РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.11.2018Справа № 910/10757/18

За позовомХерсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Елби"
простягнення 136 000, 00 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Ярмоленко С.М.
Представники сторін:

від позивача: Прохоров Є.І. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Херсонське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елби" про стягнення 68 000,00 грн. штрафу та 68 000,00 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Адміністративною колегією Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 13/2-17 прийняте рішення від 03.08.2017 року № 29-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю "Елби", проте відповідачем штраф оплачено не було, у зв'язку з чим було нараховано пеню за прострочку.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 20.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 року відкладено підготовче засідання на 03.10.2018 року.

24.09.2018 року через загальний відділ суду позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої останній зазначає, що у тексті позовної заяви не вірно вказано ціну позову, а саме 13 600 грн., тоді як потрібно було вказати 136 000 грн. Таким чином, позивач просить вважати ціну позову зазначену у позовній заяві №71-02/527 від 08.08.2019 року - 136 000 грн. замість - 13 600 грн.

З огляду на те, що у судовому засіданні 03.10.2018 здійснено дії передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, а також те, що представник позивача у даному судовому засіданні зазначив, що повідомлений про наслідки закриття підготовчого засідання, суд дійшов висновку про можливість закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 02.11.2018.

Безпосередньо в судовому засіданні 02.11.2018 представник позивача наполягав на задоволенні заявленого позову та надав усні пояснення по справі.

У судове засідання, що відбулось 02.11.2018 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, оскільки відповідача належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, суд вважає, що неявка представника в судове засідання 02.11.2018 не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" від 03.08.2017 № 29-р/к у справі № 13/2-17 (далі - Рішення) постановлено визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Елби" (відповідача), Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання Техна" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Техноекспорт", які полягали в узгодженні свої поведінки при підготовці документів, наданих у складі пропозиції конкурсних торгів для участі у Процедурі закупівлі товару ДК 021:2015 - 45342000-6 - Зведення огорож, характеристики будівництва/робіт - ІА13-5 (реконструкція) (дата та номер оголошення про проведення процедури закупівлі, опублікованого на сайті prozorro.gov.ua/tender 15.07.2016 UA-2016-07-15-000066-а), проведеної Комунальним підприємством Херсонської обласної ради "Херсонські авіалінії" у серпні 2016 року, внаслідок чого конкуренцію між ними під час участі у вказаній Процедурі закупівлі було усунуто, порушенням законодавства про законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді анти конкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Відповідно до п. 2 Рішення, за порушення, зазначене у п. 1 резолютивної частини цього Рішення, накласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Елби" штраф у розмірі 68 000, 00 грн.

Приписами ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон) встановлено, що рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок:

- відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації);

- відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб'єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою.

Копія Рішення була направлена відповідачу супровідним листом (вих. № 8-2/1055 від 07.08.2017) та отримано ТОВ "Елби" 12.08.2017, про що свідчить роздруківка з офіційного сайту Укрпошти.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону, особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Приймаючи до уваги ст. 56 Закону, Рішення вважається таким, що вручене відповідачу 12.08.2017, а строк сплати штрафів за Рішенням закінчився 12.10.2017.

Оскільки відповідачем не здійснено сплату штрафів за Рішенням у встановлений строк, позивачем, нараховано відповідачу пеню за прострочення сплати останнім штрафів за Рішенням в період з 15.11.2017 по 18.01.2018 включно; з 08.02.2018 по 15.04.2018 включно; з 13.06.2018 по 08.08.2018 включно, що становить 68 000, 00 грн.

Водночас, приписами ч. 5 ст. 56 Закону встановлено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Таким чином, враховуючи приписи ч. 5 ст. 56 Закону позивачем заявлено до стягнення пеню в сумі 68 000, 00 грн.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок допущеного відповідачем порушення приписів Закону, що призвело до звернення позивача до господарського суду шляхом стягнення з відповідача господарських санкцій у вигляді штрафу у розмірі 68 000, 00 грн. та пені у розмірі 68 000, 00 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Положеннями ч. 2 ст. 56 Закону встановлено, що рішення та розпорядження органів антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Відповідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Суд відзначає, будь-яких доказів щодо сплати відповідачем на користь позивача штрафу за Рішенням в сумі 68 000, 00 грн. сторонами спору до суду не подано.

Враховуючи викладене позовні вимога про стягнення з відповідача суми штрафу за Рішенням підлягає задоволенню повністю в сумі 68 000, 00 грн.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідач не виконав зобов'язання із сплати штрафу у строк, встановлений положеннями ст. 56 Закону, тому заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 68 000, 00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елби" (02095, м. Київ, ВУЛИЦЯ СРІБНОКІЛЬСЬКА, будинок 22; ) в дохід Державного бюджету України із зарахуванням коштів за реквізитами: Одержувач: УДКСУ у м. Херсоні, розрахунковий рахунок № 0002в Головному Управлінні Державної казначейської служби України у Херсонській області, МФО 852010, код ОКПО 37959779 на користь Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (73000, м. Херсон, пр. Ушакова, 47; ) штраф у розмірі 68 000, 00 грн, пеню в розмірі 68 000, 00 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2040, 00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з п.п. 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення буде складено та підписано 07.11.2018 року.

Суддя Ю.О.Підченко