ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року Справа № 915/766/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1 дов.№2 від 24.04.2018

представник відповідача в судове засідання не зявився,

розглянувши у відритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Комунсервіс Тепло, 55200, Миколаївська область, м.Первомайськ, вул.Театральна, буд.17, каб.5

до відповідача: Комунального підприємства Первомайської міської ради Тепло, 55200, Миколаївська область, м.Первомайськ, вул.Грушевського, 1

про: стягнення заборгованості по Договору №13/12/17-4-Д за спожиту теплову енергію за період з січня по квітень 2018 року включно в сумі 7 298,42 грн., пені в сумі 881,79 грн., 3% річних в сумі 77,77 грн. інфляційні в розмірі 88,65 грн.

23.07.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю Комунсервіс Тепло звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №19/07/2018-2 від 19.07.2018 в якій просить суд стягнути з Комунального підприємства Первомайської міської ради Тепло заборгованість по Договору №13/12/17-4-Д за спожиту теплову енергію за період з січня по квітень 2018 року включно в сумі 7 298,42 грн., пені в сумі 881,79 грн., 3% річних в сумі 77,77 грн. інфляційні в розмірі 88,65 грн.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору №13/12/17-4-Д від 02.01.2018 в частині своєчасної та повної оплати за надані послуги з постачання теплової енергії.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 30.07.2018 позовну заяву №19/07/2018-2 від 19.07.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю Комунсервіс Тепло залишено без руху. Вказаною ухвалою Товариству з обмеженою відповідальністю Комунсервіс Тепло надано строк для усунення недоліків в строк який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалу господарського суду Миколаївської області 30.07.2018 позивачем було отримано 07.08.2018, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №542.

13.08.2018 від позивача до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надійшла заява №08/08/2018-Л-4 від 08.08.2018 про усунення недоліків позовної заяви.

Суддя Семенчук Н.О. у період з 13.08.2018 по 03.09.2018 перебувала у запланованій щорічній відпустці.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 05.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 03 жовтня 2018 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 03.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу №915/766/18 до судового розгляду по суті на 24 жовтня 2018 року.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання 24.10.2018 не забезпечив, відзив по суті позовної заяви до суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №540 (а.с.69)

У відповідності до п.1 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

02 січня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Комунсервіс Тепло (далі - постачальник) та Комунальним підприємством Первомайської міської ради ТЕПЛО (далі - споживач) укладений договір про закупівлю теплової енергії бюджетними організаціям та госпрозрахунковими підприємствами №13/12/17-4-Д (надалі Договір), у відповідності до умов якого постачальник зобовязується у період дії цього Договору виробляти та постачати теплову енергію, а споживач прийняти та оплатити спожиту енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим Договором (п.1.5 Договору).

Пунктами 1.1(в редакції Додаткової угоди №1 від 15.02.2018) 1.4 Договору сторони передбачили, що предметом даного договору є надання послуг з постачання теплової енергії: Код ДК 021:20-8 (пара, гаряча вода та повязана продукція). Кількість товарів або обсяг виконання робіт чи надання послуг: 8,77 Гкал. Місце поставки товарів, виконання робіт чи надання послуг: вул.Грушевського, 1, м.Первомайськ, Миколаївська обл., 55200. Строк поставки товарів, виконання робіт чи надання послуг: січень - грудень 2018 року.

У відповідності до п. 2.1 Договору, ціна цього Договору становить 18653,75 грн. з т.ч. ПДВ. Розрахунок ціни цього Договору наведено у Додатку№1, що є невід'ємною частиною цього Договору. Нарахування оплати за фактично спожиту теплову енергію, здійснюється згідно фактичних показників приладу обліку (при їх наявності).

Згідно п.2.2.Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 15.02.2018), розрахунки за теплову енергію на потреби теплопостачання здійснюється відповідно до регульованого тарифу, затвердженого рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради №46 від 26.01.2018 року та встановленого на момент здійснення розрахунків. Щомісячна оплата теплової енергії, що постачається Споживачу, нараховується відповідно до тарифів, діючих на момент розрахунку та обсягів наданих послуг (п.2.3 Договору).

У відповідності до п. 3.1.Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п.3.4.Договору, розрахунковий період для визначення обсягу спожитої теплової енергії становить один місяць, а саме: з 20 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця. При розрахунках за фактично спожиту теплову енергію поняття «розрахунковий період» та «календарний місяць» вважати прирівняними. Витрати тепла визначаються по показникам приладів комерційного обліку. Споживач щомісячно, разом з представником постачальника складають Акт споживання теплової енергії. Акт складається не пізніше 20 числа поточного місяця.

Пунктом 3.7.1 Договору сторони погодили, що споживач розраховується за фактично наданий обсяг теплової енергії у період пяти робочих днів з дня представлення постачальником платіжних документів споживачу. Споживач повинен на протязі трьох календарних днів з дати отримання Акту розглянути та направити постачальнику підписаний Акт (п.3.7.2 Договору). У разі не повернення споживачем Акту постачальнику на протязі вищевказаного строку, Акт вважається узгодженим та прийнятим в редакції постачальника (п.3.7.5 Договору). .

Згідно п.9.1 Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018 року. Сторони цього Договору домовились, що відповідно до статті 631 ЦК України, умови цього Договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, а саме з 01.01.2018. Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початок наступного року.

У відповідності до п.9.2 Договору, даний договір може бути розірваний за згодою сторін. Договір може бути розірваний у судовому порядку на вимогу однієї із сторін у разі порушення другою стороною договірних зобовязань. Сторона, що бажає розірвати договір, має письмово попередити про це другу сторону за один місяць.

23 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Комунсервіс Тепло та Комунальним підприємством Первомайської міської ради ТЕПЛО укладено Додаткову угоду №2 до Договору №13/12/17-4-Д, згідно якої сторони дійшли згоди розірвати договір №13/12/17-4-Д про закупівлю теплової енергії бюджетними організаціями та госпрозрахунковими підприємствами від 02.01.2018. Вказана Додаткова угоди вступає в силу з 01.06.2018 (а.с.15).

Так, згідно наданих позивачем доказів, на виконання вимог Договору, позивач протягом січня квітня 2018 року поставив, а відповідач прийняв теплову енергію на загальну суму 7 298,42 грн., що підтверджується актами здачі прийомки виконаних робіт :

- Акт № здачі прийомки виконаних робіт за період з 01.01.2018 по 31.01.2018 на суму 2 875,94 грн. (а.с.17);

- Акт № здачі прийомки виконаних робіт за період лютий місяць на суму 2050,63 грн. (а.с.19);

- Акт № здачі прийомки виконаних робіт за період березень місяць на суму 1982,57 грн. (а.с.21);

- Акт № здачі прийомки виконаних робіт за період з 01.04.2018 по 06.04.2018 на суму 389,28 грн. (а.с.23)

Вказаний товар був отриманий відповідачем, що підтверджується підписом уповноваженої особи на вказаних актах та засвідчені печаткою відповідача.

Відповідач заперечень чи зауважень стосовно виконання умов договору не надав.

Позивачем для оплати поставленого товару були виставлені відповідачеві:

- рахунок № від 01.02.2018 на суму 2 875,94 грн. (а.с.16);

- рахунок № від 05.03.2018 на суму 2050,63 грн. (а.с.18);

- рахунок № від 02.04.2018 на суму 1 982,57 грн. (а.с.20);

- рахунок № від 25.04.2018 на суму 389,28 грн. (а.с.22).

Представник позивача в судовому засіданні 24.10.2018 зазначив, що рахунки

на сплату вручались відповідачу наручно.

Позивач у довідці №3 від 08.08.2018 вказав, що Договором не передбачено

надання та вручення відповідачу рахунків за спожиту теплову енергію. Рахунки для сплати постачальником надаються споживачеві для зручності сплати. У відповідності до розділу 3 Договору, розрахунки здійснюються відповідачем на підставі Актів про спожиту теплову енергію та відповідно до встановлених тарифів, діючих на момент споживання теплової енергії.

