РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.10.2018Справа № 910/11559/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Висотні технології" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмонолітмонтаж" про стягнення 49 392,00 грн., за участю представників позивача - Дубровінської І.Ю., довіреність №174 від 10.10.2018 року, Ярошука Г.М., керівник, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 9 392,00 грн. заборгованості за договором №14-12-О від 14.12.2017 року на підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.09.2018 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 15.10.2018 року.

31.10.2018 року представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Відповідач у справі був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив на позов не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.12.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Висотні технології» (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрмонолітмонтаж» (далі - орендар) укладено договір №14-12-0 (далі - договір), за умовами якого (п. 1.1. договору), орендодавець приймає на себе зобов'язання надати орендарю у тимчасове користування та за плату комптекту опалубки (надалі - майно), загальною вартістю конструкції 2 111 569,40 грн. (два мільйони сто одинадцять тисяч п'ятсот шістдесят дев'ять гривень 40 коп.) згідно додатку 1, яка є невід'ємною частиною цього договору, а орендар зобов'язується прийняти зазначене майно.

Згідно п. 3.1 договору плата за тимчасове користування майном згідно додатку 1 (орендна плата) розраховується за фактичний термін користування майном і складає 4,5% (чотири цілих і п'ять десятих відсотка) від загальної вартості майна, що передається у тимчасове користування орендарю за 30 діб, та становить суму 95 040,00 грн., в тому числі 15 840,00 грн. ПДВ.

За умовами п. 3.6. договору орендна плата незалежно від її розміру (п. п. 3.1.,3.2.), щомісяця перераховується орендарем на поточний рахунок орендодавця з урахуванням фактичної кількості майна, що перебуває в орендному користуванні орендаря, на умовах 100 відсоткової передоплати.

Відповідно до акту приймання-передачі до договору №14-12-0 від 14.12.2017 року, позивач на виконання умов договору передав позивачеві в оренду визначене в ньому майно.

Поясненнями позивача, актами здачі-приймання послуг №1 від 30.12.2017 року на суму 47 520,00 грн. та №2 від 31.01.2018 року на суму 91 872,00 грн., підтверджується факт надання позивачем відповідачеві послуг з оренди опалубки за грудень 2017 року та січень 2018 року відповідно до умов договору на загальну суму 139 392,00 грн.

Таким чином, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з надання відповідачеві у користування майна відповідно до умов договору, а відповідач, у свою чергу, не оплатив орендні платежі в повному обсязі та має перед позивачем заборгованість в сумі 49 392,00 грн. з урахуванням часткової оплати.

Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушені відповідачем, а тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 49 392,00 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмонолітмонтаж" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 83, код 35078050) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Висотні технології" (04125, м. Київ, вул. Світлицького, 28, офіс 72, код 34539658) 49 392 (сорок дев'ять тисяч триста дев'яносто дві) грн. 00 коп. основного боргу та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 05.11.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна