ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2276/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовомгромадянина ОСОБА_2, 61020, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга плюс", 61020, м.Харків, вул. Плеханівська, 65, оф. 325, код 38879003 третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - громадянин ОСОБА_3 (63523, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2).
про визнання недійсним рішення загальних зборів
за участю представників:

позивача - ОСОБА_4, довіреність №2191 від 13.11.17, ОСОБА_2 особисто

відповідача - Барчук А.В. за довіреністю від 26.09.2018

третьої особи - ОСОБА_3 особисто (після перерви не з'явився)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 (далі - позивач) до ТОВ "Агроліга Плюс" (далі - відповідач) в якій позивач просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛІГА ПЛЮС" (), оформлене протоколом б/н від 18 вересня 2015 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2018, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Ухвалою суду від 17.08.2018 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження.

07.09.2018 відповідач звернувся до суду з заявою про визнання позову (вх. №25999).

12.09.2018 третьою особою подані до суду пояснення щодо позовних вимог (вх.№ 26578).

У зв'язку з неявкою підготовче засідання представників відповідача та третьої особи, в підготовчому судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 13.09.2018 про відкладення підготовчого засідання на 04.10.2018 року. Заяву відповідача про визнання позову прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 04.10.2018 було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.

На стадії з'ясування судом обставин справи, заяви про визнання позову та перевірки їх доказами, в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 04.10.2018 про перерву до 18.10.2018 року.

Представник позивача підтримує вимоги, викладені в позовній заяві.

Третя особа - ОСОБА_3 після перерви в судове засідання не з'явився, в судовому засіданні до перерви підтримував позовні вимоги.

Представник позов визнає, підтримує заяву про визнання позову.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.) встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання третьої особи.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 18.10.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2013 року року було зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОЛІГА ПЛЮС» (номер запису 1 057010 в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи).

21 липня 2015 року було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (номер запису 6057010), а саме змінено склад учасників юридичної особи, у подальшому учасниками Товариства стали:

- ОСОБА_3, частка у статутному капіталі складала 50 %;

- ОСОБА_2, частка у статутному капіталі складала 50 %.

Станом на 18 вересня 2015 року склад учасників Товариства залишався незмінним, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № станом на 18.09.2015 року.

18 вересня 2015 року загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЛІГА ПЛЮС» було прийнято рішення про укладення договору позики, укладення договору застави транспортних засобів, договору поруки та доручення підписання відповідних договорів директора Товариства ОСОБА_3.

Як зазначає позивач - ОСОБА_2, він володів часткою в розмірі 50 % статутного капіталу товариства, участі у зборах учасників товариства 18 вересня 2015 року не приймав, про проведення зборів та про порядок денний не повідомлявся, протокол загальних зборів учасників від 18 вересня 2015 року не підписував.

За відсутності учасника, якому належить 50 % статутного капіталу Товариства, загальні збори учасників не можуть вважатися повноважними для прийняття будь-яких рішень.

З наданих пояснень третьої особи вбачається, що ОСОБА_3, який буд керівником підприємства відповідача, виготовив протокол загальних зборів від 18 вересня 2015 року без підпису ОСОБА_2, та надав його засвідчену копію нотаріусу Кіровоградського міського нотаріального округу для укладення договорів позики та застави. Також, третьою особою було повідомлено, що оригінал протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Агроліга Плюс» від 18 вересня 2015 року відсутній.

Відповідач в своїй заяві про визнання позову вказує, що докази повідомлення позивача про скликання 18.09.2015 року загальних зборів учасників ТОВ «АГРОЛІГА ПЛЮС» в порядку, передбаченому ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» та Статуту товариства, відсутні. Оригінал протоколу від 18 вересня 2015 року б/н не зберігається на Товаристві, тому не може бути наданий суду; будь-які інші докази, що підтверджують участь учасника ОСОБА_2 у загальних зборах 18.09.2015 року, ознайомлення із порядком денним тощо також відсутні.

При таких обставинах, відповідач на підставі ст. 191 ГПК України подав заяву про визнання позову ОСОБА_2 повністю та вважає, що пред'явлені ним вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Як вбачається з матеріалів справи заяву про визнання позову підписано представником відповідача - Барчук А.В., яка діяла на підставі довіреності від 01.06.2018 виданої директором відповідача - ОСОБА_2.

В подальших засіданнях суду представник відповідача Барчук А.В. діяла на підставі довіреності від 26.09.2018, підписаної директором ОСОБА_6.

При цьому, представник відповідача підтримала раніше подану заяву про визнання позову.

Згідно відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, станом на 18.10.2018 директором та підписанотом відповідача є ОСОБА_6.

Згідно вимог частини 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Довіреністю від 26.09.2018 надано Барчук А.В. право повного або часткового визнання позову.

З матеріалів справи не вбачається підстав вважати заяву про визнання позову такою, що суперечить законодавству або порушує права та інтереси особи, яку представляє Барчук А.В., або інтереси інших осіб.

Таким чином, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Надаючи правову кваліфікацію спірним відмосинам суд зазначає наступне.

Право на управління товариством є реалізацією учасником своїх корпоративних прав. Відповідно до вимог статті 60 Закону України «Про господарські товариства» ( у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. Враховуючи склад учасників ТОВ «АГРОЛІГА ПЛЮС» та частки учасників у статутному капіталі станом на 18 вересня 2015 року загальні збори могли бути повноважними ЛИШЕ ЗА УМОВИ ПРИСУТНОСТІ ОБОХ УЧАСНИКІВ.

Позивач повинен був бути повідомлений про проведення зборів у встановленому законом та статутом товариства порядку, і мав право участі при прийнятті зборами будь-яких рішень, що стосуються його корпоративних прав на участь в товаристві.

За положеннями ч. 1 ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» (у редакції, чинній на-час виникнення правовідносин) учасники товариства мають право: брати участь в управлінні товариством в порядку, визначеному установчими зборами; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства; здійснити відчуження часток у статутному капіталі або цінних паперів.

Відповідно до частини 5 статті 61 Закону України «Про господарські товариства» редакції, чинній на час виникнення правовідносин) про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням асу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено е менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства праві вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до кликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість знайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх часників, присутніх на зборах.

Дана норма зазначена в п. 6.1.9. Статуту Товариства, редакція від 18.11.2013 року із зареєстрованими змінами).

Згідно вимог частини 1 статті 60 Закону України «Про господарські товариства» загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Відповідне положення кореспондується із Статутом Товариства (п. 6.1.10 Статуту у редакції від 18.11.2013 року із зареєстрованими змінами).

Позивач - ОСОБА_2, який володів часткою в розмірі 50 % статутного капіталу товариства, участі у зборах учасників товариства 18 вересня 2015 року не приймав, про проведення зборів та про порядок денний не повідомлявся, протокол загальних зборів учасників від 18 вересня 2015 року не підписував. За відсутності учасника, якому належить 50 % статутного капіталу Товариства, загальні збори учасників не можуть вважатися повноважними для прийняття будь-яких рішень.

Тобто відповідачем було грубо порушений визначений ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» порядок проведення зборів учасників товариства 18 вересня 2015 року.

Так, в пунктах 2.12.-2.14. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" зауважено наступне:

Рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства", статтею 35 Закону України "Про акціонерні товариства", статтею 15 Закону України "Про кооперацію". Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для

проведення загальних зборів чи прийняття рішення у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина шоста статті 42 Закону України "Про акціонерні товариства");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (частина п'ята статті 61 Закону України "Про господарські товариства").

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що при проведенні спірних загальних зборів допущено порушення щодо неповідомлення позивача як учасника про час та місце їх проведення, прийняття рішень з питань за відсутності кворуму, що є підставами для визнання рішень зазначених загальних зборів недійсними.

Аналіз наведених норм матеріального права й Статуту Товариства дають підстави для висновку, що одним із гарантованих прав учасника товариства - є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах.

Враховуючи порушення прав та законних інтересів позивача - ОСОБА_2, як учасника Товариства, в зв'язку з неповідомленням його про скликання та проведення загальних зборів, проведення за відсутності кворуму загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЛІГА ПЛЮС», оформлене протоколом від 18 вересня 2015 року, вимога позивача про визнання недійсним даного рішення зборів, є належно обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог та ст. 130 ГПК України, відповідно до якої у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Так при поданні позовної заяви до суду позивачем було сплачено 1 762,00 грн.

За таких обставин 50 % судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви в сумі 881 грн. підлягають поверненню з державного бюджету України.

Стосовно решти судового збору, сплаченого позивачем, суд зазначає, що в своїй позовній заяві та під час розгляду справи, позивач не просив відшкодувати вказані судові витрати за рахунок відповідача, а тому судові витрати в частині 881,00 грн. судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 130, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов громадянина ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга плюс" задовольнити повністю.

Визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛІГА ПЛЮС" (), оформлене протоколом б/н від 18 вересня 2015 року.

Судові витрати залишити за позивачем.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач - громадянин ОСОБА_2 (61020, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроліга плюс" (61020, м.Харків, вул. Плеханівська, 65, оф. 325, код 38879003).

Третя особа - громадянин ОСОБА_3 (63523, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2).

Повне рішення складено 24.10.2018 р.

Суддя С.А. Прохоров