ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2018 р. м. Київ Справа№ 927/246/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Разіної Т.І.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Григораш Н.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 01.11.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Командор" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.07.2018 (повний текст складено 13.07.2018)

у справі №927/246/18 (суддя Бобров Ю.М.)

за позовом заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Командор"

про внесення змін до договору оренди землі

В судовому засіданні 01.11.2018 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Командор" про внесення змін до договору оренди землі, укладеного 05.12.2006 між Седнівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Командор".

Позов мотивований тим, що розмір орендної плати, яка сплачується ТОВ «Компанія «Командор» за користування земельною ділянкою загальною площею 4,04 га згідно з умовами укладеного між сторонами договору оренди землі від 05.12.2006, не відповідає розміру орендної плати, встановленому рішенням двадцять другої сесії Седнівської селищної ради VII скликання від 25.09.2017, а саме 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 01.01.2017.

Прокурор зазначає, що порушення вимог законодавства при використанні ТОВ «Компанія «Командор» орендованої земельної ділянки, прямо порушує державний інтерес, оскільки плата за її використання надходить до місцевого бюджету у значно меншому розмірі, що не відповідає вимогам ст. 288 Податкового кодексу України та порушує інтереси держави.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 09.07.2018 у справі № 927/246/18 позов задоволено.

Внесено зміни до пункту 5 та пункту 9 Договору оренди землі, укладеного 05 грудня 2006 року між Седнівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Командор", зареєстрованого у Чернігівському районному відділі регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.12.2006 за №06, виклавши ці пункти у наступній редакції:

" 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2017 рік становить 4517637,12 грн. (чотири мільйони п'ятсот сімнадцять тисяч шістсот тридцять сім грн. 12 коп.)";

" 9. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та розмірі, що становить 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 542116,45 грн. (п'ятсот сорок дві тисячі сто шістнадцять грн. 45 коп.) на рік".

Стягнуто з Приватного підприємства "Компанія "Командор" на користь Прокуратури Чернігівської області 1762,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про залишення позову без розгляду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до заперечень підстав звернення прокурора з даним позовом до суду в інтересах держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області.

На переконання апелянта, у даному випадку підстави для звернення прокурора з даним позовом відсутні, а судом помилково прийнято позовну заяву до розгляду, що складена без дотримання вимог ч. 3 ст. 162 ГПК України, та не містить жодних належних обґрунтувань та доказів на підтвердження представництва прокуратурою інтересів органу місцевого самоврядування - Седнівської селищної ради.

Відповідач вказує, що заступником керівника Чернігівської місцевої прокуратури не зазначено жодних причин неможливості здійснення позивачем, який є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів в судовому порядку.

В обґрунтування своїх доводів посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 12.03.2018 у справі №927/880/17 та на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Меньчинська проти Російської Федерації» та справі «Мартіні проти Франції».

У відзиві на апеляційну скаргу прокурор зазначає, що його звернення до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби при вирішенні суспільно значимого питання додержання законності при користуванні суб'єктами господарювання земельними ділянками. Одночасно посилається на бездіяльність сторін у справі та необхідність захисту інтересів держави саме прокурором. На його думку, Седнівська селищна рада, маючи відповідні повноваження для захисту інтересів держави та громадян, всупереч цим інтересам, за захистом останніх упродовж тривалого часу до суду не звернулася, у зв'язку з чим прокурор, реагуючи на виявлені порушення законодавства, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу відповідача 08.08.2018 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Куксову В.В., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Куксов В.В., судді Чорна Л.В., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.08.2018 апеляційну скаргу відповідача залишено без руху у зв'язку з неподанням документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

05.09.2018 від відповідача надійшов лист на виконання вимог ухвали суду від 13.08.2018, до якого додано платіжне доручення на підтвердження оплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Компанія "Командор" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.07.2018 у справі №927/246/18, розгляд справи призначено на 16.10.2018.

25.06.2018 на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Відповідно до акту прийняття-передачі судової справи від 02.10.2018 справу №927/246/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2018 апеляційну скаргу відповідача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Разіна Т.І., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2018 у справі №927/256/18 колегією суддів у визначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд справи призначено на 01.11.2018.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 01.11.2018 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та залишити позов без розгляду.

