судове засідання зявився представник позивача, представник відповідача не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

09.10.2018 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі №905/1554/18 та призначено розгляд справи по суті на 23.10.2018.

19.10.2018 від позивача надійшли письмові пояснення по справі.

Заявою від 22.10.2018 Маріупольська міська рада просила розглянути справу без участі її представника.

Представники позивача та відповідача у судове засідання 23.10.2018 не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розяснено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку ст.ст.80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення Маріупольської міської ради Донецької області №5/21-3780 від 20.05.2008 між Маріупольською міською радою та ТОВ «Автосалон Ніка-Азов» було укладено договір оренди земельної ділянки б/н від 07.07.2008 відповідно до якого Маріупольська міська рада надала в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Автосалон «Ніка-Азов» земельну ділянку площею 0,1620 га, кадастровий номер :02:004:0226, що знаходиться по вул. Краснофлотській (вул. Флотській), 210 у Приморському районі міста Маріуполя (далі-Договір).

В оренду передається ділянка площею 0,1620 га.

Договір укладено строком на 10 (десять) років (до двадцятого травня дві тисячі вісімнадцятого року). (п. 3.1. Договору).

Земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням: для торгівлі автотоварами (будівництво та послідуюче функціонування магазину автозапчастин).(п. 5.1. Договору).

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово Орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає.

За змістом п.4.3 Договору, орендна плата сплачується орендарем у грошовій формі у розмірі 5% від грошової оцінки земельної ділянки.

Одним з випадків припинення дії договору відповідно до розділу 11 Договору оренди є закінчення строку, на який його було укладено (пп.11.3.1).

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розвязується у судовому порядку (п.п. 11.1-11.2)

Договір набирає чинності на підставі ст.18 Закону України «Про оренду землі після його підписання сторонами та державної реєстрації у Маріупольському міському відділі ДРФ ДП «ЦДЗК». (п.13.2 Договору).

07.07.2008 вказаний договір підписаний Маріупольською міською радою та ТОВ «Автосалон «Ніка-Азов», засвідчено печатками Сторін, а також посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_2 за №4170 від 07.07.2008.

Вказаний Договір оренди зареєстрований у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» за №04.08.162.00381 від 14.07.2008.

За актом приймання-передачі земельної ділянки від 14.07.2008 згідно договору оренди від 07.07.2008 орендодавець передав, а орендар прийняв у користування земельну ділянку площею 0,1620 га, кадастровий номер: :02:004:0226, розташовану за адресою: м.Маріуполь, вул. Флотська, 210 (а.с.25).

Відповідно до положень статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі", у редакції чинній на момент укладення зазначеного Договору, договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності після його державної реєстрації.

Враховуючи положення частини 1 статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Строк дії договору оренди земельної ділянки від 07.07.2008 укладено на десять років до 20.05.2018 (п.3.1 договору).

Згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №нв-018 від 12.02.2018, строк дії речового права на земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0226, розташовану за адресою м. Маріуполь, вул. Флотська, 210 до 20.05.2018 (а.с.35).

20 лютого 2018 року ТОВ «Автосалон «Ніка-Азов» (за 3 місяці до закінчення дії договору оренди земельної ділянки) звернулося до Центру надання адміністративних послуг із заявою адресованою голові Маріупольської міської ради продовжити право оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,1620 га за адресою м. Маріуполь, вул. Фрунзе, 210 (а.с.39).

Разом із заявою від 20.02.2018, згідно опису вхідного пакету документів на отримання на отримання адміністративної послуги - Рішення міської ради про продовження терміну оренди земельної ділянки за наявності діючого договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у встановленому порядку, позивачем було надано: паспорт представника субєкта звернення, відомості з ЄДРПОУ та копії документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою рішення Маріупольської міської ради щодо передачі земельної ділянки в оренду, договір оренди земельної ділянки, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.39-40).

