ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.10.2018

Справа № 910/8354/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом           товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування»

до                     приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»

про           стягнення 17 463,62 грн.

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» (далі - ТДВ «Експрес страхування») до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПАТ «СК «Українська страхова група») про стягнення 17 463,62 грн., з яких: 14 822,58 грн. в порядку регресу, 2 094,03 грн. інфляційних, 547,01 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем.

10.07.2018 суд відкрив провадження у справі № 910/8354/18 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач подав заяву про закриття провадження у справі в частині стягнення 14 822,58 грн., у зв’язку з відсутністю спору в цій частині, та просив стягнути з відповідача 2 094,03 грн. інфляційних, 547,01 грн. 3% річних.

Відповідач у поданому суду відзиві позовні вимоги відхилив у повному обсязі посилаючись на таке.

26.12.2016 на поштову адресу ПАТ «СК «Українська страхова група» надійшла від ТДВ «Експрес страхування» заява № 102 про відшкодування шкоди по полісу АІ/8503186.

26.12.2016 ПАТ «СК «Українська страхова група» склало акт про відсутність вкладень у конверті, а саме про відсутність додатку № 5 - копії постанови Ленінського районного суду м. Харкова, який був надісланий до ТДВ «Експрес страхування» разом із запитом № 03/0564 від 30.01.2017.

30 січня 2017 року ПАТ «СК «Українська страхова група» надіслало запит до Ленінського районного суду м. Харкова щодо надання копії постанови про притягнення Коробова А.Т. до адміністративної відповідальності.

30 січня 2017 року ПАТ «СК «Українська страхова група» надіслало до ТДВ «Експрес страхування» запит щодо надання копії постанови суду та акт про відсутність вкладень у конверті.

27 березня 2017 року СК «Українська страхова група» надіслало на адресу ТДВ «Експрес страхування» лист, яким повідомило про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки ПАТ «СК «Українська страхова група» станом на 27 березня 2017 року не мала підстав для виплати страхового відшкодування, у зв’язку з відсутністю документів, які б підтверджували настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу «ФОРД», державний реєстраційний № АА78470В - Коробова А.Т.

13 квітня 2017 року на поштову адресу ПАТ «СК «Українська страхова група» від ТДВ «Експрес страхування» надійшла претензія № 102 про відшкодування шкоди по полісу АІ/8503186.

13 квітня 2017 року ПАТ «СК «Українська страхова група» склало акт про відсутність вкладень у конверті, а саме: про відсутність додатку № 1 копії постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 04.03.2016 по справі № 642/758/16-п, який був надісланий до ТДВ «Експрес страхування» в той самий день.

26 червня 2018 року до ПАТ «СК «Українська страхова група» надійшла позовна заява ТДВ «Експрес страхування» про відшкодування шкоди в розмірі 17 463,62 грн.

ПАТ «СК «Українська страхова група» розглянувши матеріали додані до позовної заяви, прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 15 332,48 грн., у зв’язку з чим 23 липня 2018 року було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт № ДКЦВ-13005.

24 липня 2018 року відповідно до Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПАТ «СК «Українська страхова група» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 15 332,48 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 15266.

Таким чином, ПАТ «СК «Українська страхова група» виконало свої зобов’язання за укладеним полісом обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8503186 в повному обсязі.

Також відповідач заперечив проти стягнення з нього інфляційних втрат в розмірі 2 094,03 грн., 3% річних в розмірі 547,01 грн., оскільки, на думку відповідача, затягування розгляду справи здійснив безпосередньо позивач своєю бездіяльністю щодо надання копії постанови про притягнення до відповідальності винної особи. Крім того норми статті 625 ЦК України не поширюються на правовідносини, що виникають у зв’язку із завданням шкоди.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що перелік документів, необхідний для подання разом із заявою на виплату страхового відшкодування по договорам обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів передбачений ч. 2 ст. 35 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів». У цьому переліку відсутній такий документ, як постанова суду, отже цей документ не є обов’язковим для його подання разом із заявою.

Таку правову позицію (відсутність обов’язку надання постанови суду) також підтримує державний регулятор ринку фінансових послуг - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг).

Отже у позивача відсутній обов’язок щодо надання постанови суду про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення (ДТП).

Натомість, в силу приписів ст. 34, 33-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 20 Закону України «Про страхування», саме відповідач зобов’язаний отримати всі документи, які відповідач вважає необхідними для виплати страхового відшкодування, в тому числі і постанову суду.