Прокурор в судовому засіданні апеляційної інстанції 01.11.2018 заперечував проти доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник позивача в судове засідання апеляційної інстанції 01.11.2018 не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини його неявки суду невідомі.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представника позивача в судове засідання обов'язковою не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.12.2006 між Седнівською селищною радою (надалі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Командор» (надалі - Орендар) укладено договір оренди землі (надалі - Договір), згідно умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для експлуатації оздоровчого табору для дітей «Веселка», що знаходиться в смт. Седнів на території Седнівської селищної ради Чернігівського району та області (а.с. 15-17).

Відповідно до п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,04 га, в тому числі 4,04 га забудованих земель.

На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна, перелічені у п. 3 Договору.

Згідно з п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 62 216,00 грн.

Орендна плата, згідно з п. 9 Договору, вноситься Орендарем в грошовій формі в сумі 1 244,32 грн. за рік на розрахунковий рахунок Седнівської селищної ради.

У п. 13 Договору Сторони визначили, що розмір орендної плати переглядається один раз на три роки у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджується документами;

- в інших випадках, передбачених законом.

Сторони домовилися (п. 36 Договору), що зміна умов Договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою Сторін. У разі недосягнення згоди щодо умов Договору, спір розв'язується у судовому порядку.

Договір укладено на 49 років (п. 8 Договору).

Договір зареєстрований у Чернігівському районному відділі регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.12.2006 за № 06.

Як вбачається із матеріалів справи, 10.06.2011 між сторонами була укладена Додаткова угода, згідно якої п. 9 Договору викладено у новій редакції, а саме: орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у сумі 2 696,61 грн. на рік (а.с.18).

Рішенням Седнівської селищної ради від 28.12.2011 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель смт. Седнів Чернігівського району Чернігівської області та введено в дію нормативну грошову оцінку земель смт. Седнів з 01.01.2012 (а.с. 31).

Матеріали справи не містять, а прокурором та позивачем не подано ні додатків до вказаного рішення, ні технічної документації з нормативної грошової оцінки земель смт. Седнів з 01.01.2012.

Згідно з Витягом № 155 від 29.08.2017 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, переданої в оренду відповідачу, вбачається, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки під забудовою складає 4 517 637,12 грн. (а.с. 22).

25.09.2017 Седнівська селищна рада Рішенням 22 сесії 7 скликання (а.с. 23) вирішила, зокрема:

1. Встановити ТОВ «Компанія «Командор» річну орендну плату за земельну ділянку площею 4,04 га в смт.Седнів, що орендована ним згідно Договору оренди землі від 05 грудня 2006 року, що зареєстрований 06.12.2006 за №06 у Чернігівському районному відділі регіональної філії Центру ДЗК, в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки, яка складає 4 517 637,12 грн.

2. Вирішено Седнівському селищному голові укласти з ТОВ «Компанія «Командор» додаткову угоду з наступним внесенням змін до Договору оренди землі від 05 грудня 2006 року, що зареєстрований 06.12.2006 за №06 у Чернігівському районному відділі регіональної філії Центру ДЗК (надалі Договір), зокрема:

2.1. Внести зміни до п. 5 Договору та викласти його в наступній редакції:

« 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2017 рік становить 4 517 637,12 грн.»;

2.2. Внести зміни до п. 5 Договору та викласти його в наступній редакції:

« 9. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та розмірі, що становить 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 542 116,45 грн. на рік»

2.3. Внести зміни до п. 14 Договору та викласти його в наступній редакції:

« 14. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожен день прострочення».

Листом від 17.10.2017 №280 (а.с.24) позивачем на адресу відповідача було направлено для ознайомлення та подальшого підписання проект додаткової угоди №2 до Договору (а.с.27), копію Витягу з технічної документації (а.с.25), копію рішення (а.с.26).

Вказані документи були отримані відповідачем 19.10.2017 (а.с.28).

Листом від 21.11.2017 № 307 (а.с. 29), отриманим відповідачем 22.11.2017 (а.с. 30) виконком селищної ради просив відповідача надати інформацію про результати розгляду вищевказаного листа від 17.10.2017 за №280, який залишений відповідачем без відповіді.

Відповідно до наданої виконавчим комітетом Седнівської сільської ради довідки №82 від 13.02.2018 на адресу Чернігівської місцевої прокуратури на №--- від ---, в 2017 році до бюджету селищної ради ТОВ «Компанія «Командор» сплачено 6 947,33 грн. орендної плати за землю (а.с.20).

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд дійшов висновку, що порушення вимог законодавства при використанні ТОВ «Компанія «Командор» орендованої земельної ділянки прямо порушує державний інтерес, оскільки орендна плата за її використання надходить до місцевого бюджету Седнівської селищної ради у значно меншому розмірі, а позивач не здійснює захист цих інтересів шляхом звернення до суду з позовом про внесення змін до Договору, тому прокурор має не тільки законне право, а й обов'язок здійснити захист таких інтересів.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до частин третьої - п'ятої статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

При поданні позову в інтересах держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області прокурор зазначає, що селищною радою не вжито заходів по врегулюванню спірних правовідносин у судовому порядку, у зв'язку з чим розмір орендної плати, яка сплачується ТОВ «Компанія «Командор» за користування земельною ділянкою, суперечить вимогам ст. 288 Податкового кодексу України, оскільки не відповідає розміру орендної плати, встановленої рішенням 22 сесії 7 скликання від 25.09.2017, а саме 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 01.01.2017.

На думку прокурора, порушення вимог законодавства при використанні відповідачем вказаної орендованої земельної ділянки прямо порушує державний інтерес, оскільки плата за її використання надходить до місцевого бюджету у значно меншому розмірі, що не відповідає вимогам ст. 288 Податкового кодексу України та порушує інтереси держави.

Вважає, що селищна рада допустила бездіяльність у цьому питанні, що свідчить про неналежний захист державних інтересів уповноваженим органом в особі Седнівської селищної ради, а тому є підстави для представництва в суді інтересів держави прокурором.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф. В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27).

Водночас існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява N 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі):

"Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Водночас, ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо Суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 N 1604(2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Положення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.99 N 3-рп/99 Конституційний Суд України, з'ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи N806/1000/17).

У даній справі прокурор обґрунтував наявність "інтересів держави" порушенням, на його думку, законності у сфері земельних відносин при використанні ТОВ «Компанія «Командор» вказаної земельної ділянки, оскільки плата за її використання надходить до місцевого бюджету у значно меншому розмірі, що не відповідає вимогам ст. 288 Податкового кодексу України.

Водночас пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №924/1237/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Седнівська селищна рада, відповідно до положень чинного законодавства наділена правом і має можливість самостійно вирішувати питання місцевого значення (у т.ч. шляхом звернення до суду).

Звертаючись з позовом в інтересах держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області прокурор зазначає, що Чернігівською місцевою прокуратурою вивчено стан додержання вимог земельного законодавства при передачі земельних ділянок в оренду та повноти надходження до бюджету орендної плати за користування земельними ділянками на території Чернігівського району.

Однак, в матеріалах справи відсутні відомості щодо проведення прокуратурою будь - якої перевірки стану додержання вимог земельного законодавства при передачі земельних ділянок в оренду та повноти надходження до бюджету орендної плати за користування земельними ділянками на території Чернігівського району.

Крім того, документи, які були додані прокурором до позову, засвідчені Седнівським селищним головою Шевчиком М.О., в той час як матеріали справи не містять жодного запиту чи звернення прокурора до Седнівської селищної ради з проханням надати необхідні документи.

В матеріалах справи наявні листи №№ 82, 83 від 13.02.2018 Седнівської селищної ради, адресовані Чернігівській місцевій прокуратурі (а.с. 20-21) на запит без номеру та без дати, а саме довідка про сплату коштів до бюджету селищної ради за 2017 від ТОВ "Компанія "Командор" від орендної плати за землю в сумі 6947,33 грн. та повідомлення, що земельна ділянка для експлуатації оздоровчого табору для дітей «Веселка» в смт. Седнів, загальною площею 4,04 га забудованих земель (кадастровий номер :01:000:0115) на території Седнівської селищної ради була передана ТОВ "Компанія "Командор" за актом прийому - передачі у грудні 2006 року.

Абстрактні твердження прокурора, що «місцеві ради, відповідно до закону, від імені та в інтересах територіальної громади міста повинні здійснювати контроль за надходженням коштів від використання землі у межах міста не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування» та про те, що «не укладання та несвоєчасне укладання суб'єктами господарювання договорів оренди землі призводить до втрат коштів місцевого бюджету» є формальними та декларативними, оскільки не містять посилання на те, що зазначене має місце в Седнівській селищній раді.

При подачі позову заступником керівника Чернігівської місцевої прокуратури не зазначено жодних причин неможливості здійснення позивачем, який є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів в судовому порядку.

Доводи прокурора, викладені у відзиві на апеляційну скаргу щодо тривалої бездіяльності Седнівської селищної ради спростовуються матеріалами справи та протирічать доводам прокурора, викладеним у позовній заяві.

Так, на підставу тривалого порушення законодавства у сфері земельних відносин прокурор вказує, що рішенням Седнівської селищної ради від 28.12.2011 (а.с. 31) затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель смт. Седнів Чернігівського району Чернігівської області та введено в дію нормативну грошову оцінку земель смт. Седнів з 01.01.2012, водночас, станом на 14.03.2018, всупереч п. 13 договору оренди землі від 04.12.2006, зміни до договору оренди щодо розміру орендної плати з урахуванням нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки не внесені.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять, а прокурором та позивачем не подано ні додатків до вказаного рішення, ні технічної документації з нормативної грошової оцінки земель смт. Седнів з 01.01.2012.

Місцевим господарським судом не було перевірено та не встановлено, яку нормативно грошову оцінку земель смт. Седнів було введено в дію з 01.01.2012.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що в період з 2012 до жовтня 2017 року селищна рада зверталась до відповідача з пропозицією внесення змін до договору оренди земельної ділянки (в частині збільшення орендної плати та нормативно грошової оцінки земельної ділянки).

Згідно з Витягом № 155 від 29.08.2017 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, переданої в оренду відповідачу, вбачається, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки під забудовою складає 4 517 637,12 грн. (а.с. 22).

Датою формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №155 є 08.08.2017.

Датою реєстрації витягу Міжрайонним управлінням у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області є 29.08.2017.

Відтак, 25.09.2017 Седнівська селищна рада Рішенням 22 сесії 7 скликання (а.с. 23) вирішила, зокрема:

1. Встановити ТОВ «Компанія «Командор» річну орендну плату за земельну ділянку площею 4,04 га в смт.Седнів, що орендована ним згідно Договору оренди землі від 05 грудня 2006 року, що зареєстрований 06.12.2006 за №06 у Чернігівському районному відділі регіональної філії Центру ДЗК, в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки, яка складає 4 517 637,12 грн.

2. Вирішено Седнівському селищному голові укласти з ТОВ «Компанія «Командор» додаткову угоду з наступним внесенням змін до Договору оренди землі від 05 грудня 2006 року, що зареєстрований 06.12.2006 за №06 у Чернігівському районному відділі регіональної філії Центру ДЗК (надалі Договір), зокрема:

2.1. Внести зміни до п. 5 Договору та викласти його в наступній редакції:

« 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2017 рік становить 4 517 637,12 грн.»;

2.2. Внести зміни до п. 5 Договору та викласти його в наступній редакції:

« 9. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та розмірі, що становить 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 542 116,45 грн. на рік»

2.3. Внести зміни до п. 14 Договору та викласти його в наступній редакції:

« 14. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожен день прострочення».

Листом від 17.10.2017 №280 (а.с.24) позивачем на адресу відповідача було направлено для ознайомлення та подальшого підписання проект додаткової угоди №2 до Договору (а.с.27), копію Витягу з технічної документації (а.с.25), копію рішення (а.с.26).

Вказані документи були отримані відповідачем 19.10.2017 (а.с.28).

Листом від 21.11.2017 № 307 (а.с. 29), отриманим відповідачем 22.11.2017 (а.с. 30) виконком селищної ради просив відповідача надати інформацію про результати розгляду вищевказаного листа від 17.10.2017 за №280, який залишений відповідачем без відповіді.

На підставі вказаного рішення від 25.09.2017 Седнівською селищною радою 17.10.2017 на адресу ТОВ "Компанія "Командор" листом №280 направлено проект додаткової угоди № 2 до договору оренди землі від 05.12.2006, з витягом технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 155 від 29.08.2017, для підписання, а в подальшому, 21.11.2017 позивачем на адресу відповідача було направлено лист №307 про надання інформації про розгляд попереднього листа № 280 від 17.10.2017.

Вищенаведене свідчить, що позивачем самостійно вживались дії щодо укладання з відповідачем додаткової угоди №2 до договору оренди землі в частині зміни нормативно грошової оцінки земельної ділянки та орендної плати станом на 2017 рік.

Крім того, у тексті позовної заяви та доданих до неї документах чітко викладено змістовний порядок та перелік вчинених позивачем (селищною радою) дій, спрямованих на врегулювання спірного питання з відповідачем.

У зв'язку з цим у прокурора відсутні підстави стверджувати щодо бездіяльності селищної ради у цьому питанні та про неналежний захист державних інтересів уповноваженим органом в особі Седнівської селищної ради.

Отже, прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що Седнівська селищна рада не може чи не бажає здійснювати захист інтересів держави та звертатись до суду з відповідним позовом до відповідача.

Враховуючи, що пунктом 2 рішення Седнівської селищної ради 22 сесії 7 скликання від 25.09.2017 вирішено Седнівському селищному голові укласти з ТОВ «Компанія «Командор» додаткову угоду з наступним внесенням змін до Договору оренди землі від 05 грудня 2006 року, проект додаткової угоди №2, запропонований в жовтні 2017 року позивачем відповідачеві, останнім отриманий, селищна рада не позбавлена права і можливості на звернення до суду з відповідним позовом про визнання додаткової угоди укладеною чи внесення змін до спірного договору оренди земельної ділянки.

З огляду на вказані обставини справи, сама присутність прокурора на судовому процесі на стороні позивача ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, та створює відчуття нерівності у сторони відповідача, на що він посилається в апеляційній скарзі.

Підстави представництва Прокурором інтересів держави з'ясовуються насамперед судом першої інстанції, який має досить широкий розсуд (дискрецію) в оцінці підстав звернення прокурора.

У разі вирішення спору по суті безпідставність звернення прокурора до суду на захист інтересів держави може бути підставою для скасування судового акта у випадку, коли законних підстав для такого представництва явно не було, що свідчить про порушення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України.

Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про відсутність у прокурора законних підстав на звернення з даним позовом до суду в інтересах Седнівської селищної ради.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).

Відповідно до ч.1 ст. 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Командор" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.07.2018 з підстав, викладених в ній, підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.07.2018 у справі №927/246/18 прийняте з порушенням норм матеріального права, без належного з'ясування обставин справи, підлягає скасуванню.

Одночасно позов заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Командор" про внесення змін до договору оренди землі підлягає залишенню без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 275 ГПК України з вищевказаних підстав.

У відповідності до ст.129 ГПК України у зв'язку із задоволенням апеляційної скарги відповідача, судові витрати за її розгляд підлягають стягненню з Прокуратури Чернігівської області на користь відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 4 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Командор" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.07.2018 у справі №927/246/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.07.2018 у справі №927/246/18 скасувати.

3. Позовну заяву заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Командор" про внесення змін до договору оренди землі залишити без розгляду.

4. Стягнути з Прокуратури Чернігівської області (14000, м. Чернігів, вул.Князя Чорного, буд. 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Командор" (15522, Чернігівська область, Чернігівський район, смт. Седнів, вул. Шевченка, оздоровчий табір «Веселка», ) 2 643,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду Чернігівської області видати наказ.

6. Матеріали справи №927/246/18 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 05.11.2018.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Т.І. Разіна

А.І. Тищенко