ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

16.10.2018 р.                              м. Ужгород                               Справа № 907/464/18

За позовом Публічного акціонерного товариства “Комерційний інвестиційний банк”, м. Ужгород

до відповідача Державного підприємства “Агропромислова Фірма “Леанка”, смт. Середнє Ужгородського району

про стягнення 838 553 грн. 37 коп., в тому числі 451 790 грн. заборгованості за лімітом овердрафту згідно Договору кредиту за овердрафтом № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року, 208 597 заборгованості по нарахованих відсотках за користування овердрафтом, 59 512 грн. 50 коп. пені, 72 738 грн. 19 коп. інфляційних нарахувань, 19 829 грн. 25 коп. трьох процентів річних та 26 086 грн. 43 коп. заборгованості по комісії (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог),

Суддя господарського суду – Пригара Л.І.

Секретар судового засідання – Тягнибок К.О.

представники:

Позивача –

Відповідача – не з’явився

СУТЬ СПОРУ: Публічним акціонерним товариством “Комерційний інвестиційний банк”, м. Ужгород заявлено позов до відповідача Державного підприємства “Агропромислова Фірма “Леанка”, смт. Середнє Ужгородського району про стягнення 844 171 грн. 09 коп., в тому числі 451 790 грн. заборгованості за лімітом овердрафту за Договором кредиту за овердрафтом № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року, 208 597 заборгованості по нарахованих відсотках за користування овердрафтом, 59 512 грн. 50 коп. пені, 78 355 грн. 91 коп. інфляційних нарахувань, 19 829 грн. 25 коп. трьох процентів річних та 26 086 грн. 43 коп. заборгованості по комісії. Заявою про зменшення розміру позовних вимог № 02-4/юр-380 від 17.09.2018 року (вх. № 02.3.1-09/11523/18 від 19.09.2018 року) позивач просить суд стягнути з відповідача суму 838 553 грн. 37 коп., в тому числі 451 790 грн. заборгованості за лімітом овердрафту згідно Договору кредиту за овердрафтом № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року, 208 597 заборгованості по нарахованих відсотках за користування овердрафтом, 59 512 грн. 50 коп. пені, 72 738 грн. 19 коп. інфляційних нарахувань, 19 829 грн. 25 коп. трьох процентів річних та 26 086 грн. 43 коп. заборгованості по комісії, враховуючи перерахунок інфляційних нарахувань.

Позивач просить суд задоволити позов в повному обсязі з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема, стверджує, що відповідач своєчасно не виконав свої зобов’язання згідно умов договору кредиту за овердрафтом № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року, а саме, не сплатив суму 451 790 грн. заборгованості за кредитом, 208 597 заборгованості по нарахованих відсотках за користування кредитом, 26 086 грн. 43 коп. заборгованості по комісії. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 59 512 грн. 50 коп. пені (п. 6.2. Договору), 72 738 грн. 19 коп. інфляційних нарахувань та 19 829 грн. 25 коп. трьох процентів річних (ст. 625 Цивільного кодексу України).

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (ухвала суду про відкриття провадження у справі від 27.08.2018 року, ухвали суду про відкладення підготовчого засідання від 14.08.2018 року, від 30.08.2018 року та ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 19.09.2018 року надіслані на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві, та підтверджену відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань; повідомлення про вручення ухвал суду наявні у матеріалах справи), у підготовчі засідання 14.08.2018 року, 30.08.2018 року та 19.08.2018 року, а також у судове засідання 16.10.2018 року явку уповноваженого представника не забезпечив, витребуваного судом відзиву на позовну заяву у порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України не надав, про причини невиконання вимог суду не повідомив.

Судом здійснено електронний запит, за результатами якого суду надано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що в ЄДР містяться відомості про те, що Державне підприємство “Агропромислова Фірма “Леанка”, зареєстроване як юридична особа за адресою: 89452, Закарпатська область, смт. Середнє, вул. Шевченка, будинок 6.

