ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2018 року м.Дніпро Справа № 904/10263/17

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.

секретар судового засідання Абадей М.О.

Учасники справи:

позивач Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» м. Одеса

представник: ОСОБА_1, довіреність №2345 від 26.12.2017 р., адвокат;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «СК «Бізнесбудмонтаж», м. Дніпро

представник: не зявився

Третя особа, на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Південний офіс Держаудитслужби Державної аудиторської служби України, м. Одеса

представник: ОСОБА_2, довіреність №55 від 17.09.2018 р., головний спеціаліст-юрисконсульт;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2018 у справі №904/10263/18 (суддя Євстигнеєва Н.М., повне рішення складено 23.04.2018)

про відшкодування збитків 210232,63 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

У грудні 2017 року Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі Відокремленого підрозділу "Південна електроенергетична система" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СК "Бізнесбудмонтаж" на свою користь 210 232,63 грн збитків.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що під час виконання договорів про закупівлю робіт №60-4/2803-15 від 14.09.2015 та №60-4/2804-15 від 14.09.2015 відповідачем було допущено завищення вартості виконаних робіт за рахунок невідповідності фактичних обсягів виконаних робіт в порівнянні з обсягами, які включені до актів ф.КБ-2в, невірне застосування одиничних розцінок, що було встановлено контролюючим органом, внаслідок чого позивачу завдано збитків на суму 210 232,63 грн.

Відповідач участі в розгляді справи не приймав, відзив на позовну заяву не надавав.

Третя особа позовні вимоги підтримала повністю з тих же підстав.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2018 у справі №904/10263/17 позов задоволено частково; з Товариства з обмеженою відповідальністю "СК "Бізнесбудмонтаж" на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі Відокремленого підрозділу "Південна електроенергетична система" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" стягнуто 130 710,53 грн збитків та 1 960,58 грн судового збору; в решті позову відмовлено. Рішення суду мотивоване доведеністю збитків на суму 145 165,42 грн, втім в звязку з несплатою позивачем за виконані роботи по акту за лютий 2017 року збитки в сумі 14454,89 грн не виникли. В іншій частині позову про стягнення 65067,21 грн суд відмовив, виходячи з того, що спірні розцінки на роботи були узгоджені сторонами та в цій частині договір недійсним не визнано, позивач чи третя особа не зверталися до суду з таким позовом.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду в частині відмови у задоволенні позову скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд безпідставно відмовив у стягненні 65067,21 грн, що становлять збитки від застосування відповідачем іншої одиничної розцінки, не взявши до уваги порушення останнім положення п.2.1 договорів та вимоги ДСТУ Б Д 1.1. -1.2013; вважає, що в силу ст. 224, 225 Господарського кодексу України притримання оплати за виконані роботи не може бути підставою для відмови у стягненні збитків в сумі 14454,89 грн, які доведені належними доказами.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 (колегія суддів у складі головуючого судді Антоніка С.Г., суддів: Іванова О.Г., Чимбар Л.О.) відкрито апеляційне провадження у справі №904/10263/17, апеляційну скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні, розгляд апеляційної скарги було відкладено на 17.10.2018.

Указом Президента України від 29.12.2017 №454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

03.10.2018 розпочав роботу Центральний апеляційний господарський суд.

На виконання п. 3, 5, 7 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України забезпечено передачу справи №904/10263/17 з Дніпропетровського апеляційного господарського суду до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 09.10.2018 для розгляду справи №904/10263/17 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Широбокової Л.П. (доповідач), суддів: Орєшкіної Е.В., Подобєд І.М., справа прийнята зазначеною колегією суддів до свого провадження та її розгляд призначено в судовому засіданні 29.10.2018.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Третя особа надала пояснення від 17.06.2018 та від 06.08.2018 щодо обставин проведеної перевірки, встановлення факту та розмірів завищення обсягів та вартості виконаних робіт, підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник Відповідача в судове засідання не зявився, відзив на апеляційну скаргу не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується витягом з офіційного сайту «Укрпошти» щодо відстеження рекомендованого поштового відправлення (ухвали суду від 12.10.2018) за штрихкодовим ідентифікатором №159.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення присутніх представників учасників справи, обґоворивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Південна електроенергетична система" замовник (надалі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СК "Бізнесбудмонтаж" виконавець (надалі відповідач) 14.09.2015 було укладено договори №60-4/2803/15 (далі договір-1) та №60-4/2804/15 (далі договір-2) про закупівлю робіт.

За умовами цих договорів виконавець зобовязувався протягом 2015-2016 років виконати роботи: ДСТУ Б.Д.14.1-1:2013. Реконструкція виробничої будівлі (інв.№1) РВБ Одеських МЕМ під влаштування лабораторій та майстерень (договір-1) та ДСТУ Б.Д.14.1-1:2013. Реконструкція апаратної маслогосподарства РЦЦРО на ПС 330 кВ "Усатове" (інв. № 17843) - договір-2 (далі - роботи), а замовник прийняти і оплатити такі роботи (п.п.1.1, 1.2 договорів).

Загальна вартість робіт по договору-1 з врахуванням змін, що були внесені в договір відповідно до додаткових угод № 1 3, становила 2 030 311,59 грн з ПДВ; за договором-2 відповідно до додаткової угоди від 31.12.2015 2 963 216,84 грн з ПДВ.

Ціни визначені на підставі договірної ціни (додаток 2) та кошторисної документації (додаток 3), погодженої виконавцем і замовником у встановленому порядку, складеної відповідно до вимог "Правил визначення вартості будівництва ДСТУ Б.Д.1.1.-1:2013" (п.3.1 договорів).

Відповідно до п.10.1 договори вважаються укладеними і набирають чинності з моменту їх підписання сторонами та скріплення печатками сторін, за умови внесення виконавцем забезпечення виконання договорів згідно з п. 11.1 договору, і діють відповідно до 31.12.2016 (договір-1) та до 31.12.2015 (договір-2), а в частині взаєморозрахунків - до їх повного завершення.

Про виконання умов договору-1 сторонами складено, підписано та скріплено печатками Довідки про вартість виконаних будівельних робіт (ф. КБ-3) за грудень 2015 року на загальну суму 1 347 291,72 грн, за лютий 2017 на загальну суму 123 899,87 грн. Вказані обсяги робіт відображені в актах виконаних робіт від 29.12.2015 та від 03.02.2017. Всього замовником у виконавця прийнято роботи на суму 1471 191,59 грн.

Виконані роботи були оплачені позивачем частково наступним чином: 28.09.2015 в сумі 1 289 930,76 грн та 11.01.2016 в сумі 57 360,96 грн, всього в сумі 1 347291,72 грн, тобто повністю оплачені роботи за актом за грудень 2015 року. Оплата робіт за актом від 03.02.2017 не проводилася, про що зазначає позивач також у своїх поясненнях від 26.03.2018 (а.с.28-32 т.3).

Про виконання умов договору-2 сторонами складено, підписано та скріплено печатками Довідку про вартість виконаних будівельних робіт (ф. КБ-3) за грудень 2015 року на загальну суму 2 792 487,92 грн. Вказані обсяги робіт відображені в акті виконаних робіт від 31.12.2015.

Виконані роботи були оплачені позивачем повністю наступним чином: 23.09.2015 в сумі 1 727352,08 грн та 11.01.2016 в сумі 1 065 135,84 грн, всього в сумі 2 792 487,92 грн.

Вибірковою ревізією правильності визначення договірної ціни і розрахунків по актах приймання виконаних будівельних робіт ф. КБ-2в по договору від 14.09.2015 №60-4/2803-15 на загальну суму 1 471,19 тис. грн з ПДВ, яка була проведена Південним офісом Держаудитслужби державної аудиторської служби України, встановлено завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 148,71 тис. грн (або 148 708,27 грн) з ПДВ, яке виникло в результаті порушення:

- вимог пункту 6.4.3 Правил визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013) за рахунок невідповідності фактичних обсягів виконаних робіт в порівнянні з обсягами, які включені до актів ф. КБ-2в. Так, в акті ф. КБ-2в №1 за грудень 2015 року на суму 1 347,29 тис. грн (з ПДВ) враховані роботи з розведення по пристроях і підключення жил кабелю або проводу зовнішньої мережі до блоків затискачів і до затискачів апаратів і приладів, установлених на пристроях, переріз жили до 10 мм2 у кількості 280 метрів погонних, тоді як фактично ці роботи виконані у кількості 196 метрів погонних;

- вимог пунктів 4.1, 4.2 Правил визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013), за рахунок невірного застосування одиничних розцінок, які включені до актів ф. КБ-2в. Так, в акті ф.КБ-2в №1 за грудень 2015 року на суму 1 347,29 тис.грн (з ПДВ) застосовано одиничну розцінку Е20-53-1 "Установлення блоків тепломасообміну продуктивністю до 10 тис. мЗ/год", тоді як фактично встановлювались кондиціонери по одиничній розцінці Е20-40-1 "Установлення кондиціонерів ежекційних".