07.05.2018 на сайті Маріупольської міської ради був опублікований Проект рішення Маріупольської міської ради «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по вул. Флотській, 210 в Приморському районі міста, яким Товариству «Автосалон «Ніка-Азов»» погоджено поновити на 10 років строк оренди земельної (кадастровий номер :02:004:0226) площею 0,1620 га (для будівництва та послідуючого функціонування магазину автозапчастин) по вул. Флотській, 210 в Приморському районі міста товариству з обмеженою відповідальністю «Автосалон «Ніка-Азов».

Проте, 25.06.2018 рішенням Маріупольської міської ради №7/32-2890 Товариству з обмеженою відповідальністю «Автосалон «Ніка-Азов», було поновлено на 1 рік строк оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :02:004:0226) площею 0,1620 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (будівництво та послідуюче функціонування магазину автозапчастин) по вул. Флотській, 210.

Встановлено розмір орендної плати на рівні 3% від її грошової оцінки. Зобовязано ТОВ «Автосалон «Ніка-Азов» подати до Центру адміністративних послуг заяву про оформлення проекту договору оренди вказаної земельної ділянки протягом трьох місяців від дня прийняття даного рішення. У випадку невиконання встановленого строку, рішення вважати таким, що втратило чинність (п.3.1 Рішення).

Вважаючи, рішення Маріупольської міської ради №7/32-2890 від 25.06.2018 необґрунтованим та незаконним, внаслідок чого було порушено право на оренду земельної ділянки, ТОВ «Автосалон «Ніка-Азов» звернувся до господарського суду Донецької області з вказаним позовом.

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються насамперед Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 ст.792 Цивільного кодексу України також встановлено, що відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтями 13, 30 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни істотних умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Порядок поновлення договору оренди землі визначено статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Вирішуючи даний спір, господарський суд застосовує редакцію вказаної статті, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

За змістом статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах» від 04.06.2017 №1983-VIII, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина 1).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина 2).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. (частина 3).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина 4). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5).

Щодо вимоги про визнання незаконним та скасування Рішення Маріупольської міської ради №7/32-2890 від 25.06.2018.

Статтею 15 Закону України Про оренду землі визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Пунктами п. 11.1. та п. 11.2. Договору оренди земельної ділянки від 07.07.2008 передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розвязується у судовому порядку.

Зі змісту рішенням Маріупольської міської ради від 25.06.2018 №7/32-2890 вбачається, що Орендодавець - в односторонньому порядку змінив дві істотні умови договору оренди земельної ділянки 07.07.2008, а саме:

змінив строк дії договору з 10 років (пункт 3.1 Договору) на 1 рік;

змінив розмір орендної плати з 5% (пункт 4.3 Договору) від грошової оцінки земельної ділянки до 3%.

Приймаючи спірне рішення, Маріупольська міська рада не зазначила мотивів та причин подовження договору тільки на один рік та розміру орендної плати.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які свідчать, що Орендодавець (Відповідач) до прийняття рішення Маріупольської міської ради від 25.06.2018 узгоджував з орендарем (Позивачем) зміну істотних умов Договору, як то передбачено пунктами 11.1 - 11.2. Договору від 07.07.2008, ст. 30 та частиною 5 ст.33 Закону України Про оренду землі, частиною 1 ст. 651 ЦК України.

Згідно до ч.3 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніше як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

На підставі поданих позивачем документів, управлінням земельних відносин Маріупольської міської ради на офіційному ВЕБ-сайті міської ради 07.05.2018 було розміщено проект рішення «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по вул. Флотській, 210 в Приморському районі міста, яким Товариству «Автосалон «Ніка-Азов»» про поновлення на 10 років строку оренди земельної (кадастровий номер :02:004:0226) площею 0,1620 га (для будівництва та послідуючого функціонування магазину автозапчастин) по вул. Флотській, 210 в Приморському районі міста товариству з обмеженою відповідальністю «Автосалон «Ніка-Азов».

