ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" жовтня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2379/18

Господарський суд Одеської області у складі: судді Рога Н.В., розглянув заяву ОСОБА_1 (вх.№2-5297/18 від 24.10.2018р.) про забезпечення позову у справі №916/2379/18

За позовом: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1)

до відповідача: Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Долинське" (вул. Центральна, 131, с.Долинське, Ренійський район, Одеська область, 68810; )

про визнання недійснимрішення, зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу (далі-СВК) "Долинське" про визнання недійсним та скасування п.9 рішення загальних зборів СВК "Долинське", оформленого протоколом №4 від 17.09.2018р.; визнання недійсним статуту СВК "Долинське" у новій редакції від 17.09.2018р. та виключення зі складу засновників СВК "Долинське" наступних осіб: ОСОБА_2; ОСОБА_3; ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8; ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_11.

Одночасно із позовною заявою позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову, згідно з якою позивач просить суд : заборонити державним реєстраторам, нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні чи нотаріальні дії щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу- СВК «Долинське» до набуття рішенням суду законної сили.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що особи, які не мали повноважень щодо скликання та проведення загальних зборів членів СВК «Долинське», надали до державного реєстратора рішення загальних зборів, оформлене протоколом №4 від 17.09.2018р., у зв'язку із чим, державним реєстратором було зареєстровано Статут кооперативу у новій редакції від 17.09.2018р. та включено осіб, які приймали участь у загальних зборах, що відбулися 17.09.2018р., до складу засновників СВК «Долинське». Як зазначено у даному рішенні загальних зборів СВК «Долинське», оформленому протоколом №4 від 17.09.2018р. - присутніми членами кооперативу були: ОСОБА_2; ОСОБА_3; ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8; ОСОБА_9; ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

Однак, як зазначив заявник, жодна з зазначених осіб не була членом кооперативу вже понад два роки. В будь-яких відносинах, в тому числі й трудових, з кооперативом не перебувала та права голосу у загальних зборах не мала. Крім того, жодний з діючих членів та працівників кооперативу не повідомлявся про проведення загальних зборів та не приймав у них участь. У зв'язку із зазначеними обставинами, заявник вважає , що відповідне рішення, яке було підставою для внесення змін до установчих документів кооперативу, не мало правомочності.

Заявник також зазначає, що відповідно до Розділу 3 Статуту кооперативу, який діяв станом на 17.09.2018р., засновниками кооперативу є: ОСОБА_12, ОСОБА_1, ОСОБА_13, ОСОБА_14. Проте, жодні із зазначених осіб не приймали участь у загальних зборах 17.09.2018 р., та не були жодним чином повідомлені про дату та час скликання загальних зборів кооперативу.

Згідно з п. 6.9 Статуту кооперативу членство у кооперативі припиняється у разі добровільного виходу з нього, а також, у разі припинення трудової участі в діяльності кооперативу.

Крім того, ОСОБА_1 вважає за необхідне зазначити, що в провадженні Апеляційного суду Одеської області розглядається апеляційна скарга СВК «Долинське», якою оскаржується рішення Ренійського районного суду Одеської області, яким було визнано право власності за ТОВ «Анадол» на нерухоме майно, яке знаходилось на балансі СВК «Долинське». Особи, які знаходяться у взаємовідносинах з ТОВ «Анадол», скликали загальні збори членів СВК «Долинське» та ухвалили зазначене вище рішення, оформлене протоколом № 4 від 17.09.2018 р., яким було змінено склад засновників кооперативу та зареєстровано новий Статут. Відповідний факт також слугує підтвердженням можливості протиправного відчуження майна кооперативу особами, які мають більший відсоток голосів правління кооперативу, та протиправно стали засновниками кооперативу.

Окрім цього, позивач зазначає й те, що 26.09.2018р. ОСОБА_1 звернулась до Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області із заявою про вчинення злочину, передбаченого ст.ст. 205-1, 358 КК України, а саме - підроблення документів. У зазначеній заяві йдеться мова про те, що 26.09.2018р. ОСОБА_1 стало відомо про те, що невстановленими особами було здійснено подання державному реєстратору підроблених документів, а саме : рішення загальних зборів СВК «Долинське», оформленого протоколом № 4 від 17.09.2018 р., на підставі якого було вчинено реєстраційну дію, згідно з якою у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було змінено дані про керівника СВК «Долинське», та призначено в якості керівника - ОСОБА_15. Вбачаючи наявність ознак кримінального правопорушення, слідчим Ренійського ВІЇ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, за наслідком розгляду зазначеної заяви відкрито кримінальне провадження, та внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань, за № 0000399.

З урахуванням наведеного, позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, а саме: заборони державним реєстраторам, нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні чи нотаріальні дії щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу СВК «Долинське» до набуття рішенням суду законної сили, дійсно може ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Розглянув матеріали справи, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку:

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову є правом, а не обов'язком суду.

За приписами ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії ; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

При цьому, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретними заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Відповідно до п. 6.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року N 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» (Із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 14 липня 2016 року N 7) під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами та враховувати викладене в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову".

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи. Якщо необхідність вжиття заходу щодо забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що у разі невжиття такого заходу йому буде завдано значної шкоди, він повинен обґрунтувати можливість завдання такої шкоди, її розмір, зв'язок можливої шкоди з предметом спору, а також необхідність і достатність для її запобігання вжиття саме цього заходу щодо забезпечення позову.

Згідно п.6.8 зазначеної Постанови під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що таким заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов'язані з предметом спору.

За матеріалами справи, предметом позову у даній справі є визнання недійсним та скасування п.9 рішення загальних зборів СВК "Долинське", оформленого протоколом №4 від 17.09.2018р.; визнання недійсним статуту СВК "Долинське" у новій редакції від 17.09.2018р. та виключення зі складу засновників СВК "Долинське" наступних осіб: ОСОБА_2; ОСОБА_3; ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8; ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_11.

При цьому, слід зауважити, що відповідно до Розділу 3 Статуту СВК "Долинське", який діяв станом на 17.09.2018р., засновниками кооперативу є: ОСОБА_12, ОСОБА_1, ОСОБА_13, ОСОБА_14. Проте, жодні із зазначених осіб не приймали участь у загальних зборах 17.09.2018 р., та не були жодним чином повідомлені про дату та час скликання загальних зборів кооперативу. Проте, як зазначено у рішенні загальних зборів СВК «Долинське», оформленому протоколом №4 від 17.09.2018р., присутніми членами кооперативу були: ОСОБА_2; ОСОБА_3; ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8; ОСОБА_9; ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які включили себе до складу засновників СВК «Долинське» та зареєстрували новий Статут кооперативу.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 25.10.2018р., 26.09.2018р. та 02.10.2018р. державним реєстратором було внесено зміни до установчих документів юридичної особи - СВК «Долинське», а саме, зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників.

Отже, наявні достатньо обґрунтовані припущення вважати, що у випадку незастосування судом заходів забезпечення позову у вигляді заборони на період розгляду справи державним реєстраторам, нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні чи нотаріальні дії щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Долинське», може мати місце подальше внесення змін до установчих документів кооперативу, що може у подальшому ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

За таких обставин, виходячи з предмету спору, на думку суду, адекватним, співрозмірним та обґрунтованим у даному випадку такий спосіб забезпечення позову, як заборона державним реєстраторам, нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні чи нотаріальні дії щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу СВК «Долинське» на період розгляду справи №916/2379/18 .

Згідно із ч. 5, 6 ст. 140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Виходячи з викладеного, враховуючи предмет спору у даній справі та приймаючи до уваги, що існують достатньо обґрунтовані припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №916/2379/18.

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 141, 234 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №916/2379/18 - задовольнити.

2. На період розгляду справи №916/2379/18 заборонити державним реєстраторам, нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні чи нотаріальні дії щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу - Сільськогосподарський виробничий кооператив «Долинське» (вул. Центральна, 131, с.Долинське, Ренійський район, Одеська область, 68810; ).

3. За даною ухвалою стягувачем є: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1).

4. За даною ухвалою боржником є: Сільськогосподарський виробничий кооператив "Долинське" (вул. Центральна, 131, с.Долинське, Ренійський район, Одеська область, 68810; ).

5. Ухвала підлягає виконанню відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 р.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя Рога Наталія Василівна