При цьому, відповідачем через канцелярію суду подано клопотання б/н від 16.10.2018 року про відкладення розгляду справи на інший термін у зв’язку із знаходженням юрисконсульта підприємства за межами Закарпатської області.

Клопотання відповідача про відкладення судового засідання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з'явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов'язковою.

Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість розгляду спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи те, що до клопотання про відкладення не додано будь-яких доказів на підтвердження обставин, які в ньому наведені; матеріали справи містять докази повідомлення учасників процесу про дату, час та місце судового засідання, виходячи із змісту ст. ст. 202, 216 ГПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням того, що розгляд справи обмежений процесуальними строками, передбаченими приписами ГПК України, а відкладення розгляду справи призведе лише до необґрунтованого затягування розгляду даної справи. Крім того, ухвалою суду від 19.09.2018 року явка уповноважених представників сторін у судове засідання визнана на власний розсуд.

Згідно приписів ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи,

суд встановив:

24 березня 2011 року між Публічним акціонерним товариством „Комерційний інвестиційний банк” (Кредитором, позивачем у справі) та Державним підприємством “Агропромислова Фірма “Леанка” (Позичальником, відповідачем у справі) було укладено договір кредиту за овердрафтом № 02-1/3о-20-11 (надалі – Договір), відповідно до умов якого Кредитор (позивач) взяв на себе зобов’язання надати Позичальнику (відповідачу) овердрафт для здійснення операцій з поточного рахунку понад залишок коштів, на поточному рахунку Позичальника № 0005, відкритому в АТ „КомІнвестБанк” зі сплатою відсотків, комісій і інших платежів відповідно до умов Договору (п. 1.1. Договору).

Пунктом 1.2. договору сторони погодили, що ліміт кредитування, у межах якого Позичальник (відповідач) має право здійснювати видаткові операції зі свого поточного рахунку понад залишок коштів, встановлюється на загальну суму 80 000 грн., якщо інший ліміт не встановлено Кредитором (позивачем), згідно до умов п. 1.3. договору, а саме, у випадку призупинення операцій по поточному рахунку, пред’явлення до рахунку платіжних документів для примусового списання коштів, усіх коштів на рахунку або частини коштів на рахунку Позичальника (відповідача), а так само при введенні інших обмежень, передбачених законодавством, подальша видача кредитів у формі овердрафту припиняється без узгодження з Позичальником і Кредитор отримує право на визнання терміну повернення кредитів у формі овердрафту таким, що настав у порядку розділу 9 Договору. Кінцевий термін, до якого здійснюється надання та має бути повністю погашена заборгованість за овердрафтом – 23.09.2011 року (п. 1.4. Договору).

Розділом 2 договору сторони передбачили, що Кредитор надає Позичальнику можливість одержання овердрафту, у межах ліміту кредитування, виходячи з принципів терміновості, платності, зворотності і забезпеченості (в разі необхідності). Датою видачі кредиту у формі овердрафту вважається день, у який заборгованість по овердрафту після закінчення операційного дня перевищує заборгованість по овердрафту на початок операційного дня за рахунком, зазначеним в п. 4.1.2. Договору (№ 0005). Датою погашення (часткового погашення) кредиту у формі овердрафту вважається день зарахування коштів на поточний рахунок (або інші рахунки, на яких згідно з нормами чинного законодавства може враховуватись заборгованість за овердрафтом) у наслідок якого заборгованість по овердрафту на кінець операційного дня стала меншою за заборгованість по овердрафту на початок операційного дня. При цьому, погашення (часткове погашення) кредитів у формі овердрафту, що видані відповідно до договору, здійснюється в тій же послідовності в якій здійснювалася їх видача, тобто в першу чергу погашаються кредити у формі овердрафту, дата видачі яких передує даті видачі інших кредитів у формі овердрафту.