Проте, 25.06.2018 рішенням Маріупольської міської ради №7/32-2890 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки» строк оренди земельної ділянки (кадастровий номер :02:004:0226 Товариству з обмеженою відповідальністю «Автосалон «Ніка-Азов» було поновлено на 1 рік.

Згідно до статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

У відповідності до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту правових норм викладених в статті 30 та частині 5 ст.33 Закону України Про оренду землі, частині 1 ст. 651 ЦК України, пунктах 11.1. - 11.2. Договору від 07.07.2008 вбачається, що Маріупольська міська рада при прийнятті рішення №7/32-2890 від 25.06.2018 мала узгодити з орендарем (Позивачем) зміну істотних умов Договору оренди землі, проте, як встановлено матеріалами справи, відповідач ухилився від вчинення таких дій.

За приписами ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1 ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною першою статті 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

За змістом пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

Так, у зв'язку з прийняттям суб'єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Зокрема, у сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт є підставою для виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов'язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

Таким чином, позов, предметом якого є визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, яким передбачено укладення договору оренди земельної ділянки, не може бути задоволено, з огляду на те, що таке рішення є ненормативним актом, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

Відтак його скасування не породжує наслідків для користувача земельної ділянки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19.10.2016 у справі №916/187/15-г.

Крім того, вказане рішення органу місцевого самоврядування 26.09.2018 (у відповідності до п.3.1 Рішення) втратило чинність внаслідок його невиконання орендарем в строк до 25.09.2018.

Під предметом спору розуміється об'єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Предметом позову є частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті. Предметом позову є позовні вимоги.

Предмет доказування є коло обставин, які належить установити по конкретній справі і які необхідні для правильного вирішення справи по суті, для ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Однією з вимог Позивача у справі №905/1554/18 є вимога - визнати незаконним та скасувати рішення Маріупольської міської ради №7/32-2890 від 25.06.2018.

Пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У судовому засіданні встановлено, що рішення Маріупольської міської ради №7/32-2890 від 25.06.2018 як предмет спору, існував на час звернення Позивача до господарського суду, проте зазначене рішення Ради втратило чинність, а предмет спору припинив існування в процесі розгляду цієї справи.

Отже, зазначена обставина у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України тягне за собою закриття провадження у справі №905/1554/18 в частині вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради №7/32-2890 від 25.06.2018.

Щодо позовної вимоги про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 07.07.2008 на умовах Додаткової угоди.

Вирішуючи питання чи випливає із частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" обов'язковість завчасного направлення орендодавцю листа-повідомлення про поновлення договору оренди разом з проектом додаткової угоди, у разі продовження дії договору на тих самих умовах на той же строк, суд виходить із наступного.

З огляду на зміст норм статті 33 Закону України «Про оренду землі», частина перша статті («По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі)») декларує існування певних особливих прав орендаря різної правової природи: (1) на «автоматичне» поновлення договору на наступний строк на тих самих умовах за згодою орендаря та за відсутності заперечень орендодавця; (2) продовження договору на новий строк на інших умовах за згодою сторін; (3) власне переважне (перед іншими бажаючими) право орендаря на укладення договору на новий строк, яке по суті «обслуговує» перші два права, захищає первісного орендаря від недобросовісної відмови від укладення з ним договору оренди на новий строк на тих самих або змінених умовах.

Поставлене питання стосується того, чи повинні правила частини другої статті 33, які передбачають необхідність повідомлення орендарем орендодавця про «намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк», поширюватися на перше з перерахованих прав на «автоматичне» продовження договору.

У частині першій «укладення на новий строк» та «поновлення» вживаються, за буквальним змістом частини, як синоніми. Цільове тлумачення частин першої та другої статті 33, на погляд суду, призводить до висновку про те, що завчасне повідомлення про «намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк» для «поновлення» договору на новий строк є необхідним.

«Автоматичне» поновлення договору на новий строк є серйозним обмеженням прав власника (обтяженням земельної ділянки). За таких умов обмеження його прав має містити адекватний процедурний запобіжник завчасне повідомлення про намір поновити договірні відносини на новий строк.

Більш того, у разі істотного обмеження прав власника завдяки «автоматичному» поновленню договору без «завчасного повідомлення», не будуть дотримані гарантії права власності, передбачені статтею 1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки закон при його тлумаченні на користь відсутності необхідності «завчасного повідомлення», буде явно «не передбачуваним у застосуванні» в розумінні Конвенції та практики її застосування Європейським судом з прав людини, який вимагає, щоб «закон», яким обмежується право власності, був сформульований з достатньою чіткістю, щоб особа могла передбачити наслідки своїх дій (параграф 49 рішення у справі «Case of the Sunday Times v. the United Kingdom»).

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що «завчасне повідомлення» є необхідною умовою для «автоматичного» поновлення договору оренди.

З іншого боку, суд вважає, що, виходячи із цільового тлумачення, у випадку «автоматичного» поновлення, положення частини третьої статті 33 Закону (щодо надіслання проекту додаткової угоди) повинні тлумачитися з урахуванням того, що при «автоматичному» поновленні всі умови угоди відомі. Тому орендарю достатньо висловити свою згоду на «автоматичне» поновлення договору на тих самих умовах. Відсутність «проекту додаткової угоди» як окремого документу, у випадку звернення орендаря до орендодавця із заявою про продовження права оренди земельної ділянки з наданням копії діючого договору оренди, на погляд суду, жодних наслідків для можливості поновлення договору тягнути не повинна, отже та не може бути підставою для відмови Орендодавця в поновленні цього договору оренди.

Договір оренди земельної ділянки від 07.07.2008 укладено Сторонами на строк до 20.05.2018.

У відповідності до частини 2 статті 33 Закону України «Про оренду землі» Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

20 лютого 2018 року ТОВ «Автосалон «Ніка-Азов» відповідно до п. 3.2 Договору звернулося до Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради із заявою адресованою голові Маріупольської міської ради продовжити право оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,1620 га за адресою м. Маріуполь, вул. Фрунзе, 210 (а.с.39).

За змістом частини 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець:

- у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди;

- перевіряє лист-повідомлення на відповідність вимогам закону;

- узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності):

- укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі;

- за наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

За наслідками розгляду заяви Позивача від 20.02.2018 про продовження права оренди з копією Договори оренди, 25.06.2018 рішенням Маріупольської міської ради №7/32-2890 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки» строк оренди земельної ділянки (кадастровий номер :02:004:0226) Товариству з обмеженою відповідальністю «Автосалон «Ніка-Азов» змінив строк дії договору з 10 років (пункт 3.1 Договору) на 1 рік та змінив розмір орендної плати з 5% (пункт 4.3 Договору) від грошової оцінки земельної ділянки до 3%.

Тобто, заява орендаря розглянута Відповідачем у строк понад чотирьох місяців, зокрема після спливу строку дії Договору оренди.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про узгодження Відповідачем з орендарем змінення істотних умови договору або направлення листа - повідомлення у звязку з наявністю заперечень щодо продовження строку дії договору та розміру орендної плати на умовах встановлених Договором від 07.07.2008.

Станом на час розгляду справи 23.10.2018 ТОВ «Автосалон «Ніка-Азов» не подав до Центру адміністративних послуг заяву про оформлення проекту договору оренди земельної ділянки за адресою м. Маріуполь, вул. Фрунзе, 210. Тому рішенням Маріупольської міської ради №7/32-2890 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки ТОВ «Автосалон «Ніка-Азов» від 25.06.2018, у відповідності до п.3.1 цього рішення, втратило чинність 26.09.2018 внаслідок його невиконання орендарем в трьохмісячний строк (до 25.09.2018).