В порушення умов Договору, на дату подання позову заборгованість з постачання теплової енергії за період січня 2018 року по квітень 2018 року в сумі 7 298,42 грн. відповідачем не оплачена, що і зумовило позивача звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Згідно вимог ст. 712 ЦК України, - за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні - покупцеві товар (Товари), а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 7 298,42 грн. є обґрунтованими відповідно до вимог Договору та Закону і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, зазначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Позивач згідно наданого до суду розрахунку (а.с.25) нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 881,79 грн. за період з 09.02.2018 по 18.07.2018. Вказані вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно положень ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Враховуючи, що сторони не укладали у письмовій формі Договору про встановлення неустойки (пені), штрафу за порушення зобовязання, то вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 881,79 грн. за період з 09.02.2018 по 18.07.2018 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач згідно наданого до суду розрахунку (а.с.26) нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних в загальному розмірі 77,77 грн., а саме нараховані:

- на суму заборгованості за січень 2018 року 2 875,94 грн. за період з 09.02.2018 по 13.03.2018 в розмірі 7,78 грн.;

- на суму заборгованості за січень, лютий 2018 року 4 926,57 грн. за період з 14.03.2018 по 09.04.2018 в розмірі 10,91 грн;

- на суму заборгованості за січень березень 2018 року 6 909,14 грн. за період з 10.04.2018 по 03.05.2018 в розмірі 13,60 грн.;

- на суму заборгованості за січень квітень 2018 року 7 298,42 грн. за період з 04.05.2018 по 18.07.2018 в розмірі 45,48 грн.;

Судом за допомогою програми «Законодавство» перевірений розрахунок 3% річних визначено що розмір 3% річних становить 77,95 грн., а саме нарахованих:

- на суму заборгованості за січень 2018 року 2 875,94 грн. за період з 09.02.2018 по 13.03.2018 в розмірі 7,80 грн.;

- на суму заборгованості за січень, лютий 2018 року 4 926,57 грн. за період з 14.03.2018 по 09.04.2018 в розмірі 10,93 грн.;

- на суму заборгованості за січень березень 2018 року 6 909,14 грн. за період з 10.04.2018 по 03.05.2018 в розмірі 13,63 грн.;

- на суму заборгованості за січень квітень 2018 року 7 298,42 грн. за період з 04.05.2018 по 18.07.2018 в розмірі 45,59 грн., але враховуючи принцип диспозитивності стягненню підлягають 3% річних у розмірі 77,77 грн., які заявлені позивачем в позовній заяві.

Позивач згідно наданого до суду розрахунку (а.с.27) нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні в розмірі 88,65 грн. за період з 09.02.2018 по 30.04.2018.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд вважає його методологічно та арифметично вірними, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно зі статтями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобовязання щодо оплати позивачеві вартості поставленого товару згідно умов та в строки визначених Договором, відповідач, у порушення приписів ст.73,74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір у сумі 1568,18 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2, 11, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 195, 210, 220, ст.ст.232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Первомайської міської ради Тепло (55200, Миколаївська область, м.Первомайськ, вул.Грушевського, 1, , р/р 0115 в АТ «Ощадбанк», МФО 326461) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Комунсервіс Тепло (55200, Миколаївська область, м.Первомайськ, вул.Театральна, буд.17, каб.5, , р/р3614 в АТ «ПроКредитБанк», МФО 320984) заборгованості за Договором №13/12/17-4-Д за спожиту теплову енергію за період з січня 2018 року по квітень 2018 року у сумі 7 298,42 грн., 77,77 грн. 3% річних, 88,65 грн. інфляційних та 1568,18 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вступна і резолютивна частина рішення проголошені в судовому засіданні 24.10.218, повний текст рішення складено та підписано 26.10.2018.

Суддя Н.О. Семенчук