УХВАЛА

01 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 926/3891/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пількова К. М. – головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Обласного комунального підприємства "Центр комунального майна"

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.04.2018 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.09.2018

за позовом Обласного комунального підприємства "Центр комунального майна"

до Чернівецької обласної ради профспілок

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Чернівецької обласної ради

про стягнення 40 219,41 грн.,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2018 Обласне комунальне підприємство "Центр комунального майна" звернулося із касаційною скаргою на рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.04.2018 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 у справі № 926/3891/17.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Так, за приписами пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п’ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 7 цієї ж статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування – вартістю майна.

Предметом позову у цій справі (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) є стягнення 68 958,30 грн., що менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (176 200,00 грн. – станом на 2018 рік), а тому справа № 926/3891/17 є малозначною і крім того, подана касаційна скарга не містить обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів а), б), в), г) пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а тому подана касаційна скарга є такою, що подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Зважаючи на викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 926/3891/17 за касаційною скаргою Обласного комунального підприємства "Центр комунального майна".

Керуючись статтями 12, 163, 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 926/3891/17 за касаційною скаргою Обласного комунального підприємства "Центр комунального майна" на рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.04.2018 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.09.2018.

2. Направити Обласному комунальному підприємству "Центр комунального майна" копію цієї ухвали та касаційну скаргу разом з доданими до скарги матеріалами на 9 аркушах, в тому числі оригінал платіжного доручення № 1232 від 27.09.2018 на суму 3 524 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак