ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2018м. ДніпроСправа № 904/4177/18
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Металскарб", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю завод "Спецлит'є", м. Дніпро

про стягнення 94 995,07 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання: Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №01/10 від 01 жовтня 2018 року, представник

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Металскарб" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецлит'є" заборгованість у розмірі 94 995,07 грн., що складається з заставної вартості 440,13 кг. відходів катанки мідної, неповернених відповідачем, у сумі 66 019,50 грн., вартості використаної давальницької сировини на виробництво непоставлених 123 кг профілю колекторного ПКМС-В-ІІІ-100х6,09х3,17-1'ТУ 16-501.033-87 у сумі 18 450,00 грн. та оплаченої вартості невиконаних робіт у сумі 7 687,50 грн. з ПДВ.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №21/12-2015 на переробку давальницької сировини від 21 грудня 2015 року. Позивач зазначає, що виконав свої зобовязання за зазначеним договором та специфікацією у повному обсязі, поставив давальницьку сировину та сплатив вартість робіт згідно з умовами договору та специфікацій. Разом з цим, відповідач, у порушення умов ст.840 ЦК України та п.5.4. договору, не повернув залишки давальницької сировини, а саме відходи катанки мідної вагою 440,13кг., вартістю 66019,5грн. Листом від 02.08.2018 позивач повідомив відповідача про розірвання договору та вимагав відшкодувати збитки спричинені неналежним виконанням умов договору.

На підставі пункту 7.4. договору позивачем нарахована пеня за прострочення виконання робіт за договором в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 2 833,07грн.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецлит'є", у судове засідання не зявився, відзиву на позов не надав, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 218.09.2018 відкрито провадження у справі №904/4177/18, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження; перше судове засідання призначено на 02.10.2018. Розгляд справи відкладався з 02.10.2018 на 31.10.2018.

У судовому засіданні 31.10.2018 проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Металскарб" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецлит'є" (виконавець) укладено договір №21/12-2015 на переробку давальницької сировини, відповідно до умов якого (п.1.1.) замовник зобовязується поставити давальницьку сировину брухт міді, а виконавець зобовязується виконати роботу з переробки давальницької сировини у готову продукцію профіль колекторний, яка відповідає кресленню, наданому замовником.

За приписами пп. 14.1.41 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, давальницька сировина - сировина, матеріали, напівфабрикати, комплектуючі вироби, енергоносії, що є власністю одного суб'єкта господарювання (замовника) і передаються іншому суб'єкту господарювання (виробнику) для виробництва готової продукції, з дальшим переданням або поверненням такої продукції або її частини їх власникові або за його дорученням іншій особі.

Замовник зобовязується прийняти продукцію та оплатити вартість переробки. Право власності на продукцію належить замовнику (п.1.2. договору).

Виготовлення продукції здійснюється з давальницької сировини замовника, за винятком витратних технологічних матеріалів, які за умовами цього договору надає виконавець. Давальницькою сировиною за цим договором вважаються матеріали, що містять мідь, а саме брухт та відходи міді (п.2.1. договору).

За умовами п.2.3. договору заставна вартість однієї тони давальницької сировини складає 150000,00грн. без урахування податку на додану вартість.

Виконавець надає замовнику звіт про рух давальницької сировини (п.2.4. договору).

Кількість використаної сировини, кількість виготовленої з неї продукції та відходів, що утворилися, для кожної партіі погоджується замовником та виконавцем у двосторонньому акті переробки давальницької сировини (далі Акт виконаних робіт (послуг)), підписання якого є підставою для видачі рахунку і проведення остаточних розрахунків між виконавцем та замовником (п.4.2. договору).

Згідно п.4.3. договору відходи, що утворилися в процесі лиття складають 2,5% від об'єму виготовленої продукції і є безповоротними.

Порядок здачі-приймання готової продукції сторони визначили в пункті 5 цього договору.

Так, якість готової продукції повинна відповідати кресленням, наданим замовником, які є невідємною частиною даного договору і узгоджуються обома сторонами договору (п.5.1. договору).

Згідно п.5.4. договору якість готової продукції перевіряє представник замовника. У разі, якщо продукція не відповідає вимогам замовника, останній повертає виконавцю таку продукцію. В такому випадку виконавець має замінити продукцію протягом 10 робочих днів. У разі порушення строків заміни неякісної продукції, виконавець має сплатити неустойку замовникові в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Сплата штрафу не звільняє замовника від виконання зобовязання за цим договором.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2016 (п.6.1. договору).

22 лютого 2016 року сторонами підписано Специфікацію №1, в якій визначили найменування давальницької сировини брухт міді марки МС 0,1, загальною вартістю 750 000,00грн., строк доставки давальницької сировини до 26.02.2016; найменування готової продукції - профілю колекторного ПКМС-В-ІІІ-100х6,09х3,17-1401ТУ 16-501.033-87 на загальну суму 281 250,04грн.

Строк поставки готової продукції до 31.05.2016.

Відповідно до видаткової накладної (повернення) №ВП-0001 від 01.06.2016, акта про повернення №б/н від 01.06.2016, ТОВ "Металскарб" передало на доробку, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецлит'є" прийняло 123 кг профілю колекторного ПКМС-В-ІІІ-100х6,09х3,17-1401ТУ 16-501.033-87 з заставною вартістю 18450,00грн. з урахуванням ПДВ.

21.09.2017 сторонами складено та підписано Акт звіряння взаємних розрахунків, згідно якого станом на 21.09.2017 підлягає поверненню виконавцем на користь замовника залишок відходів виробництва: відходи катанки мідної діаметром 20,0мм із міді марки CuAg0,1 згідно ДСТУ EN1977:2009 у кількості 440,13кг та залишок готової продукції профіль колекторний ПКМС-В-ІІІ-100х6,09х3,17-1401ТУ 16-50 у кількості 123 кг (а.с.15).

07.08.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Металскарб" направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецлит'є" листа за вих. №02/08 від 02.08.2018 (а.с.18) про розірвання договору на переробку давальницької сировини від 21.12.2015, відшкодування завданих збитків у сумі 92157,00грн. та претензію за вих. №03/08 від 02.08.2018, які залишились без відповіді.

Отже, в порушення умов договору відповідач:

- не повернув залишків відходів виробництва - катанки мідної діаметром 20,0мм із міді марки CuAg0,1 згідно ДСТУ EN1977:2009 у кількості 440,13кг у сумі 66 019,5грн.;

- не здійснив заміну профілю колекторного ПКМС-В-ІІІ-100х6,09х3,17-1401ТУ 16-501.033-87 із заставною вартістю 18 450,00грн. з ПДВ.;

- не виконав оплачені позивачем роботи на суму 7687,5грн.

Наведене вище не спростовано відповідачем, та, відповідно, і є причиною спору.

За своєю правовою природою укладений договір є договором підряду.

В силу приписів частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України).

Відповідно до приписів ст. 840 ЦК України, якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов'язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок. Якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків. Підрядник відповідає за невиконання або неналежне виконання роботи, спричинене недоліками матеріалу, наданого замовником, якщо не доведе, що ці недоліки не могли бути ним виявлені при належному прийманні матеріалу.

Частиною 1 статті 846 цього Кодексу передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Як встановлено судом, строк поставки давальницької сировини до 26.02.2016 (п.3 Специфікації №1 від 22.02.2016), а строк поставки готової продукції до 31.05.2016 (п.2 Специфікації №1).

Позивач свої зобов'язання з поставки давальницької сировини виконав повністю, що підтверджується наданими позивачем: актом приймання-передачі №1 від 25.02.2016, актом металів від 25.02.2016, товарно-транспортною накладною від 25.02.2016, посвідченням №73 від 25.02.2016, актом про проходження брухту чорних, кольорових металів; довідкою про вартість катанки мідної.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем у вказаний строк всього обсягу робіт за договором та здійснення відповідачем заміни профілю колекторного ПКМС-В-ІІІ-100х6,09х3,17-1401ТУ 16-501.033-87 із заставною вартістю 18 450,00грн. з ПДВ.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Згідно з ст. 847 ЦК України, підрядник зобов'язаний своєчасно попередити замовника: 1) про недоброякісність або непридатність матеріалу, одержаного від замовника; 2) про те, що додержання вказівок замовника загрожує якості або придатності результату роботи; 3) про наявність інших обставин, що не залежать від підрядника, які загрожують якості або придатності результату роботи.

В силу ст. 857 ЦК України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

За приписами ч. 1, 2 ст. 853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Відповідно до видаткової накладної (повернення) №ВП-0001 від 01.06.2016, акта про повернення №б/н від 01.06.2016, ТОВ "Металскарб" передало на доробку, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецлит'є" прийняло 123 кг профілю колекторного ПКМС-В-ІІІ-100х6,09х3,17-1401ТУ 16-501.033-87.

Пунктом 5.4. договору передбачено обовязок виконавця (відповідача) здійснювати заміну неякісної продукції протягом 10 робочих днів.

Таким чином, граничний строк заміни зазначеної продукції на якісну 15.06.2016. Проте, станом на час розгляду справи відповідач своє зобовязання по заміні продукції не виконав, тому є правомірною та такою, що підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення заставної вартості поверненого на доопрацювання профілю колекторного у сумі 18 450,00 грн.

Враховуючи, що станом на час розгляду справи відповідачем не усунено недоліків виконаних робіт та не сплачено позивачу вартості поставленої давальницької сировини, вимога позивача про стягнення заставної вартості 440,13 кг відходів катанки мідної, неповерненої відповідачем, у сумі 66 019,50 грн. та вартості використаної давальницької сировини на виробництво непоставлених 123 кг профілю колекторного ПКМС-В-ІІІ-100х6,09х3,17-1401ТУ 16-501.033-87 із заставною вартістю 18 450,00грн. з ПДВ., підлягає задоволенню.

Положеннями статті 849 ЦК України визначено права замовника під час виконання роботи.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Листом за вих. №02/08 від 02.08.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Металскарб" повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецлит'є" про розірвання договору на переробку давальницької сировини від 21.12.2015 та відшкодування завданих збитків у сумі 92157,00грн. (лист направлено на адресу відповідача 07.08.2018, що підтверджується фіскальним чеком від 07.08.2018 та описом вкладення, а.с.23).

Отже, з матеріалів справи вбачається здійснення відмови від договору, звернення з відповідним повідомленням до ТОВ "Спецлит'є".

У зв'язку з відмовою від договору, позивачем заявлена вимога про стягнення оплаченої вартості невиконаних робіт у сумі 7 687,50 грн. з ПДВ.

Згідно з ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: верховенство права; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Між тим, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження оплати вартості невиконаних робіт у сумі 7 687,50 грн. з урахуванням ПДВ, тому вимога позивача про стягнення оплаченої вартості невиконаних робіт у сумі 7 687,50 грн. задоволенню не підлягає.

Також позивач просить стягнути з відповідача 2 838, 07грн. пені за прострочку термінів виконання робіт за період з 16.06.2016 по 15.12.2016.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша, друга статті 217 ГК України). Штрафними санкціями відповідно до частини першої статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими Господарським кодексом України та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (частина перша статті 199 ГК України).

Видами забезпечення виконання зобов'язання за змістом положень частини першої статті 546 ЦК України є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною другою цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобов'язання не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип свободи договору, передбачений статтею 627 ЦК України, мають право встановити й інші, окрім тих, що передбачені частиною першою статті 546 ЦК України, засоби, які забезпечують належне виконання зобов'язання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

За змістом положень частини четвертої статті 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Сторони договору, за відсутності встановлених спеціальними законами обмежень, не позбавлені права передбачити у договорі господарську санкцію, що стягується за прострочення негрошового зобов'язання у відсотках до суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення, та звернутися з вимогою про її стягнення у зв'язку з простроченням зобов'язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського суду України встановлюється законом. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідальність сторін встановлена розділом 7 договору.

У випадку прострочення термінів виконання робіт (надання послуг) за цим договором виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від заставної вартості відповідної партії сировини, за кожний день прострочення.

В матеріалах справи відсутні докази виконання у вказаний строк всього обсягу робіт за договором.

З огляду на те, що відповідачем за видатковою накладною (повернення), актом на повернення від 01.06.2016 прийнято на доробку 123 кг профілю колекторного ПКМС-В-ІІІ-100х6,09х3,17-1401ТУ 16-501.033-87, заставною вартістю 18450,00грн. з ПДВ, однак в строки, передбачені пунктом 5.4. договору заміна неякісної продукції не здійснена (за цим пунктом виконавець зобовязаний здійснювати заміну неякісної продукції протягом десяти робочих днів), відповідач є таким, що прострочив виконання робіт.

Граничним строком заміни зазначеної продукції на якісну було 15 червня 2016 року, станом на день подання позовної заяви відповідач своє зобов'язання по заміні продукції не виконав.

При здійсненні розрахунку пені позивачем не враховано, що 15 червня 2016 року є останнім (десятим) днем виконання зобов'язання по заміні продукції, отже прострочка виконання виникає з наступного дня, тобто з 16.06.2016.

За розрахунком суду за період з 16.06.2016 по 15.12.2016 розмір пені на суму 18450,00грн. за 183 дні складає 2 819,93грн.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 87 289,43 грн., з яких:

заставна вартість 440,13 кг відходів катанки мідної, неповернених відповідачем, у сумі 66 019,50 грн.,

вартість використаної давальницької сировини на виробництво непоставлених 123 кг профілю колекторного ПКМС-В-ІІІ-100х6,09х3,17-1'ТУ 16-501.033-87 у сумі 18 450,00 грн.,

пеня у сумі 2 819,93грн.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 619,07 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецлит'є" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металскарб" про стягнення 94 995,07 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецлит'є" (49036, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Д.Яворницького, буд.107, ідентифікаційний код 30797327) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металскарб" (69035, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 36648378) збитки, завдані неналежним виконанням зобовязань за договором №21/12-2015 від 21 грудня 2015 року у сумі 87289,43 грн., що складаються з заставної вартості 440,13 кг. відходів катанки мідної, неповернених відповідачем, у сумі 66 019,50 грн., вартості використаної давальницької сировини на виробництво непоставлених 123 кг профілю колекторного ПКМС-В-ІІІ-100х6,09х3,17-1'ТУ 16-501.033-87 у сумі 18 450,00 грн., пеню у сумі 2 819,93грн., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1 619,07 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31.10.2018

Суддя Н.М.Євстигнеєва