Зазначеною ревізією правильності визначення договірної ціни і розрахунків по актах приймання виконаних будівельних робіт ф. КБ-2в по договору від 14.09.2015 №60-4/2804-15 було встановлено завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 61 524,36 грн з ПДВ, яке виникло в результаті порушення:

- вимог пункту 6.4.3 Правил визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013) за рахунок невідповідності фактичних обсягів виконаних робіт в порівнянні з обсягами, які включені до актів ф. КБ-2в. Так, в акті ф.КБ-2в за грудень 2015 року на суму 1 258,62 тис. грн (з ПДВ), розділі "Кабельне господарство" враховані роботи з прокладання вініпластових труб, що поставляються нормалізованими елементами в комплекті, по основі підлоги, діаметр умовного проходу до 25 мм у кількості 100 метрів погонних, тоді як фактично ці роботи не виконувались;

- вимог пунктів 4.1, 4.2 Правил визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013) за рахунок невірного застосування одиничних розцінок, які включені до акту ф. КБ-2в. Так, в акті ф.КБ-2в № 1 за грудень 2015 на суму 1 347,29 тис. грн (з ПДВ) застосовано одиничну розцінку Е12-14-2 "Улаштування жолобів підвісних із листової оцинкованої сталі", тоді як фактично необхідно застосовувати одиничну розцінку Е12-15-1 "Улаштування дрібних покриттів [парапети, звіси і т.п.]", так як жолоби підвісні на будівлі фактично відсутні.

На підтвердження даних висновків позивач та третя особа посилаються також на акти контрольного обстеження від 24.10.2017 (а.с.173-176, т.1), від 20.10.2017 (а.с.63-69 т.1) та розрахунки завищення вартості виконаних робіт за підписами посадових осіб контролюючого органу (а.с.1-4, 7 т. 2).

Позивач зазначає, що в порушення ДСТУ Б.Д. 1.1.-1:2013 виконавцем завищено вартість робіт за договором-1 та договором-2, чим заподіяно замовнику матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 148 708,27 грн та 61 524,36 грн відповідно, стягнення яких є предметом спору у даній справі.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

З аналізу спірних правовідносин суд доходить висновку, що між сторонами склалися відносини будівельного підряду, що регулюються главою 61 Цивільного кодексу України та згідно з ч.1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк обєкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обовязок не покладається на підрядника, прийняти обєкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

За невиконання або неналежне виконання обовязків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі (ч. 2 ст. 883 Цивільного кодексу України).

Питання стягнення збитків у господарській діяльності врегульовано ст.ст.224,225 Господарського кодексу України.

Зокрема, ст.224 Господарського кодексу України унормовано, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення збитків необхідна наявність повного складу цивільного правовопорушення, як то протиправна поведінка відповідача; розмір збитків; причинний звязок між протиправною поведінкою і заподіяними збитками; вина заподіювача збитків. Сторонами у договорах також визначено, що збитки, завдані під час виконання зобов'язань за договором, підлягають відшкодуванню у повній сумі понад встановлені договором штрафні санкції (п. 7.15 договору-1, п. 7.15 договору-2).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що заявлені до стягнення збитки в сумі 210232,63 грн складаються із суми збитків 145 165,42 грн, що становить вартість робіт включених до актів виконаних робіт та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт (ф. КБ-3), але фактично не виконаних, що підтверджено актами контрольного обстеження від 24.10.2017 (а.с.173-176, т.1), від 20.10.2017 (а.с.63-69 т.1) і розрахунками завищення вартості виконаних робіт за підписами посадових осіб контролюючого органу (а.с.1-4, 7 т. 2), та суми збитків 65067,21 грн внаслідок завищення вартості у звязку із застосування іншої одиничної розцінки.

Тобто, факт включення до актів виконаних робіт переліку робіт, які фактично не були виконані, доведено належними доказами. Як встановлено вище судом, вказані роботи були частково оплачені позивачем. Таким чином, матеріалами справи підтверджена вартість фактично невиконаних робіт - 145 165,42 грн, завданих позивачу неналежним виконанням з боку відповідача умов договору щодо виконання повного обсягу робіт, визначених проектно-кошторисною документацією, та безпідставного включення їх в акти виконаних робіт. Оплата не виконаних робіт є реальними збитками позивача, причинно-наслідковий зв'язок полягає в тому, що саме внаслідок протиправної поведінки відповідача (невиконання умов договору та безпідставне включення невиконаних робіт в акти та встановлення їх вартості) позивач поніс вказані збитки.

Втім, як правильно встановив суд першої інстанції, невиконані обсяги робіт в сумі 130 710,53 грн були включені до актів виконаних робіт за грудень 2015 року за договорами-1 та -2, та вказані обсяги були оплачені позивачем в повному обсязі, тобто позивач поніс реальні збитки, які суд першої інстанції стягнув з відповідача правомірно.

Щодо вартості невиконаних робіт на суму 14454,89 грн, які включені до акту виконаних робіт за лютий 2017 на загальну суму 123 899,87 грн, судом було встановлено, що оплата робіт за актом від 03.02.2017 не проводилася, про що зазначає позивач у своїх поясненнях від 26.03.2018 щодо притримання оплати в звязку з неналежним виконанням умов договору (а.с.28-32 т.3), та в матеріалах справи відсутні докази протилежного, то в цій частині збитки у позивача не виникли, оскільки завищена вартість робіт за цим актом останнім не оплачена.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині щодо відмови у позові про стягнення 14454,89 грн.

Щодо вимог про стягнення збитків в сумі 65 067,21 грн апеляційним судом встановлено наступне. Вказана сума обрахована третьою особою як завищення вартості робіт, що включені до акту ф. КБ-2в за грудень 2015 року (по договору-1), за рахунок невірного застосування одиничних розцінок. Так, в цьому акті застосовано одиничну розцінку Е20-53-1 "Установлення блоків тепломасообміну продуктивністю до 10 тис. куб.м/год", тоді як фактично встановлювались кондиціонери по одиничній розцінці Е20-40-1 "Установлення кондиціонерів ежекційних". У акті №1 за грудень 2015 року (договір-2) застосовано одиничну розцінку Е12-14-2 "Улаштування жолобів підвісних, із листової оцинкованої сталі", тоді як фактично необхідно застосовувати одиничну розцінку Е12-15-1 "Улаштування дрібних покриттів", так як жолоби підвісні на будівлі фактично відсутні.

Матеріаліами справи підтверджено, що спірні розцінки вартості робіт були частиною конкурсної документації, яка пройшла відповідну перевірку, і щодо неї досягнуто домовленостей обома сторонами, що знайшло своє відображення в умовах укладених договорів про закупівлю робіт, тобто вказані ціни є істотними умовами договорів.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Фактично вимоги позивача щодо стягнення 65067,21 грн зводяться до оспорювання погодженої у договорі ціни робіт, та грунтуються на Довідці ревізії від 20.11.2017. Втім, цей акт (довідка) не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін; встановлені в акті обставини при вирішенні спору у цій справі підлягають доведенню у загальному порядку за правилами ст.ст. 73,74 Господарського процесуального кодексу України

Відповідно до ст.632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно ст.ст. 189, 190, 191 Господарського кодексу України ціна є істотною умовою господарського договору. Суб'єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни. Вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни. Вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб'єкта господарювання. Державне регулювання цін здійснюється згідно із Законом України "Про ціни і ціноутворення".

Зміна ціни після укладання договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни у договорі після його виконання не допускається (ч.2,3 ст. 632 Цивільного кодексу України).

Спірні договори про закупівлю робіт є чинними, сторонами не оспорені, в тому числі і щодо визначення вартості робіт.

Третя особа також не скористалася правом, наданим їй пунктами 8 та 10 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" щодо звернення до суду про визнання недійсними договорів повністю чи частково.

В силу положень ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Оскільки, позивачем і відповідачем не доведена недійсність цих договорів, в тому числі і щодо встановлення ціни окремих робіт, то підстави застосовувати інші ціни, ніж визначені в договорі, відсутні.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення 65 067,21 грн (вартість завищення ціни робіт).

Доводи апеляційної скарги спростовані вище встановленими апеляційним судом обставинами справи з врахуванням положень чинного законодавства.

За встановлених судом обставин справи рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2018 прийняте відповідно до норм матеріального права з урахуванням фактичних обставин справи, підстави, встановлені ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для його скасування відсутні; рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» м. Одеса на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2018 у справі №904/10263/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2018 у справі №904/10263/18 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за апеляційною скаргою покласти на апелянта - Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» м. Одеса.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної постанови в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 30 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна