ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.10.2018 Справа № 908/2161/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом приватного підприємства "Оптторг" (вул. Вроцлавська, буд. 2-Б, м. Бердянськ, Запорізька область, 71100)

до відповідача приватного акціонерного товариства "Банк фінанси та кредит" (вул. Артема, буд. 60, м. Київ, 04050)

про 1) визнання виконаним основне зобов'язання Приватного підприємства "Оптторг" перед ПАТ Банк "Фінанси та Кредит", за відновленої кредитної лінії № 415-01-17 від 27.09.2007, укладеним між ВАТ Банк «Фінанси та Кредит» та Приватним підприємством "Оптторг";

2) визнання припиненою з 12.12.2016 іпотеку за Іпотечним договором № 02911/0907 від 28 вересня 2007 року укладеним між ВАТ Банк «Фінанси та Кредит» та приватним підприємством "Оптторг", який посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_1,(заборона відчуження зареєстрована за № 2398), предметом якого є нерухоме майно: а саме, комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою: м. Бердянськ, вул. Вроцлавська, буд. 2 «Б»;

3) зняття обтяження нерухомого майна, яке знаходяться за адресою м. Бердянськ, вул. Вроцлавська, буд. 2 "Б" , яке було накладено в рамках Іпотечного договору № 02911/0907 від 28 вересня 2007 року укладеного між ВАТ Банк «Фінанси та Кредит» та приватним підприємством «Оптторг», посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_1, внісши відповідні зміни до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна

встановив:

22.10.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява приватного підприємства "Оптторг" до відповідача приватного акціонерного товариства "Банк фінанси та кредит" про визнання виконаним основного зобов'язання Приватного підприємства "Оптторг" перед ПАТ Банк "Фінанси та Кредит", за відновленої кредитної лінії № 415-01-17 від 27.09.2007, укладеним між ВАТ Банк «Фінанси та Кредит» та Приватним підприємством "Оптторг"; 2). визнання припиненою з 12.12.2016 іпотеки за Іпотечним договором № 02911/0907 від 28 вересня 2007 року укладеним між ВАТ Банк «Фінанси та Кредит» та приватним підприємством "Оптторг", який посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_1, (заборона відчуження зареєстрована за № 2398), предметом якого є нерухоме майно: а саме, комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою: м. Бердянськ, вул. Вроцлавська, буд. 2 «Б»; 3). зняття обтяження нерухомого майна, яке знаходяться за адресою м. Бердянськ, вул. Вроцлавська, буд. 2 "Б" , яке було накладено в рамках Іпотечного договору № 02911/0907 від 28 вересня 2007 року укладеного між ВАТ Банк «Фінанси та Кредит» та приватним підприємством «Оптторг», посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_1, внісши відповідні зміни до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі у зв'язку з наступним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу (ч. 3 ст. 175 ГПК України).

Відповідно до вимог ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обтяження припиняється шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Порядок внесення (вилучення) записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна регулюється Положенням про єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 31/5 від 09 червня 1999 року (далі - Положення).

Так, пунктом 1.1 Положення встановлено, що Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (далі - Реєстр заборон) - це електронна база даних, яка містить відомості про: обтяження нерухомого майна: накладені заборони відчуження та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна.

Держателем Реєстру заборон є Міністерство юстиції України (пункту 1.3 Положення).

Відповідно до пункту 1.5 Положення, Реєстраторами Реєстру заборон (далі - Реєстратор) є: державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з Адміністратором і мають повний доступ до Реєстру заборон через комп'ютерну мережу.

Згідно з пункту 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною контрою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна.

Таким чином, відповідно до вказаного Положення державні нотаріальні контори виступають як Реєстратори Реєстру заборон, Держателем якого є Міністерство юстиції України, та при внесенні реєстраційного запису до Реєстру заборон не вчиняють нотаріальної дії, а виконують управлінські функції.

Аналіз наведеного свідчить, що нормами чинного законодавства визначено коло осіб, яким делеговані повноваження щодо внесення відповідних змін до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна.

Тобто, приватне акціонерне товариство "Банк фінанси та кредит" (відповідач) не наділений правом вчиняти відповідні дії.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року №1952-IV, визначено, що нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно з статтею 3 Закону України № 1952-IV, інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Процедура перенесення державним реєстратором прав на нерухоме майно записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, Державного реєстру обтяжень рухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно визначена Порядком використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Наказом Мінюста №1844/5 від 14 грудня 2012 року.

Відповідно до пункту 6 цього Порядку, перенесення записів з Реєстрів до Державного реєстру прав здійснюється державним реєстратором прав у разі, коли наявні у Реєстрах записи є чинними та ідентифікують об'єкт нерухомого майна або суб'єкта речових прав, їх обтяжень.

Враховуючи наведені норми слідує, що приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_1 (яка в рамках іпотечного договору № 02911/0907 від 28.09.2007 наклала заборону на відчуження обєкта нерухомості), у відповідності до п. 7 ст. 3 КАС України, є спеціальним суб'єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що спір "про зобовязання зняти обтяження нерухомого майна" не підлягає розгляду в господарських судах України, суд дійшов висновку, про наявність достатніх підстав для відмови у прийняття позовної заяви.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 9 цього Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус.

Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси.

Відповідно до частини другої статті 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Статтею 21 ГПК України встановлено, що не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що спір "про зобовязання зняти обтяження нерухомого майна" не підлягає розгляду в господарських судах України, суд дійшов висновку, про наявність достатніх підстав для відмови у прийняття позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 21, 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити приватному підприємству "Оптторг" у відкритті провадження у справі.

Додаток: позовна заява з доданими до неї документами усього на 36 арк., у тому числі оригінал квитанції МР_АВ120290ТАІ_3374440 від 10.10.2018 про сплату судового збору в розмірі 1762,00 грн, оригінал фіскального чеку від 16.10.2018.

Відповідно до ст. 235, п. 7 ч. 1 ст. 255, ст. ст. 256, 257 ГПК України ухвала суду набрала законної сили 25.10.2018 та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя І.С. Горохов