У судовому засіданні встановлено, що після закінчення строку дії Договору від 07.07.2008, Позивач як орендар продовжує користуватися земельною ділянкою за адресою м. Маріуполь, вул. Фрунзе, 210, своєчасно та в повному обсязі сплачує орендну плату. Згідно довідки департаменту фінансів Маріупольської міської ради від 16.08.2018, станом на 15.08.2018 ТОВ «Автосалон «Ніка-Азов» не має заборгованості з орендної плати за землю.

Крім того, Позивач на вказаній земельній ділянці веде будівництво магазину автозапчастин відповідно до мети та цільового призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для торгівлі авто товарами (будівництво та послідуюче функціонування магазину автозапчастин). Цей факт підтверджується Декларацією про початок виконання будівельних робіт, виданою інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області, від 27.02.2013 №ЮЦ 64 (а.с.43-45).

Також, обґрунтовуючи свою вимогу щодо поновлення Договору оренди на 10 років позивач пояснив, що Декларація про початок виконання будівельних робіт видана ТОВ «Автосалон «Ніка-Азов» 27.02.2013, у звязку з чим на території орендованої ділянки були проведені земельні роботи у відповідності до робочого проекту «Магазин автозапчастин по вул. Червонофлотській, 210 в Приморському районі м.Маріуполя».

Проте з 2014 року у звязку з політичною та економічною ситуацією в Донецькій області здійснення підприємницької діяльності ускладнилось.

Указом Президента України №405/2014 було зумовлено проведення антитерористичної операції (далі - АТО) на сході України. За інформацією Служби безпеки України (листи від 13.06.2014 №33/2117, 07.08.2014 №33/3960, 21.08.2014 №16/4956) та Міністерства внутрішніх справ України (лист від 26.06.2014 №12/3-2428) 07 квітня 2014 року згідно з вимогами чинного законодавства України (ст. 10, 11 Закону України «Про боротьбу з тероризмом») прийнято рішення щодо проведення АТО в Донецькій, Луганській і Харківській областях.

Отож, з огляду на вказане, у Позивача не було можливості активно здійснювати будівництво магазину автозапчастин на орендованій земельній ділянці протягом тривалого часу. Однак, Позивач як Орендар земельної ділянки належно виконував умови договору, сплачував орендну плату встановлену договором.

Треба зазначити, що наразі Позивач здійснює дії щодо будівництва магазину автозапчастин.

12.03.2018 ТОВ «Автосалон «Ніка-Азов» уклав договір підряду №12/03/18 з Колективним підприємством «Маріупольське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №4» на будівництво магазину автозапчастин по вул. Флотській, 210 в Приморському районі м.Маріуполя.

Ціна Договору становить 2 400 000 грн. Початок виконання робіт здійснюється через 3 календарних місяці з моменту перерахування замовником авансу у розмірі 3% від ціни Договору на рахунок Підрядника. Договір діє протягом пяти років з моменту його укладення.

Строк оренди земельної ділянки в один рік, визначений відповідачем у спірному рішення Маріупольської міської ради, не дозволяє ТОВ «Автосалон «Ніка-Азов» інвестувати кошти в будівельний проект та довгострокову організацію своєї торгівельної діяльності.

Згідно до частин 6-9 статті 33 Закону України «Про оренду землі» - у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу (частина 6).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку (частина 7). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частина 8). У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (частина 9).

Із наведених норм Закону України «Про оренду землі» вбачається, що законодавчо відокремлено право на укладення договору оренди на новий строк шляхом укладення додаткової угоди, яке має бути реалізовано до спливу строку договору оренди землі, що закріплено у частинах 1-5 цієї норми, від права вважати продовженим договір оренди землі у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди землі за відсутності протягом одного місяця після спливу терміну дії договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні цього договору оренди, визначене у інших частинах цієї статті.

Відповідні положення у вказаних частинах зазначеної статті дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але у першому випадку це право повинно бути реалізовано до спливу договору оренди, а у другому - воно може настати за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного терміну після закінчення строку дії договору оренди землі.

