ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2018 р. Справа №914/563/18

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб

суддів Н.А. Галушко

ОСОБА_1,

секретар судового засідання Карнидал Л.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Міст ТБ» б/н, б/д (вх. суду від 04.09.2018 № 01-05/2625/18)

на рішення Господарського суду Львівського області від 14.08.2018, повний текст рішення складено 28.08.2018,

у справі № 914/563/18 (суддя Кітаєва С.Б.)

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 суспільна телерадіокомпанія України», м. Київ в особі філії ПАТ «ОСОБА_2 суспільна телерадіокомпанія України» «Львівська регіональна дирекція», м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Міст ТБ»

про стягнення 298 908,98грн заборгованості за договором від 27.11.2009 №1-03 про ретрансляцію

та представників сторін:

позивача адвоката ОСОБА_3 (довіреність від 01.10.2018 №01-8/135);

відповідача адвоката ОСОБА_4 (довіреність від 20.08.2018 б/н)

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ПАТ «ОСОБА_2 суспільна телерадіокомпанія України» в особі філії ПАТ «ОСОБА_2 суспільна телерадіокомпанія України» «Львівська регіональна дирекція» (далі ТРК України) звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ТОВ Телерадіокомпанія «Міст ТБ» (далі - ТРК «Міст ТБ») про стягнення 223 408,98грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобовязань за договором №1-03 від 27.11.2009 про ретрансляцію, укладеним Львівською обласною державною телерадіокомпанією, правонаступником якої є позивач, та ТРК «Міст ТБ», щодо сплати позивачу винагороди у розмірі 15 100,00грн в місяць за надання послуг з ретрансляції телепрограм відповідача у власному ефірі, його заборгованість за період з вересня 2016 року по грудень 2017 року становить 223 408,98грн. Вимогу позивача від 01.12.2017 про сплату такої заборгованості відповідач отримав 06.12.2107, проте заборгованості не сплатив. Крім того, вказує, що в порушення умов п.4.3 договору з грудня 2016 року до липня 2017 року відповідач не складав та не подавав на підпис позивачу актів приймання-передачі послуг, у звязку з чим позивач сам оформляв такі акти в кінці кожного місяця та надсилав відповідачу.

04.07.2018 позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за договором №1-03 за період з вересня 2016 року по травень 2018 року в сумі 298 908,98грн у звязку з несплатою відповідачем чергових платежів за період з січня по травень 2018 року (том 2,а.с. 48-52).

Рішенням Господарського суду Львівського області від 14.08.2018 у справі № 914/563/18 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 298 908,98грн заборгованості та 4 483,52грн судового збору. Присуджено до стягнення з відповідача в доход Державного бюджету України 0,12 грн судового збору.

Рішення суду мотивоване ст.ст. 173, 174 ГК України, ст.ст. 11,204, 629, 525, 526, 530 ЦК України. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що надання позивачем послуг з ретрансляції програм відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними обома сторонами актами приймання-здавання наданих послуг, ефірними довідками, інформацією про обсяги ретрансляції програм відповідача за 2016 2017 роки, на оплату наданих послуг за договором від 27.11.2009 №1-03 позивач виставляв відповідачу рахунки. Встановивши відсутність сплати заборгованості в сумі 298 908,98грн за надані послуги за період з вересня 2016 року по травень 2018 року, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та задоволення позову. При цьому, суд відхилив доводи відповідача про неналежне та неповне виконання позивачем умов договору в частині надання послуг з ретрансляції його програм у цифровому багатоканальному форматі та його посилання на те, що в ліцензії на мовлення Серії НР № 01142-м, виданій позивачу на багатоканальне (телебачення) мовлення, не визначений обсяг ретрансляції телепрограм відповідача, вказавши, що за умовами договору (п. 1.1.3) ретрансляція телепрограм відповідача у ефірному цифровому форматі (багатоканальне мовлення) здійснюється позивачем на окрему письмову вимогу відповідача, доказів звернення з якою до позивача відповідач суду не надав.

Відповідач оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Вважає рішення незаконним та необгрунтованим, просить його скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Скаржник вказує, що за умовами договору від 27.11.2009 №1-03 ретрансляція - це прийом із супутника та одночасна передача повної та незмінної телепрограми. При цьому, така передача здійснюється в режимі реального часу, без затримки і змін, тривалістю (розкладом), визначеною даним договором у ефірному аналоговому та ефірному цифровому форматі. Ретрансляція у ефірному цифровому форматі здійснюється з моменту запровадження в Україні ефірного цифрового мовлення (мовлення багатоканальної цифрової телемережі) на окрему письмову вимогу сторони1». Позивач здійснює багатоканальне мовлення на підставі ліцензії на мовлення НР- № 01142-м, виданої ОСОБА_2 радою України з питань телебачення та радіомовлення. Судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що у цій ліцензії позивач не врахував обсяг ретрансляції програм відповідача, максимальний обсяг ретрансляції позивачем відповідача становить 0,00% під час здійснення багатоканального мовлення, що, на думку скаржника, свідчить про факт відсутності належного та повного виконання позивачем умов договору про ретрансляцію. Крім того, скаржник вказує на відсутність в матеріалах справи належних первинних документів на підтвердження наданих послуг на ретрансляцію шляхом цифрового багатоканального мовлення та вважає, що довідки про обсяги ретрансляції не підтверджують надання цих послуг у належному обсязі та на якісному рівні, визначеному стандартами телевізійного мовлення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Вказує, що згідно з умовами договору про ретрансляцію від 27.11.2009 №1-03 та виданою позивачу ОСОБА_2 радою з питань телебачення та радіомовлення ліцензією НР №01130-м на здійснення ефірного мовлення обсяги ретрансляції програм відповідача становлять 3 год на добу, і наявними в матеріалах справи доказами підтверджується безперервне, своєчасне та якісне надання позивачем послуг з ретрансляції програм відповідача кожного дня з 21:00 до 00:00. Щодо доводів скаржника про відсутність доказів надання позивачем послуг ретрансляції в цифровому-багатоканальному форматі позивач вказує, що згідно з п.1.1.3 договору така ретрансляція здійснюється на окрему письмову вимогу відповідача, проте упродовж дії договору не находило окремої письмової вимоги відповідача про ретрансляцію його телепрограм в цифровому-багатоканальному форматі.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у справі №914/563/18 (колегією суддів Львівського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Зварич О.В, суддів Дубник О.П., Скрипчук О.С.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та витребувано у Господарського суду Львівського області матеріали даної справи.

02.10.2018 надійшли до апеляційного суду матеріали справи.

У звязку з ліквідацією Львівського апеляційного господарського суду та утворенням Західного апеляційного господарського суду, який розпочав свою роботу з 03.10.2018, справи, які перебували у провадженні Львівського апеляційного господарського суду, передано до Західного апеляційного господарського суду.

Автоматизованим розподілом (протокол автоматизованого розподілу від 09.10.2018) справу №914/563/18 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Хабіб М.І., суддів Галушко Н.А. та Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.10.2018 справу №914/563/18 прийнято до провадження колегією суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Хабіб М.І., суддів Галушко Н.А. та Орищин Г.В. , розгляд справи призначено на 23.10.2018.

Ухвалою від 23.10.2018 розгляд справи відкладено на 30.10.2018.

У судовому засіданні 30.10.2018 представник скаржника підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Крім того, подав клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати у позивача оригінали рахунків з реквізитами до оплати, визначеними договором,які позивач вважає неоплаченими; довідку банку позивача про рух коштів за спірний період; угоди про зміну реквізитів договору.

Представник позивача підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, заперечив проти доводів відповідача та його клопотання, надав ліцензію на мовлення Сер. НР№ 01142-м, на яку посилається відповідач в апеляційній скарзі,просив залишити рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційний суд відхиляє клопотання скаржника про витребування доказів як необґрунтоване. Відповідач не заявляв таке клопотання суду першої іншої інстанції та не надав доказів неможливості його подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. Отже, в силу приписів ч.3 ст.269 ГПК України такі докази не можуть витребовуватися та прийматися апеляційним судом.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Західний апеляційний господарський суд встановив наступне.

27.11.2009 ТРК «Міст ТБ» (сторона 1) та Львівська обласна державна телерадіокомпанія ( сторона2) уклали договір № 1-03 про ретрансляцію(том 1,а.с. 29-34), за умовами якого сторона1 надає стороні 2 право на ретрансляцію телепрограм стороною 2 у власному ефірі, а сторона 2 зобовязується ретранслювати телепрограми у власному ефірі відповідно до умов даного договору.

Ретрансляція - це прийом із супутника, зазначеного у відповідному додатку до дійсного договору, та одночасна передача повної та незмінної телепрограми. При цьому подібна передача здійснюється в режимі реального часу, без затримки і змін, тривалістю (розкладом) визначеною даним договором (п.п.1.1.3).

Відповідно до п.3.4 договору сторона1 має право проводити інспектування діяльності сторони 2 з метою контролю виконання умов даного договору, проводити технічну експертизу щодо якості ретрансляції стороною 2 телепрограми протягом дії даного договору; самостійно визначати спосіб, порядок та умови здійснення контролю ретрансляції стороною2 телепрограми; у разі ретрансляції неналежним чином заборонити ретрансляцію; порушити питання про припинення дії договору, якщо сторона2 не усуне недоліки у ретрансляції телепрограми протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту виникнення таких недоліків.

За надання послуг з ретрансляції сторона 1 сплачує стороні 2 винагороду у розмірі 21 200,00грн з ПДВ за календарний місяць шляхом перерахування цієї суми на банківський рахунок сторони 2 (п.4.1, п.4.2 договору).

Згідно з п.4.3 договору наприкінці поточного місяця сторона1 останнім робочим днем оформляє акт.

Відповідно до п.8.1 термін дії договору складає 3 (три) роки з моменту підписання договору. Якщо жодна із сторін за один місяць до закінчення дії договору не заявить про його припинення договір вважається пролонгованим на той же термін (3 роки).

Згідно з п.9.7 договору реорганізація будь-якої із сторін не є підставою для припинення цього договору( п.9.7).

Додатком №1«Сітка мовлення (щодобовий розклад ретрансляції)» до договору встановлено дні та години ретрансляції: понеділок- неділя з 21 год.00 хв. до 24 год.00 хв., 3 години на добу.

У додатку №2 «Супутник (параметри)» до договору обумовлені параметри супутника, а саме: супутник АМОS 2; поляризація - горизонтальна; орбітальна позиція 4* західної довготи ; частота 11654.275 МГц; символьна швидкість 2000 Ксимв./сек.

16.06.2011 сторони уклали угоду про внесення змін і доповнень до договору від 27.11.2009 №1-03 про ретрансляцію, зокрема, пункт 1.1.3 викладено у наступній редакції: « Ретрансляція - прийом із супутника, зазначеного у відповідному додатку до дійсного договору та одночасна передача повної та незмінної телепрограми. При цьому, така передача здійснюється в режимі реального часу, без затримки і змін, тривалістю (розкладом) визначеною даним договором у ефірному аналоговому та ефірному цифровому форматі. Ретрансляція у ефірному цифровому форматі здійснюється з моменту запровадження в Україні ефірного цифрового мовлення (мовлення багатоканальної цифрової телемережі) на окрему письмову вимогу сторони1».

Названо угодою ( п.2 ) сторони продовжили дію договору до 31.12.2016 (том 1,а.с. 36).

Угодою від 29.02.2012 про внесення змін і доповнень до договору від 27.11.2009 №1-03 сторони змінили розмір щомісячної винагороди за надання послуг з ретрансляції, яку сплачує сторона 1 стороні 2, та встановили її у розмірі 15 100,00 грн ( з ПДВ) з розрахунку за календарний місяць (том 1, а.с. 37).

Позивачем та відповідачем підписані акти приймання-здавання наданих послуг за договором про ретрансляцію від 27.11.2009 №1-03 за вересень, жовтень, листопад 2016 року, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року та січень, лютий, березень 2018 року, кожен акт на суму 15 100,00грн( з ПДВ) (том 1,а.с. 109-117; том 2 а.с. 62 -67).

За період з грудня 2016року по червень 2017року та з квітня по травень 2018року суду не надано актів. Як пояснив позивач, в порушення пункту 4.3 договору відповідач за вказані місяці не складав і не надавав актів позивачу на підпис, тому позивач сам складав акти і надавав для підписання відповідачу, проте він їх не повернув. Однак, у ці місяці здійснювалася ретрансляція телепрограм відповідача, що підтверджується ефірними довідками. інформацією про обсяги ретрансляції програм відповідача за 2016 рік, за 2017 рік, за 2018 рік( січень-травень) зведенням програм філії ПАТ «ОСОБА_2 суспільна телерадіокомпанія України» «Львівська регіональна дирекція» (том 1,а.с. 118- 216, т.2, а.с. 91 -101).

Ці пояснення позивача відповідач не заперечив.

На оплату наданих послуг позивач щомісячно виставляв відповідачу рахунки( т.1, а.с. 217-232, т.2. а.с.62,64,66,68, 69).

Як вбачається з матеріалів справи (довідки позивача №214 від 15.06.2018 про заборгованість, заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог від 02.07.2018) відповідач частково оплатив надані послуги, сплатив у вересні 2016року 3091,02 грн та у жовтні 2016 року - 15 100,00грн, його заборгованість станом на 15.06.2018 становить 298 908,98грн (том 2,а.с.48-52, 56).

Позивач неодноразово звертався до відповідача з претензіями про сплату заборгованості, надавав довідки про стан заборгованості(претензії № 706/01/01-14 від 30.11.2017, №406/01/01-14 від 15.06.2018), надсилав йому акти звірки взаємних розрахунків (лист від 10.01.2018), проте відповідач актів звірки не підписав, претензії позивача залишив без задоволення (том 1,а.с. 102-108, 234-239, том 2,а.с.53-59).

Доказів сплати заборгованості відповідач суду не надав.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 298 908,98грн.

Позивач є правонаступником всіх прав та обовязків Львівської обласної державної телерадіокомпанії за договором № 1-03 від 27.11.2009 про ретрансляцію, із змінами та доповненнями до нього, що підтверджується наступним:

-наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України від 25.08.2015 № 191 «Про реорганізацію Львівської обласної державної телерадіокомпанії» припинено діяльність Львівської обласної державної телерадіокомпанії шляхом приєднання до ОСОБА_2 телекомпанії України (далі - НТКУ) (том 1,а.с. 38);

- наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України від 28.08.2015 №205 Львівську обласну державну телерадіокомпанію приєднано до ОСОБА_2 телекомпанії України, яку визначено правонаступником майна, прав та обовязків усіх приєднаних до неї юридичних осіб (т.1, а.с.39-41);

- наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України від 30.09.2016 № 177 припинено діяльність ОСОБА_2 телекомпанії України шляхом перетворення у ПАТ «ОСОБА_2 суспільна телерадіокомпанія України» (том 1,а.с. 43-44);

-постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 №1039 затверджено статут ПАТ «ОСОБА_2 суспільна телерадіокомпанія України», згідно з п.1 якого ПАТ «ОСОБА_2 суспільна телерадіокомпанія України» є правонаступником майна, прав та обовязків ОСОБА_2 телекомпанії України , що припинила свою діяльність( т.1, а.с.46-64);

-19.01.2017 до Єдиного державного реєстру ЮОФОПГФ внесено запис про реєстрацію ПАТ «ОСОБА_2 суспільна телерадіокомпанія України» та його відокремлених підрозділів , зокрема, філії «Львівська регіональна дирекція» ( т.1, а.с. 65-75) .

Дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором(ч.1 ст.903 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В силу ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, на підставі договору № 1-03 про ретрансляцію позивач надавав відповідачу послуги з ретрансляції телепрограм відповідача у власному ефірі, за які відповідач мав сплачувати позивачу згідно з договором, в редакції угоди від 29.02.2012, винагороду у розмірі 15100,00грн( з ПДВ) в місяць. Факт надання послуг з ретрансляції програм відповідача в період з вересня 2016року по травень 2018 року у ефірному аналоговому форматі підтверджується підписаними обома сторонами актами приймання-здавання наданих послуг, ефірними довідками, інформацією про обсяги ретрансляції програм відповідача за 2016 рік, за 2017 рік та за 2018 рік( січень-травень), зведенням програм філії «Львівська регіональна дирекція». Конкретний строк оплати договором не встановлено, на оплату послуг позивач виставляв відповідачу щомісячні рахунки. За період з вересня 2016року по травень 2018 року відповідач мав сплатити позивачу за надані послуги 317 100,00грн ( 21 місяць х 15100,00), проте сплатив лише 18 191.02 (3091,02 + 15100,00)грн, його заборгованість становить 298 908,98грн ( 317 100,00 18 191,02).

В апеляційній скарзі відповідач стверджує про неналежне та неповне виконання позивачем умов договору в частині надання послуг з ретрансляції телепрограм відповідача у цифровому форматі, посилаючись на п.1.1.3 договору та те, що в ліцензії на мовлення НР- № 01142-м, виданій ОСОБА_2 радою України з питань телебачення та радіомовлення, на підставі якої позивач здійснює багатоканальне мовлення, не врахований обсяг ретрансляції телепрограм відповідача, відсутність доказів надання послуг з ретрансляції у цифровому форматі( багатоканальне мовлення) .

Дійсно, в ліцензії на мовлення Серії НР № 01142-м, виданій позивачу на багатоканальне (телебачення) мовлення та в додатках до неї, не визначений обсяг ретрансляції телепрограм відповідача. Однак, за умовами договору (п. 1.1.3), в редакції угоди від 16.06.2011, ретрансляція телепрограм відповідача здійснюється у ефірному аналоговому та у ефірному цифровому форматі, при цьому ретрансляція телепрограм відповідача у ефірному цифровому форматі (багатоканальне мовлення) здійснюється позивачем на окрему письмову вимогу відповідача.

Суд першої інстанції встановив,що відповідач не звертався до позивача з окремою письмовою вимогою про ретрансляцію його телепрограм у ефірному цифровому форматі.

Доказів звернення з такою вимогою до позивача відповідач не надав ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду.

Предметом даного спору є стягнення заборгованості за надані послуги з ретрансляції телепрограм відповідача у ефірному аналоговому форматі, які позивач надавав відповідачу на підставі ліцензії на мовлення Серії НР №01130-м, виданій на ефірне (телебачення) мовлення, в додатку 4 до якої визначені максимальні обсяги ретрансляції телепрограм відповідача 3години на добу, 15% ( ТОВ ТРК « Міст ТБ», м. Львів) ( ліцензія НР №01130-м з додатком 4 в матеріалах справи, т.2, а.с.78,84). Факту надання позивачем послуг з ретрансляції телепрограм відповідача у ефірному аналоговому форматі в період з вересня 2016року по травень 2018 року, заборгованість за які становить 298 908,98грн, відповідач не заперечив та не спростував.

На підставі викладеного апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи відповідача, погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає рішення суду про стягнення з відповідача 298 908,98грн заборгованості правомірним.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Скаржником не доведено,а апеляційним судом не встановлено наявності підстав, визначених статтею 277 ГПК України, для скасування чи зміни рішення. Отже, рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної скарги, належить покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 31,86,129, 236, 252, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 14.08.2018 у справі № 914/563/18 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної скарги, покладається на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у строки та в порядку, визначені статтями 286-291 ГПК України.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повна постанова складена 05.11.2018.

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя Н.А. Галушко

Суддя Г.В. Орищин