За твердженням позивача, він надавав всі документи, в тому числі і постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 04.03.2016 по справі № 642/758/16-п, отриману з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Крім того відповідач надіслав запити до Ленінського районного суду м. Харкова.

Оскільки відповідач неналежним чином виконував свої обов’язки передбачені ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 20 Закону України «Про страхування», саме дії відповідача призвели до порушення строків виплати страхового відшкодування та відмови у виплаті страхового відшкодування.

Юридичні правовідносини сторін є грошовими, тому на ці відносини поширюється дія статті 625 ЦК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

05.03.2015 товариство з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» (страховик) та Книженко Г.В. (страхувальник) уклали договір добровільного страхування наземного транспорту (далі – Договір-1), за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією транспортного засобу, а саме: автомобіля Lada Largus, державний номер АХ9207ЕН.

29.01.2016 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ФОРД», державний реєстраційний № АА78470В, яким керував Коробов А.Т., та транспортного засобу «Lada Largus, державний номер АХ9207ЕН.

Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 04.03.2016, винною в скоєнні адміністративного правопорушення особою є водій Коробов А.Т.

Майнові інтереси, пов’язані з експлуатацією автомобіля «ФОРД», державний реєстраційний № АА78470В, застраховані публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» за полісом АІ/8503186 (далі Договір-2). Умовами Договору-2 передбачено ліміт за шкоду майну у розмірі 50 000,00 грн., франшизу – 0 грн.

Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі – Закон) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначає Закон України від 12.07.2001, № 2658-III “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні”. Відповідно до даного Закону оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

В силу ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, у тому числі, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Відповідно до звіту № 1369 від 29.02.2016 про оцінку колісного транспортного засобу (КТЗ), вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 15 817,05 грн.

Отже, суд вважає доведеним, що оцінена шкода, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, становить 15 817,05 грн.

Зазначена вище подія, відповідно до норм чинного законодавства України, була визнана страховим випадком, про що складено страховий акт, за яким до виплати підлягає 15 332,48 грн.

Позивач сплатив страхове відшкодування у розмірі 15 332,48 грн. (докази - в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачається, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою від 14.12.2016 на суму 15 332,48 грн.

Відповідач вимогу не задовольнив.

06.04.2017 позивач повторно звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування 15 332,48 грн.

Відповідач вимогу не задовольнив, посилаючись у своєму листі від 27.03.2017 на те, що позивач не надав копію постанови суду, якою встановлено винну в настанні дорожньо-транспортної пригоди особу.

Відповідно до ст. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Водночас у переліку документів, визначеному у статті 35 Закону, відсутній такий документ як постанова суду.

При цьому в силу вимог статті 34 Закону, після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Згідно з ст. 38.2.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страховика, якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов'язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим Законом.

Позивач заявив до стягнення 14 822,58 грн. (15 332,58-510,00).

Після звернення з цим позовом до суду відповідач відшкодував позивачеві 15 332,58 грн. (платіжне доручення № 15266 від 24.07.2018). За таких обставин суд закриває провадження у частині стягнення 14 822,58 грн., у зв’язку з відсутністю предмету спору в цій частині.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Отже, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (ч. 3 ст. 11 ЦК України).

Як зазначено судом вище, обов’язок відповідача зі сплати страхового відшкодування ґрунтується на приписах актів цивільного законодавства. Цей обов’язок є простроченим.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки у відповідача виник обов’язок зі сплати страхового відшкодування, тобто виникло грошове зобов'язання, до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи ст. 625 ЦК України. Ця норма встановлює відповідальність за порушення будь-якого грошового зобов’язання, що виникло з підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, в тому числі і такого, що не засновано на договорі. У зв’язку з цим не є обґрунтованими доводи відповідача про неможливість застосування ст. 625 ЦК України до недоговірних зобов’язань.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 2 094,03 грн. інфляційних, 547,01 грн. 3% річних за період з 27.03.2017 до 18.06.2018.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов’язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 2 094,03 грн. інфляційних, 547,01 грн. 3% річних. Суд закриває провадження у справі в частині стягнення 14 822,58 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача, оскільки неправильні дії останнього призвели до звернення з позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення 17 463,62 грн.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (вул. Федорова Івана, 32-А, м. Київ, 03038, код 30859524) на користь товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» (вул. Велика Васильківська, 15/2, м. Київ, 01004, код 36086124) 2 094,03 грн. інфляційних, 547,01 грн. 3% річних, 1 762,00 грн. судового збору.

Закрити провадження в частині стягнення 14 822,58 грн.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана через Господарський суд міста Києва.

Суддя                                                                                           С. А. Ковтун