Враховуючи фактичні обставини справи та підстави позову, спір між сторонами виник у зв'язку із реалізацією позивачем права на укладення договору оренди землі на новий строк шляхом укладення додаткової угоди у зв'язку із поновленням договору оренди на той же строк та на них самих умовах відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Для поновлення договору оренди землі на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд України в постановах від 18.10.2017 року по справі № 3-948гс17, від 23.11.2016 року по справі №6-2540цс16, від 25.05.2016 року по справі №3-312гс16, від 13.04.2016 року по справі №6-2027цс15.

Зі змісту довідки Маріупольської міської ради вбачається станом на 15.08.2018 ТОВ «Автосалон «Ніка-Азов» не має заборгованості з орендної плати за землю. Також у судовому засіданні встановлено, та не спростовано відповідачем, що позивач продовжує користуватися земельною ділянкою - об'єктом договору, після спливу строку дії договору (з 21.05.2018), використовує земельну ділянку за цільовим призначенням нове будівництво магазину автозапчастин.

Матеріали справи не містять доказів надсилання орендодавцем орендарю листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі протягом місяця, після спливу строку вказаного договору.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Витребування будь-яких інших документи від орендаря статтею 33 Закону України Про оренду землі не передбачено, а отже орендодавець діяв неправомірно з явним порушення закону, вказуючи про необхідність надання додаткових документів у своїх відповідях на звернення орендаря про поновлення договору оренди землі.

Враховуючи наведене, оскільки орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, належно виконуючі свої обов'язки передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", такий договір є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, тобто на 10 років - до 20.05.202 року, що, як наслідок, зумовлює виникнення у відповідача обов'язку укласти із позивачем додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки.

Такий висновок повністю узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображена у рішенні по справі "Стреч проти Сполученого Королівства" (Stretch v. The United Kingdom) від 24 червня 2003 року. Як вбачається з цього рішення заявнику у справі теж не було продовжено договір оренди земельної ділянки після закінчення строку його дії, не дивлячись на те, що договір таке право передбачав, порушень зобов'язань з боку заявника допущено не було. Національні суди не захистили право заявника. У рішенні наголошується, що "наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила". Виходячи зі змісту п. 32-35 цього рішення, майном у значенні ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції".

За обставинами справи "Стретч проти Сполученого Королівства" вирішуючи питання про те, чи був дотриманий сторонами справедливий баланс між інтересами суспільства та правами заявника Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 24.06.2003 року відзначив, що місцева влада отримала узгоджену з заявником орендну плату і не стояло питання про те, що дії органу влади були спрямовані проти інтересів суспільства чи що порушувалися інтереси якоїсь третьої сторони, або що продовження терміну оренди могло бути всупереч з якою-небудь передбаченою законом функцією органу влади. Оскільки сама місцева влада при укладенні договору вважала, що вона має право продовжити термін його дії, то заявник міг на розумних підставах сподіватися на виконання цих умов. Він не тільки мав право законного очікування отримання майбутніх доходів від зроблених ним капіталовкладень, але можливість продовження терміну дії договору оренди була важливим елементом його підприємницької діяльності з огляду на зобов'язання, взяті ним на себе у зв'язку з експлуатацією побудованих будівель, і взагалі періоду часу, що скоротився, за який він міг розраховувати на відшкодування своїх витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" в якій він постановив, що ст. 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об'єктом правового захисту згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

Також, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов'язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб'єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування».

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (див. рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» №. 30985/96).

Згідно з п.3 ст.129 Конституції України та ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Вищевказані обставини не спростовані відповідачем належними доказами в розумінні ст. 76 ГПК України, у зв'язку із чим суд дійшов висновку щодо належного виконання орендарем умов договору оренди землі та положень ст. 96 Земельного кодексу України.

До того ж, суд зазначає, що орендар за відсутності у місячний строк після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, мав законні підстави вважати, що договір оренди землі було поновлено на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Усупереч вказаним нормам, відповідач не надав господарському суду доказів, які спростовують доводи позивача, отже позовні вимоги ТОВ «Автосалон «Ніка-Азов» до Маріупольської міської ради про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 07.07.2008 підлягають задоволенню.

З урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у сумі 1762 грн. покладається на Маріупольську міську раду Донецької області.

Відповідно до частини 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

При цьому, відповідно до п.5 ч.1 ст.7 закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, після отримання відповідного клопотання судом буде розглянута вимога про повернення частини сдового збору у розмірі 1762 грн.

Керуючись статтями 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Закрити провадження у справі №905/1554/18 в частині вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради №7/32-2890 від 25.06.2018 на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Позовні вимоги ТОВ «Автосалон «Ніка-Азов» до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки задовольнити повністю.

Визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 07.07.2008 р., зареєстрований у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» за №04.08.162.00381 від 14.07.2008, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_2 за №4170 від 07.07.2008, відповідно до якого Товариству з обмеженою відповідальністю «Автосалон «Ніка-Азов» надано в оренду земельну ділянку площею 0,1620 га, кадастровий номер :02:004:0226, що знаходиться по вул. Краснофлотській (вул. Флотській), 210 у Приморському районі міста Маріуполя, на той самий строк та на тих самих умовах, котрі передбачені цим договором, вважаючи укладеною додаткову угоду про поновлення договору на той самий строк, на тих самих умовах, а саме:

«ДОДАТКОВИЙ ДОГОВІР

до договору оренди земельної б/н від 07.07.2008, зареєстрований у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» за №04.08.162.00381 від 14.07.2008, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_2 за №4170 від 07.07.2008.

місто Маріуполь, Донецька область, _______________________________ року

Ми, що нижче підписалися: Маріупольська міська рада, (), місцезнаходження: м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 70, іменована далі «Орендодавець», в особі директора юридичного департаменту Маріупольської міської ради ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), який мешкає за адресою: м. Харцизьк, вул. Миру, буд. 42, діючий на підставі розпорядження Маріупольського міського голови «Про надання повноважень з вчинення правочинів» від 23.01.2017 року №23р, з одного боку, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосалон «Ніка-Азов» (, 87534, Донецька обл.,місто Маріуполь, вул. Бахчиванджи, 59), іменоване далі «Орендар», з другого боку, уклали цей додатковий договір до договору оренди земельної ділянки б/н від 07.07.2008 р., зареєстрований у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» за №04.08.162.00381 від 14.07.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_2 за №4170 від 07.07.2008 р., керуючись ст. 33 Закону України «Про оренду землі», про нижченаведене:

1. Пункт 3.1. розділу 3. СТРОК ДІЇ ДОГОВОРУ викласти у наступній редакції:

« 3.1. Договір укладено терміном на 10 (десять) років (до двадцятого травня дві тисячі двадцять восьмого року)».

2.Усі інші пункти Договору оренди земельної ділянки б/н від 07.07.2008 р., зареєстрований у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» за №04.08.162.00381 від 14.07.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_2 за №4170 від 07.07.2008 р., не змінені цим Договором, залишаються без змін.

3. Цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендодавця, другий в орендаря, третій в органі, який провів його Державну реєстрацію.

4. Зміст ст.ст. 12, 93, 124 Земельного кодексу України сторонам договору відомо.

5. Цей договір набуває чинності відповідно до ст. 3, 4, 5 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після його підписання сторонами та Державної реєстрації.

ПІДПИСИ СТОРІН

Орендодавець Маріупольська міська рада м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 70. _________________________________ підпис М.П. Орендар Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосалон «Ніка-Азов» 87534, Донецька обл.,місто Маріуполь, вул. Бахчиванджи, 59. __________________________________ ». підпис

Стягнути з Маріупольської міської ради (87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 70, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосалон «Ніка-Азов» (код ЄДРПОУ 534, Донецька обл.,місто Маріуполь, вул. Бахчиванджи, 59) витрати по сплаті судового збору у сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 23 жовтня 2018 року.

Повний текст рішення складено та підписано 26 жовтня 2018 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов