РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.10.2018Справа № 910/9726/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" (04116, м. Київ, вул. Довнар-Запольського, буд. 5; ідентифікаційний код 39763055)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр" (03155, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 121 В; ідентифікаційний код 37339531)

про стягнення 6 465 844, 33 грн.

Представники сторін:

від позивача: Ніколенко О.В. - представник

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр", в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованості в розмірі 6 465 844, 33 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що він виконав зобов'язання передбачені договором поставки № 011216/1 від 01.12.2016 належним чином, поставив відповідачу товар, проте, останній лише частково оплатив товар, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 6 465 844, 33 грн., яка складається з основного боргу в розмірі 4 983 624, 55 грн., пені - 815 175,42 грн., інфляційних нарахувань - 231 801, 65 грн., 3% річних - 86 389, 00 грн. та штрафу - 348 853,71 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" залишено без руху, позивачу встановлено п'ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду: доказів направлення (фіскальний чек та опис вкладення в цінний лист) копії позовної заяви від 23.07.2018 та доданих до неї документів на адресу відповідача; оригіналу платіжного доручення № 579 від 16.07.2018, що підтверджують сплату судового збору за зверненням до суду з відповідним позовом.

31.07.2018 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" про усунення недоліків, до якому позивачем було додано докази направлення (фіскальний чек та опис вкладення в цінний лист) копії позовної заяви від 23.07.2018 та оригінал платіжного доручення № 579 від 16.07.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2018 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 05.09.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 судом оголошено перерву до 14.09.2018 у порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.10.2018.

У судовому засіданні 10.10.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, докази отримання повідомлення про місце, дату та час розгляду справи у суду відсутні.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 10.10.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр" (далі - покупець) укладено договір поставки № 011216/1 за умовами якого продавець поставляє, а покупець приймає мінеральні добрива, на умовах "СРТ - станція вказана покупцем". Кількість, номенклатуру, ціна, термін та умови поставки кожної партії товару, що поставляється згідно даного договору, визначається у специфікаціях, які є його доповненнями до даного договору, і є його невід'ємними частинами.

Пунктами 2.1. та 2.2. договору передбачено, що продавець бере на себе зобов'язання після підписання договору в строк не пізніше зазначеного у додатках передати покупцеві товар та сертифікат якості на поставлену партію товару. Покупець бере на себе зобов'язання прийняти товар від продавця і здійснити оплату за нього в строк і в порядку зазначеному у договорі.

Згідно з п. 4.1. договору, покупець здійснює оплату вартості товару, шляхом прямого банківського переказу грошових коштів у національній валюті України, на розрахунковий рахунок продавця, на підставі виставлених рахунків продавця. Оплата здійснюється протягом 2-х банківських днів з дня отримання товару, якщо інше не передбачено в додатках.

Відповідно до п. 6.1. договору, відвантаження партії товару, що поставляється в рамках цього договору, здійснюється в терміни, зазначені в додатках до даного договору залізничним або іншим видом транспорту, або без використання такого згідно умов зазначених в додатках до даного договору, (відповідно до правил Інкотермс у редакції 2010 року).

Постачальник, гарантує, що товар, який постачається за договором, належить продавцю на правах власності (п. 7.1. договору).

Згідно п. 7.2. договору, право власності на товар, що постачається за договором, переходить від дродавця до покупця з моменту підписання видаткової накладної.

Умовами п. 9.1. договору сторони погодили, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених цим договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

Цей договір набуває юридичну силу з моменту його підписання обома сторонами та скріплення їх печатками і дії до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором (п. 11.3. договору).

В подальшому, до даного договору була підписана додаткова угода № 1 від 01.04.2017. Даною угодою доповнено розділ 9 договору поставки наступними пунктами:

п. 9.5. "за несвоєчасну оплату за даним договором покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за кожен день прострочення платежу. Сплата пені не звільняє покупця від сплати основної суми заборгованості"

п. 9.6. "крім пені, яка передбачена п. 9.5. даного договору, у випадку несвоєчасної оплати товару, покупець зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 7% від вартості неоплаченого товару".

Також, до договору поставки були укладені наступні додатки, які є невід'ємною його частиною:

- додаток № 1 від 01.12.2016 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр": мінеральні добрива, кількість 1 000 тон. загальна сума з ПДВ - 6 760 000,00 грн. Строк поставки - грудень 2016 - січень 2017;

- додаток № 2 від 01.12.2016 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр": мінеральні добрива, кількість 1 000 тон. загальна сума з ПДВ - 7 800 000,00 грн. Строк поставки - грудень 2016 - січень 2017;

- додаток № 3 від 19.01.2017 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр": мінеральні добрива, кількість 500, 00 тон. загальна сума з ПДВ - 4 525 000, 00 грн. Строк поставки - січень 2017 - березень 2017;

- додаток № 4 від 23.01.2017 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр": мінеральні добрива. кількість 1 000,00 тон. загальна сума з ПДВ 7 150 000,00 грн. Строк поставки - січень 2017 - березень 2017;

- додаток № 6 від 12.02.2017 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр": мінеральні добрива, кількість 67,50 тон, загальна сума з ПДВ - 496 125,00 грн. Строк поставки - лютий 2017;

- додаток № 7 від 27.02.2017 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр": мінеральні добрива, кількість 67.50 тон, загальна сума з ПДВ - 469 125,00 грн. Строк поставки - лютий 2017 -березень 2017;

- додаток № 8 від 02.03.2017 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр": мінеральні добрива, кількість - 135,00 тон, загальна сума з ПДВ 1 012 500,00 грн. Строк поставки - березень 2017;

- додаток № 9 від 04.03.2017 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр": мінеральні добрив, кількість - 405 тон, загальна сума з ПДВ - 2 976 750,00 грн. Строк поставки - березень 2017;

- додаток № 10 від 09.03.2017 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр": мінеральні добрива, кількість - 264 , 90 тон, загальна сума з ПДВ - 1 986 750,00 грн. Строк поставки - березень 2017;

- додаток № 11 від 15.03.2017 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр": мінеральні добрива, кількість - 135,00 тон, загальна сума з ПДВ - 1 012 500,00 грн. Строк поставки - березень 2017;

- додаток № 12 від 24.03.2017 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр": мінеральні добрива, кількість - 202,50 тон, загальна сума з ПДВ - 1 539 000,00 грн. Строк поставки - березень 2017;

- додаток № 13 від 23.03.2017 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр": мінеральні добрива, кількість 67,50 тон, загальна сума з ПДВ - 513 000,00 грн. Строк поставки - березень - квітень 2017;

- додаток № 14 від 31.03.2017 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр": мінеральні добрива, кількість 67,50 тон, загальна сума з ПДВ - 513 000,00 грн. Строк поставки - березень - квітень 2017;

- додаток № 15 від 04.04.2017 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр": мінеральні добрива, кількість 67,50 тон, загальна сума з ПДВ - 506 250,00 грн. Строк поставки - квітень 2017;

- додаток № 16 від 25.04.2017 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр": мінеральні добрива, кількість тон - 270,00 тон., загальна сума з ПДВ - 2 052 000,0 грн. Строк квітень - травень 2017;

- додаток № 17 від 03.05.2017 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр": мінеральні добрива, кількість тон - 335,80 тон, загальна сума з ПДВ - 2 552 086,72 грн. Строк поставки - травень 2017;

- додаток № 18 від 12.05.2017 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр": мінеральні добрива, кількість тон - 135,00 тон., загальна сума з ПДВ - 1 026 002, 70 грн. Строк поставки - травень 2017;

- додаток № 19 від 15.05.2017 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр": мінеральні добрива, кількість тон - 131,60 тон., загальна сума з ПДВ - 1 000 162, 64 грн. Строк поставки - травень 2017;

- додаток № 20 від 17.05.2017 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр": мінеральні добрива, кількість тон - 270 тон. загальна сума з ПДВ - 2 025 04, 08 грн. Строк поставки - травень 2017;

- додаток № 21 від 29.05.2017 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр" мінеральні добрива, кількість тон - 65,80 тон, загальна сума з ПДВ - 483 630,00 грн. Строк поставки - травень 2017;

- додаток № 22 від 30.10.2017 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр" мінеральні добрива, кількість тон - 67,50 тон, загальна сума з ПДВ - 549 000,54 грн. Строк поставки - жовтень 2017.

Позивач у своєму позові зазначає, що свої зобов'язання обумовлені умовами договору виконав належним чином, поставив відповідачу мінеральні добрива у кількості 2 750, 50 тон, на загальну суму 20 746 124, 31 грн.

Як про це зазначає позивач, між ним та відповідачем було проведено звірку взаємних розрахунків за період з 01 березня 2018 року по 31 березня 2018 року. Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" становить - 5 183 624,55 грн.

В той час, позивач зазначає, що 20.06.2018 відповідачем частково було сплачено суму боргу у розмірі 200 000,00 грн.

Мотивуючи позовні вимоги позивач вказує про те, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань обумовлених умовами договору щодо здійснення оплати за поставлений товар, в останнього утворилась заборгованість в розмірі 4 983 624, 55 грн. Також позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 815 175,42 грн., інфляційні нарахування в розмірі 231 801, 65 грн., 3% річних в розмірі 86 389, 00 грн. та штраф в розмірі 348 853,71 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 011216/1 від 01.12.2016, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Отже, судом встановлено, що позивач належним чином виконав умови договору та постави товар відповідачу, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними: № РН - 0000034 від 12.02.2017 на суму - 4 96125,00 грн., № РН - 0000041 від 02.03.2017 на суму - 4 96125,00 грн., № РН - 0000056 від 07.03.2017 на сума - 496 125,00 грн., № РН - 0000057 від 08.03.2017 на суму - 496 125,00 грн., № РН - 0000060 від 09.03.2017 на суму - 496 125,00 грн., № РН - 0000065 від 11.03.2017 на суму - 992 250,00 грн., № РН - 0000067 від 12.03.2017 на суму - 496 125,00 грн., № 0000075 від 14.03.2017 на суму - 1012 500,00 грн., № РН - 0000086 від 16.03.2017 на суму - 493 500,00 грн., № РН - 0000087 від 16.03.2017 на суму - 1493 250,00 грн., № РБ - 0000097 від 20.03.2017 на суму - 506 250,00 грн., № РН - 0000098 від 20.03.2017 на суму - 506 250,00 грн., № PH - 000133 від 29.03.2017 на суму - 538 999, 20 грн., № РН - 0000124 від 04.04.2017 на суму - 512 999, 74 грн., № РН - 0000125 від 05.04.2017 на суму - 512 999,74 грн., № РН 0000138 від 08.04.2017 на суму - 506 25,00 грн., № РН 0000179 від 01.05.2017 на суму - 500 079,73 грн., № РН - 0000184 від 03.05.2017 на суму - 512 999,74 грн., № РН - 0000186 від 05.05.2017 на суму - 500 079,73 грн., № РН - 000187 від 05.05.2017 на суму - 500 079.73 грн., № РН - 0000192 від 07.05.2017 на суму - 513 001,36 грн., № РН 000195 від 08.05.2017 на суму - 513 001,36 грн., № РН 000196 від 08.05.2017 на суму - 500 081,32 грн., № РН 0000207 від 09.05.2017 на суму - 1 026 002,70 грн., № РН 0000212 від 15.05.2017 на суму - 1 026 002,70 грн., № РН 0000227 від 19.05.2017 на суму - 500 081,32 грн., № РН 0000225 від 19.05.2017 на суму - 500 081,32 грн., № РН 0000233 від 21.05.2017 на суму - 502 876,36 грн., № РН 0000234 від 22.05.2017 на суму - 502 876,36 грн., № РН 0000237 від 23.05.2017 на суму - 513 001,36 грн., № РН 0000238 від 26.05.2017 на суму - 506 250,00 грн., № РН 0000239 від 31.05.2017 на суму - 483 630,00 грн., № РН 0000306 від 30.10.2017 на суму - 594 000,54 грн.,

Суд також вказує про те, що дані видаткові накладні були підписані представниками сторін та скріплені печатками, що тим самим підтверджує факт поставки позивачем товару відповідачу на загальну суму 20 746 124, 31 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що сторонами підписано акт звірки взаємних розрахунків за період з 01 березня 2018 року по 31 березня 2018 року, відповідно до якого заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" становить - 5 183 624,55 грн., вказаний акт міститься в матеріалах справи.

В той час, як про це вказувалось позивача 20.06.2018 відповідачем частково було сплачено суму боргу у розмірі 200 000,00 грн., що у свою чергу підтверджується копією виписки по особовому рахунку за період з 20.06.2018.

Таким чином, суд погоджується з твердженням позивача, що заборгованість відповідача станом на момент звернення до суду становить 4 983 624, 55 грн.

Згідно ст. 530 цього Кодексу якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, враховуючи строки оплати, встановлені п. 4.1. договору за умовами якого покупець здійснює оплату вартості товару, шляхом прямого банківського переказу грошових коштів у національній валюті України, на розрахунковий рахунок продавця, на підставі виставлених рахунків продавця. Оплата здійснюється протягом 2-х банківських днів з дня отримання товару, якщо інше не передбачено в додатках, відтак, враховуючи той факт, що останім днем поставки відповідно до наявних в матеріалах справи видаткових накладних було 30.10.2017, то за таких обставин відповідач є таким, що прострочив виконання обумовлених умовами договору зобов'язань щодо здійснення оплати за отриманий товар.

Так, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов'язання, а також не подав суду відзиву на позовну заяву та не спростував заявлених позовних вимог, то за таких підстав, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору поставки № 011216/1 від 01.12.2016 та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому, вимога позивача про стягнення основного боргу в розмірі 4 983 624, 55 грн. підлягає задоволенню.

Крім того, позивач у своєму позові просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 815 175,42 грн. (в період нарахування з 22.01.2018 по 20.06.2018 виходячи з суми розрахунку - 5 183 624, 55 грн. та в період з 20.06.2018 по 23.07.2018 виходячи з суми розрахунку - 4 983 624, 55 грн.), штраф в розмірі 348 853, 71 грн. (7% від суми 4 983 624, 55 грн.), інфляційні нарахування в розмірі 231 801, 65 грн. (в період нарахування з 29.12.2017 по 20.06.2018 виходячи з суми розрахунку - 5 183 624, 55 грн. та в період з 20.06.2018 по 23.07.2018 виходячи з суми розрахунку - 4 983 624, 55 грн.) та 3% річних в розмірі 86 389, 00 грн. (в період нарахування з 30.12.2017 по 20.06.2018 виходячи з суми розрахунку - 5 183 624, 55 грн. та в період з 21.06.2018 по 23.07.2018 виходячи з суми розрахунку - 4 983 624, 55 грн.).

Що стосується даних вимог позивача, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 9.1. договору сторони погодили, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених цим договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

Так, згідно п. 9.5. та 9.6. в редакції додаткової угоди № 1 від 01.04.2017, якою доповнено розділ 9 договору поставки наступними пунктами:

п. 9.5. "за несвоєчасну оплату за даним договором покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за кожен день прострочення платежу. Сплата пені не звільняє покупця від сплати основної суми заборгованості"

п. 9.6. "крім пені, яка передбачена п. 9.5. даного договору, у випадку несвоєчасної оплати товару, покупець зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 7% від вартості неоплаченого товару".

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі спливом 6 місяців.

Разом з тим, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд зазначає, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Що стосується інфляційних нарахувань, то суд зазначає наступне, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, штрафу, 3% річних та інфляційних нарахувань, суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає положенням договору та не суперечить вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 815 175,42 грн., штрафу в розмірі 348 853, 71 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 231 801, 65 грн. та 3% річних в розмірі 86 389, 00 грн. підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр" (03155, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 121 В; ідентифікаційний код 37339531) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" (04116, м. Київ, вул. Довнар-Запольського, буд. 5; ідентифікаційний код 39763055) основного боргу в розмірі 4 983 624 (чотири мільйони дев'ятсот вісімдесят три тисячі шістсот двадцять чотири) грн. 55 коп., пені в розмірі 815 175 (вісімсот п'ятнадцять тисяч сто сімдесят п'ять) грн. 42 коп., штрафу в розмірі 348 853 (триста сорок вісім тисяч вісімсот п'ятдесят три) грн. 71 коп., інфляційних нарахувань в розмірі 231 801 (двісті тридцять одна тисяча вісімсот одна) грн. 65 коп., 3% річних в розмірі 86 389 (вісімдесят шість тисяч триста вісімдесят дев'ять) грн. 00 коп. та витрати сплаті судового збору у розмірі 96 987 (дев'яносто шість тисяч дев'ятсот вісімдесят сім) грн. 67 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 22.10.2018

Суддя Д.О. Баранов