Кожен окремий виданий кредит на умовах овердрафту повинен бути погашений Позичальником не пізніше 21 – го календарного дня з дня видачі овердрафта, але в будь – якому випадку не пізніше терміну, зазначеного в п. 1.4. Договору. У випадку непогашення заборгованості у встановлений договором термін, подальша видача кредитів припиняється, а Кредитор отримує право на визнання терміну кредиту таким, що настав у порядку розділу 9 договору (п. 2.2. Договору).

За користування овердрафтом Позичальник сплачує Кредитору винагороду за його використання в розмірі 23% річних від фактичної заборгованості за рахунком (п. 2.3. Договору).

Відсотки нараховуються щомісячно, методом “факт/365(366)”, тобто з розрахунку фактичної кількості днів у місяці. При цьому відсотки нараховуються на суму зобов’язань позичальника (під сумою зобов’язань розуміється сума залишку на рахунку заборгованості по овердрафту наприкінці кожного дня) пропорційно кількості днів, протягом яких це зобов’язання враховувалося кредитором (позивачем) на рахунку заборгованості позичальника по овердрафту (п. 2.3.1. Договору).

Згідно п.п. 2.5., 2.6. Договору, у день укладення договору Позичальник сплачує Кредитору комісію за видачу овердрафту в розмірі 800 грн. на рахунок № 0002 в АТ „КомІнвестБанк”. За обслуговування овердрафту встановлюється одноразова плата – 1% і щомісячна плата 0,3% від суми ліміту по овердрафту, визначеному даним Договором і сплачується на рахунок № 0002 в АТ „КомІнвестБанк”.

Плата за зміну умов договору, на прохання клієнта становить 2-4% від суми ліміту по овердрафту, вказаному у договорі і сплачується на рахунок № 0002 в АТ „КомІнвестБанк”. У випадку збільшення ліміту кредитування, згідно договору, Позичальник сплачує Кредитору додаткову плату в розмірі 1% від суми збільшення ліміту кредитування на рахунок № 0002 в АТ „КомІнвестБанк”. Плата сплачується в день укладання додаткового правочину про збільшення ліміту кредитування або в останній робочий день поточного місяця.

Додатковою угодою № 1 від 23.09.2011 року до Договору № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року від 24.03.2011 року сторони погодили викласти п. п. 1.4. та 2.7. Договору у наступній редакції: “п. 1.4. Кінцевий термін, до якого здійснюється надання та має бути повністю погашена заборгованість за овердрафтом – 23.03.2012 року”; “п. 2.7. Плата за зміну умов договору, на прохання клієнта становить 1% від суми ліміту по овердрафту, вказаному у договорі і сплачується на рахунок № 0002 в АТ „КомІнвестБанк”.

Умовами Додаткової угоди № 2 від 03.10.2011 року до Договору № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року від 24.03.2011 року сторони узгодили п. 2.3. Договору викласти у наступній редакції: “п. 2.3. За користування овердрафтом позичальник сплачує кредитору винагороду за його використання у розмірі 20% річних починаючи з 03.10.2011 року від фактичної заборгованості за рахунком”.

Додатковою угодою № 3 від 23.03.2012 року до Договору № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року пункти 1.4. та 2.7. викладено у редакції: “п. 1.4. Кінцевий термін до якого здійснюється надання та має бути повністю погашена заборгованість за Овердрафтом за цим Договором – 23 вересня 2012 року.”; “п. 2.7. Плата за зміну умов договору, на прохання клієнта становить 1% від суми ліміту по овердрафту, вказаному у договорі і сплачується на рахунок № 0002 в АТ „КомІнвестБанк”.

Згідно Додаткової угоди № 4 від 21.09.2012 року до Договору № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року сторонами викладено пункти 1.2., 1.4. та 2.7. викладено у наступній редакції: “п. 1.2. Ліміт кредитування, у межах якого Позичальник має право здійснювати видаткові операції зі свого поточного рахунку понад залишок коштів, встановлюється на загальну суму 80 000 грн., якщо інший ліміт не встановлено Кредитором (позивачем), згідно до умов п. 1.3. договору”; “п. 1.4. Кінцевий термін до якого здійснюється надання та має бути повністю погашена заборгованість за Овердрафтом за цим Договором – 23 березня 2013 року.”; “п. 2.7. Плата за зміну умов договору, на прохання клієнта становить 1% від суми ліміту по овердрафту вказаному у договорі і сплачується на рахунок № 0002 в АТ „КомІнвестБанк”.

Додатковою угодою № 5 від 19.10.2012 року до Договору № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року сторони погодили викласти пункти 1.2., 1.4. та 2.8. у наступній редакції: “п. 1.2. Ліміт кредитування, у межах якого Позичальник має право здійснювати видаткові операції зі свого поточного рахунку понад залишок коштів, встановлюється на загальну суму 91 000 грн., якщо інший ліміт не встановлено Кредитором (позивачем), згідно до умов п. 1.3. договору”; “п. 1.4. Кінцевий термін до якого здійснюється надання та має бути повністю погашена заборгованість за Овердрафтом за цим Договором – 23 березня 2013 року.”; “п. 2.8. У випадку збільшення ліміту кредитування, згідно Договору, Позичальник сплачує Кредитору додаткову плату у розмірі 1% від суми збільшення ліміту кредитування на рахунок № 0002 в АТ „КомІнвестБанк”. Плата сплачується в день укладення додаткового правочину про збільшення ліміту кредитування або в останній робочий день поточного місяця”.

Додатковою угодою № 6 від 20.11.2012 року до Договору № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року сторони погодили пункти 1.2., 1.4. та 2.8. викласти у наступній редакції: “п. 1.2. Ліміт кредитування, у межах якого Позичальник має право здійснювати видаткові операції зі свого поточного рахунку понад залишок коштів, встановлюється на загальну суму 102 000 грн., якщо інший ліміт не встановлено Кредитором (позивачем), згідно до умов п. 1.3. договору”; “п. 1.4. Кінцевий термін до якого здійснюється надання та має бути повністю погашена заборгованість за Овердрафтом за цим Договором – 23 березня 2013 року.”; “п. 2.8. У випадку збільшення ліміту кредитування, згідно Договору, Позичальник сплачує Кредитору додаткову плату у розмірі 1% від суми збільшення ліміту кредитування на рахунок № 0002 в АТ „КомІнвестБанк”. Плата сплачується в день укладення додаткового правочину про збільшення ліміту кредитування або в останній робочий день поточного місяця”.

Згідно Додаткової угоди № 7 від 22.03.2012 року до Договору № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року сторонами пункти 1.2., 1.4. та 2.8. викладено у наступній редакції: “п. 1.2. Ліміт кредитування, у межах якого Позичальник має право здійснювати видаткові операції зі свого поточного рахунку понад залишок коштів, встановлюється на загальну суму 102 000 грн., якщо інший ліміт не встановлено Кредитором (позивачем), згідно до умов п. 1.3. договору”; “п. 1.4. Кінцевий термін до якого здійснюється надання та має бути повністю погашена заборгованість за Овердрафтом за цим Договором – 23 вересня 2013 року.”; “п. 2.7. Плата за зміну умов договору, на прохання клієнта становить 2% від суми ліміту по овердрафту, вказаному у договорі і сплачується на рахунок № 0002 в АТ „КомІнвестБанк”.

Згідно Додаткової угоди № 8 від 04.04.2013 року до Договору № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року сторонами пункти 1.2., 1.4. та 2.7. викладено у наступній редакції: “п. 1.2. Ліміт кредитування, у межах якого Позичальник має право здійснювати видаткові операції зі свого поточного рахунку понад залишок коштів, встановлюється на загальну суму 122 000 грн., якщо інший ліміт не встановлено Кредитором (позивачем), згідно до умов п. 1.3. договору”; п. 1.4. Кінцевий термін до якого здійснюється надання та має бути повністю погашена заборгованість за Овердрафтом за цим Договором – 23 вересня 2013 року.”; “п. 2.8. У випадку збільшення ліміту кредитування, згідно Договору, Позичальник сплачує Кредитору додаткову плату у розмірі 1% від суми збільшення ліміту кредитування на рахунок № 0002 в АТ „КомІнвестБанк”. Плата сплачується в день укладення додаткового правочину про збільшення ліміту кредитування або в останній робочий день поточного місяця”.

На підставі Додаткової угоди № 9 від 23.09.2013 року до Договору № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року сторонами викладено пункти 1.2., 1.4. та 2.7. викладено у наступній редакції: “п. 1.2. Ліміт кредитування, у межах якого Позичальник має право здійснювати видаткові операції зі свого поточного рахунку понад залишок коштів, встановлюється на загальну суму 122 000 грн., якщо інший ліміт не встановлено Кредитором (позивачем), згідно до умов п. 1.3. договору”; “п. 1.4. Кінцевий термін до якого здійснюється надання та має бути повністю погашена заборгованість за Овердрафтом за цим Договором – 22 вересня 2014 року.”; “п. 2.7. Плата за зміну умов договору, на прохання клієнта становить 2% від суми ліміту по овердрафту, вказаному у договорі і сплачується на рахунок № 0002 в АТ „КомІнвестБанк”.

Згідно Додаткової угоди № 10 від 22.09.2014 року до Договору № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року сторонами викладено пункти 1.2., 1.4. та 2.7. викладено у наступній редакції: “п. 1.2. Ліміт кредитування, у межах якого Позичальник має право здійснювати видаткові операції зі свого поточного рахунку понад залишок коштів, встановлюється на загальну суму 122 000 грн., якщо інший ліміт не встановлено Кредитором (позивачем), згідно до умов п. 1.3. договору”; “п. 1.4. Кінцевий термін до якого здійснюється надання та має бути повністю погашена заборгованість за Овердрафтом за цим Договором – 21 вересня 2015 року.”; “п. 2.7. Плата за зміну умов договору, на прохання клієнта становить 2% від суми ліміту по овердрафту, вказаному у договорі і сплачується на рахунок № 0013 в ПАТ „КОМІНВЕСБАНК”.

Додатковою угодою № 11 від 01.04.2015 року до Договору № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року сторонами погоджено пункти 2.3. та 4.2.6. викласти у наступній редакції: “п. 2.3. За користування овердрафтом Позичальник сплачує Кредитору винагороду за його використання у розмірі 25% річних від фактичної заборгованості”; “п. 4.2.6. Якщо місячні обороти Позичальника по розрахунковому рахунку відкритому в Банку-Кредиторі менші ніж сума кредиту передбаченого п. 1.2. Кредитор має право в односторонньому порядку збільшити відсоткову ставку по кредиту 30% річних”.

На підставі Додаткової угоди № 12 від 18.09.2015 року до Договору № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року сторонами викладено пункти 1.4. та 2.7. у наступній редакції: “п. 1.4. Кінцевий термін до якого здійснюється надання та має бути повністю погашена заборгованість за Овердрафтом за цим Договором – 16 вересня 2016 року.”; “п. 2.7. Плата за зміну умов договору, на прохання клієнта, становить 2% від суми ліміту по овердрафту, вказаному у договорі і сплачується на рахунок № 0013 в ПАТ „КОМІНВЕСБАНК”.

Додатковою угодою № 13 від 24.05.2016 року до Договору № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року сторони погодили пункти 1.2., 2.3., 2.7. та 2.8. викласти у наступній редакції: “п. 1.2. Ліміт кредитування, у межах якого Позичальник має право здійснювати видаткові операції зі свого поточного рахунку понад залишок коштів, встановлюється на загальну суму 422 000 грн., якщо інший ліміт не встановлено Кредитором (позивачем), згідно до умов п. 1.3. договору”; “п. 2.3. За користування овердрафтом Позичальник сплачує Кредитору винагороду за його використання у розмірі 21% річних від фактичної заборгованості”; “п. 2.7. Плата за зміну умов договору, на прохання клієнта становить 0% від суми ліміту по овердрафту, вказаному у договорі і сплачується на рахунок № 0002 в ПАТ „КОМІНВЕСБАНК”; “п. 2.8. У випадку збільшення ліміту кредитування, згідно Договору, Позичальник сплачує Кредитору додаткову плату у розмірі 0,5% від суми збільшення ліміту кредитування на рахунок № 0002 в ПАТ „КОМІНВЕСБАНК”. Плата сплачується в день укладення додаткового правочину про збільшення ліміту кредитування або в останній робочий день поточного місяця”.

За Додатковою угодою № 14 від 02.06.2016 року до Договору № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року сторони погодили пункти 1.2. та 2.8. викласти у наступній редакції: “п. 1.2. Ліміт кредитування, у межах якого Позичальник має право здійснювати видаткові операції зі свого поточного рахунку понад залишок коштів, встановлюється на загальну суму 452 000 грн., якщо інший ліміт не встановлено Кредитором (позивачем), згідно до умов п. 1.3. договору”; “п. 2.8. У випадку збільшення ліміту кредитування, згідно Договору, Позичальник сплачує Кредитору додаткову плату у розмірі 0,00% від суми збільшення ліміту кредитування на рахунок № 0002 в ПАТ „КОМІНВЕСТБАНК”. Плата сплачується в день укладення додаткового правочину про збільшення ліміту кредитування або в останній робочий день поточного місяця”.

Згідно Додаткової угоди № 15 від 16.09.2016 року до Договору № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року сторонами викладено пункти 1.4. та 2.7. у наступній редакції: “п. 1.4. Кінцевий термін до якого здійснюється надання та має бути повністю погашена заборгованість за Овердрафтом за цим Договором – 31 січня 2017 року.”; “п. 2.7. Плата за зміну умов договору, на прохання клієнта становить 0,00% від суми ліміту по овердрафту вказаному у договорі і сплачується на рахунок № 0013 в ПАТ „КОМІНВЕСБАНК”.

Позивач свої зобов’язання за Договором кредиту за овердрафтом № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року (із змінами до нього) виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у формі овердрафту з максимальним лімітом заборгованості у сумі 452 000 грн., що підтверджується доданими позивачем до матеріалів справи виписками про рух коштів на рахунку відповідача.

Проте, всупереч взятих на себе зобов’язань за договором кредиту за овердрафтом № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року (із змінами до нього), відповідач суму наданих йому кредитних коштів не повернув, нарахованих відсотків та комісій за користування овердрафтом не сплатив, у зв’язку з чим у нього виникла заборгованість перед Банком (позивачем) у розмірі 451 790 грн. заборгованості по кредиту, 208 597 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 26 086 грн. 43 коп. заборгованості по комісії.

Невиконання відповідачем зобов’язань щодо повного та своєчасного повернення наданих йому за договором кредиту за овердрафтом № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року (із змінами до нього) кредитних коштів, сплати відсотків та комісії за користування овердрафтом стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача 451 790 грн. заборгованості за кредитом, 208 597 заборгованості по нарахованих відсотках за користування овердрафтом, 26 086 грн. 43 коп. заборгованості по комісії в примусовому порядку.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Нормою ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

В силу вимог ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Приписами ст. 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У зв’язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов’язань згідно Договору кредиту за овердрафтом № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року (із змінами до нього), виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на день розгляду справи становить: 451 790 грн. заборгованості по кредиту, 208 597 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 26 086 грн. 43 коп. заборгованості по комісії. В матеріалах справи відсутні будь – які документальні докази погашення відповідачем заборгованості в добровільному порядку.

Враховуючи доведеність факту порушення відповідачем договірних зобов’язань, позовні вимоги про стягнення з відповідача 451 790 грн. заборгованості по кредиту, 208 597 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 26 086 грн. 43 коп. заборгованості по комісії слід задоволити.

Позивач також просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 59 512 грн. 50 коп., нараховану за прострочення терміну повернення наданих за Договором кредитних коштів.

У відповідності до ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько – правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Одним із різновидів господарських санкцій, які застосовуються до правопорушника у сфері господарювання, є штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ст. 230 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Приписи даної статті також кореспондуються з положеннями ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

В свою чергу п. 6.2. Договору визначено, що у випадку порушення Позичальником термінів погашення овердрафту, а також, якщо сплата відсотків і комісій прострочена більш ніж на 2 (два) календарні дні, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочення, від простроченої суми за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, - нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. При цьому, інших умов та строків щодо нарахування пені, договір кредиту за овердрафтом № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року не містить.

Таким чином, позивач правомірно просить стягнути з відповідача пеню за прострочення строку повернення кредиту у розмірі 59 512 грн. 50 коп. за період з 01.02.2017 року по 01.08.2017 року (розгорнутий розрахунок пені міститься у матеріалах справи), з огляду на що вимога про стягнення суми 59 512 грн. 50 коп. пені підлягає задоволенню.

Разом з тим, за прострочку відповідачем термінів повернення наданих йому за договором кредитних коштів позивач, посилаючись на приписи ст. 625 Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача суму 72 738 грн. 19 коп. інфляційних нарахувань та 19 829 грн. 25 коп. трьох процентів річних.

За приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов’язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок заявлених до стягнення з відповідача інфляційних нарахувань у розмірі 72 738 грн. 19 коп. за період прострочення з лютого 2017 року по червень 2018 року та трьох процентів річних у розмірі 19 829 грн. 25 коп. за період прострочення з 01.02.2017 року по 19.07.2018 року, суд приходить до висновку, що такі здійснені правомірно, а тому сума 72 738 грн. 19 коп. інфляційних нарахувань та сума 19 829 грн. 25 коп. трьох процентів річних підлягають стягненню з відповідача.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми 451 790 грн. заборгованості за лімітом овердрафту згідно Договору кредиту за овердрафтом № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року (із змінами до нього), 208 597 заборгованості по нарахованих відсотках за користування овердрафтом, 59 512 грн. 50 коп. пені, 72 738 грн. 19 коп. інфляційних нарахувань, 19 829 грн. 25 коп. трьох процентів річних та 26 086 грн. 43 коп. заборгованості по комісії документально доведеними та обґрунтованими. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, викладених позивачем, не надав.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 12 578 грн. 30 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства “Агропромислова Фірма “Леанка”, Ужгородський район, смт. Середнє, вул. Шевченка, будинок 6 () на користь Публічного акціонерного товариства „Комерційний інвестиційний банк”, м. Ужгород, вул. Гойди, 10 () суму 838 553 (Вісімсот тридцять вісім тисяч п’ятсот п’ятдесят три гривні) грн. 37 коп., в тому числі 451 790 (Чотириста п’ятдесят одну тисячу сімсот дев’яносто гривень) грн. заборгованості за лімітом овердрафту згідно Договору кредиту за овердрафтом № 02-1/3о-20-11 від 24.03.2011 року, 208 597 (Двісті вісім тисяч п’ятсот дев’яносто сім гривень) заборгованості по нарахованих відсотках за користування овердрафтом, 59 512 (П’ятдесят дев’ять тисяч п’ятсот дванадцять гривень) грн. 50 коп. пені, 72 738 (Сімдесят дві тисячі сімсот тридцять вісім гривень) грн. 19 коп. інфляційних нарахувань, 19 829 (Дев’ятнадцять тисяч вісімсот двадцять дев’ять гривень) грн. 25 коп. трьох процентів річних та 26 086 (Двадцять шість тисяч вісімдесят шість гривень) грн. 43 коп. заборгованості по комісії, а також суму 12 578 (Дванадцять тисяч п’ятсот сімдесят вісім гривень) грн. 30 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі – http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено 26.10.2018 року

Суддя Пригара Л.І.