ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2565/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Кутузівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу НААН України, с.Кутузівка Харківського району Харківської області,
до Національного наукового центру "Інститут експериментальної і клінічної ветеринарної медицини", м.Харків,
про стягнення 28245,00 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 7/2017 від 25.07.2017);

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність № 906 від 24.10.2018);

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Дослідне господарство "Кутузівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу НААН України, с.Кутузівка Харківського району Харківської області, 14.09.2018 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Національного наукового центру "Інститут експериментальної і клінічної ветеринарної медицини", м.Харків, про стягнення 28245,00 грн. заборгованості за поставлений товар, у тому числі: 14385,00 грн. - за накладною № К-1536 від 05.09.2017 та 13860,00 грн. - за накладною № К-1607 від 15.09.2017. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем в порушення приписів ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, не було у визначений законом термін виконане зобов'язання з оплати поставленого товару за двома договорами, укладеними між сторонами у спрощеній формі.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.09.2018 вищевказану позовну заяву було залишено без руху на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України, у зв'язку з відсутністю у позовній заяві інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви, а також попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в звязку із розглядом справи, що є порушенням п.п. 8, 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Ухвалою господарського суду від 01.10.2018 позовну заяву ДП Дослідне господарство "Кутузівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу НААН України прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/2565/18; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

24.10.2018 до канцелярії господарського суду надійшов відзив Національного наукового центру "Інститут експериментальної і клінічної ветеринарної медицини" на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги про стягнення 28245,00 грн. визнав у повному обсязі.

У судовому засіданні 29.10.2018 представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача позов визнала повністю.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

22.08.2017 Національний науковий центр "Інститут експериментальної і клінічної ветеринарної медицини" (відповідач) звернувся до Державного підприємства Дослідне господарство "Кутузівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу НААН України (позивач) як до сільськогосподарського підприємства, що здійснює господарську діяльність у агропромисловому комплексі, з гарантійним листом № 651, в якому просив відпустити корми: ячмінь - 8 т. та овес - 4 т. для годівлі експериментальних тварин та гарантував їх оплату.

Як свідчать матеріали справи, замовлений товар (ячмінь) було передано позивачем відповідачу на підставі видаткових накладних № К-1536 від 05.09.2017 та № К-1607 від 15.09.2017, в яких сторонами погоджувалася кількість та фактична ціна реалізації кормів, загальна сума до сплати, з урахуванням ПДВ.

Факт прийняття відповідачем товару підтверджується підписом його представника та печаткою підприємства на накладних, а також довіреностями № 37 від 05.09.2017 та № 37/2 від 15.09.2017, також засвідчених підписом та печаткою відповідача.

Однак, в порушення набутого зобов'язання відповідач означену в гарантійному листі вартість поставленого товару не сплатив, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем, розмір якої станом на 13.09.2018 склав 28245,00 грн.

В порядку п. 2 ст. 530 ЦК України позивачем було направлено відповідачу ОСОБА_3 на оплату від 03.09.2018, в якій позивач просив негайно погасити борг за накладними № К-1536 від 05.09.2017 на суму 14385,00 грн. та № К-1607 від 15.09.2017 на суму 13860,00 грн., в загальному розмірі боргу на суму 28245,00 грн., шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача. Крім того, позивачем було попереджено відповідача про те, що у разі не погашення боргу у визначений законом 7-денний термін від дня цієї вимоги, він буде вимушений звернутися до Господарського суду Харківської області з покладенням на відповідача всіх судових витрат.

Проте, у встановлений законом 7-денний термін, який сплив на дату складення даного позову, відповідач вищезазначений борг не сплатив.

Відповідно до п. 1, п.п. 1 п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Пунктом 1 ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п. 1-2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Зазначене вище свідчить про укладання між позивачем і відповідачем двох договорів у спрощеній формі, згідно ст. 207 ЦК України, тобто шляхом складання кожної з відповідної накладної з визначенням в ній, зокрема, найменування товару (певного виду кормів) та його ціни, що не суперечить вимогам закону.

При цьому, позивач відображав в накладних фактичну ціну реалізації кормів (ячміню), як матеріальних цінностей, які підлягали переданню за цією накладною, а відповідач, приймаючи товар за кожною з відповідних накладних та підписуючи відповідний документ, погоджувався із зазначеною в накладній вартістю товару, що не суперечить вимогам ст. 207 ЦК України. Таким чином, вбачається, що ціна товару була узгоджена обома сторонами правочину при підписанні кожної з накладних окремо.

Згідно п. 2 ст. 526 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно п. 1 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами п. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

У п. 2 ст. 530 ЦК України зазначено: якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі наявних у матеріалах справи доказів, враховуючи, що позов було визнано відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства "Дослідне господарство "Кутузівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу НААН України обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 11, 205, 207, 525, 526, 530, 599 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Національного наукового центру "Інститут експериментальної і клінічної ветеринарної медицини" (61023, м.Харків, вул.Пушкінська, буд. 83; ) на користь Державного підприємства "Дослідне господарство "Кутузівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу НААН України (62405, Харківська область, Харківський район, с.Кутузівка, вул.Шкільна, 6; ) - заборгованість у розмірі 28245,00 грн.; витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.10.2018 р.

Суддя ОСОБА_4