ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/471/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Пількова К.М.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук Ю.В.,

учасники справи:

позивач - обслуговуючий кооператив "Житлово - будівельний кооператив № 276",

представники позивача - Келембет Г.С. - керівник (у режимі відеоконференції),

відповідач - акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі",

представник відповідача - Локотков Б.О. - адвокат (посвідчення від 09.09.2008 №1886; у режимі відеоконференції ) ,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - Товариство)

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2018 (суддя Ліпінський О.В.) та

постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.07.2018 (головуючий суддя - Широбокова Л.П., судді Кощеєв І.М. і Чимбар Л.О.)

за позовом обслуговуючого кооперативу "Житлово - будівельний кооператив № 276" (далі - Кооператив)

до Товариства

про визнання недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення правил.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про визнання недійсним рішення комісії Товариства з розгляду акта про порушення від 19.07.2017 №121510, оформленого протоколом від 21.12.2017 №12-35 (далі - Рішення).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем безпідставно здійснено нарахування неврахованої електроенергії згідно з пунктом 2.9 Методики обчислення обсягу електричної енергії, недорахованої унаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562 (далі - Методика), за формулою 2.7, тоді як за виявлене порушення (самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника) нарахування неврахованої електроенергії визначається згідно з пунктом 2.7 Методики за формулою 2.10. Крім того, при проведенні перевірки і складанні акта відповідачем невірно наведена схема електропостачання, оскільки підключення відбулося не повз розрахунковий прилад, а до лінії ліфту, яка йде через розрахункових прилад, що представники відповідача мали можливість перевірити, відключивши лінію ліфта, однак цього не зробили.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2018: позов задоволено частково; визнано недійсним Рішення в частині нарахування Кооперативу недорахованої електричної енергії на суму 37 470,62 грн.; відмовлено в задоволенні позову в частині визнання недійсним Рішення про нарахування Кооперативу недорахованої електричної енергії на суму 754,42 грн.; стягнуто з Товариства на користь Кооперативу 1 727,22 грн. витрат зі сплати судового збору.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.07.2018: задоволено клопотання відповідача та здійснено заміну публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" на акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі"; рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2018 у справі №904/471/18 залишено без змін, а апеляційну скаргу Товариства без задоволення; судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладено на відповідача.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані наявністю правових підстав для визнання недійсним Рішення в частині нарахування суми 37 470,62 вартості недорахованої електричної енергії, оскільки акт про порушення від 19.07.2017 №121510 не містить необхідних та достатніх вихідних даних для визначення сили струму виходячи з допустимого тривалого струму для проводу АПВ 2х2,5 мм.кв, а тому розрахунок відповідача є необґрунтованим. За перерахунком суду вартість недорахованої електричної енергії становить 754, 42 грн., тому в частині нарахування позивачу вартості недорахованої електричної енергії на суму 754, 42 грн. Рішення Товариства є законним і обґрунтованим та визнанню недійсним не підлягає.

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами, Товариство звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій зазначає, що рішення судів попередніх інстанцій суперечать приписам чинного законодавства, оскільки при їх прийнятті було відсутнє повне, всебічне та об'єктивне дослідження всіх фактичних обставин справи, які мали значення для справи в їх сукупності, - та просить: скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2018 і постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.07.2018; прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю; судові витрати зі справи покласти на позивача. Згідно з доводами касаційної скарги:

- висновки судів попередніх інстанцій про відсутність вимірів перерізів проводів у місцях безпосереднього приєднання є неправомірними, безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки в акті про порушення фактично зазначено два заміри площі перерізу дротів, використаних у схемі самовільного підключення;

- висновки судів першої та апеляційної інстанції про те, що для встановлення найменшої поперечної площі перерізу проводів, використаних у схемі самовільного підключення, обов'язково мало бути проведено щонайменше два заміри площі перерізу в місцях приєднання до мережі та місцях безпосереднього приєднання струмоприймачів, є безпідставними;

- дійшовши висновку про обрахунок сили струму виходячи із сили струму навантаження електроустановки при підключенні усіх наявних струмоприймачів на максимальну потужність, суди попередніх інстанцій проігнорували положення пункту 2.6 Методики та заперечення відповідача, оскільки згода обох сторін договору, постачальника та споживача електричної енергії, в даному випадку є вирішальною умовою.

У письмовій заяві до Касаційного господарського суду Кооператив зазначає, що судами першої та апеляційної інстанції не було порушено норми матеріального права та просить "ухвалити справедливе рішення" і залишити судові рішення першої та апеляційної інстанції без змін, а касаційну скаргу Товариства без задоволення.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі встановлено, зокрема, таке.

20.11.1998 "ГАЭК "Днепрообленерго", правонаступником якого є Товариство (постачальник), та Кооперативом "Житлово-будівельний кооператив №276" (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №1583/23-185 (далі - Договір).

12.12.2007 сторонами підписано додаткову угоду №1/369 до Договору, якою Договір викладено в новій редакції; відповідно до його умов:

- постачальник зобов'язався передати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 9,4 кВт, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач зобов'язався оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору (пункт 1);

- Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 12.12.2007 (пункт 9.8);

- Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 9.8.1).

19.07.2017 відповідачем здійснено перевірку дотримання вимог Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 № 28 (далі - Правила), на об'єкті позивача (освітлення сходових клітин), що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Янтарна, 77-А. Перевірку проведено трьома представниками постачальника за участю представника споживача - голови Кооперативу Келембет Г.С.

За результатами перевірки встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією порушив пункти 6.40, 6.41 Правил та пункт 2.1.5 Методики а саме: здійснив самовільне підключення струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі повз розрахунковий прилад обліку №0231252 без порушення схеми обліку. Самовільне підключення виконано проводом АПВ 2х2,5 від поверхових розподільчих мереж (стояків житлових квартир) з метою безоблікового споживання електричною енергією. Самовільне підключення виконано приховано, виявити під час контрольного огляду можливості не було. При включенні навантаження електричний лічильник №023152 спожиту електричну енергію не обліковує. Споживачу продемонстровано порушення. Про виявлене порушення складено акт про порушення від 19.07.2017 №121510 (далі - Акт), підписаний трьома представниками постачальника та представником споживача - головою Келембет Г.С.

На підставі Акта прийнято рішення комісії Товариства про нарахування споживачу вартості недорахованої електричної енергії у відповідності до пункту 2.9 за формулою 2.7 Методики за період з 19.11.2015 по 19.07.2017 на загальну суму 222 454,87 грн., про що складено протокол комісії Товариства від 27.07.2017 №7-54.

Не погоджуючись із згаданим рішенням комісії, Кооператив звернувся з позовом до господарського суду Дніпропетровської області про визнання недійсним рішення комісії Товариства з розгляду Акта, оформленого протоколом від 27.07.2017 №7-54.

Згодом Товариство скасувало своє рішення, оформлене протоколом від 27.07.2017 №7-54, що стало підставою для винесення господарським судом Дніпропетровської області ухвали від 31.10.2017 про припинення провадження у справі №904/8410/17.

21.12.2017 комісією Дніпропетровських міських електричних мереж Товариства повторно розглянуто Акт та прийнято Рішення про нарахування Кооперативу необлікованої електричної енергії у відповідності до пункту 2.9 за формулою 2.7 Методики за період з 23.05.2017 (дата проведення контрольного огляду, що передувала виявленню порушення дані контрольного огляду) по 19.07.2017 (дата усунення виявленого порушення). За проведеним розрахунком, сума нарахування склала 38 225,04 грн. Вказаний протокол позивач підписав із запереченнями щодо проведеного розрахунку та зазначив, що розрахунок повинен бути здійснений по навантаженню (оскільки діодні лампи споживають менше електроенергії), а не за перерізом дроту.

Не погодившись з Рішенням комісії Товариства, Позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що зі змісту Акта вбачається, що виявлене в ньому порушення визначене підпунктом 7 пункту 2.1 Методики, оскільки самовільне підключення було здійснено без порушення схеми обліку, до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника.

Тому посилання в Акті на пункт 2.1.5 Методики є безпідставним і таким, що не відповідає фактично виявленому порушенню.

Виявлене порушення передбачає здійснення нарахування вартості необлікованої електричної енергії у відповідності до пункту Методики, який відповідає суті порушення, а саме підпункту 7 пункту 2.1 Методики; тому відповідач обґрунтовано здійснив нарахування на підставі п. 2.9 за формулою 2.7 Методики - W = P · t. (де P- потужність самовільного підключення (кВт), що у разі підключення до однієї фази визначається за формулою P = I · U · cos(фі)).

З наявного у справі розрахунка вартості недорахованої електричної енергії вбачається, що при визначенні потужності самовільного підключення сила струму (одиниця - І) визначена позивачем виходячи з допустимого тривалого струму для поперечної площі перерізу проводу АПВ 2х2,5 мм кв, що становить 19 Ампер.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що згідно з даними третього розділу Акта та схеми електропостачання споживача, яка наведена в зазначеному Акті, вимірювання поперечної площі перерізу проводів, якими виконано самовільне підключення, здійснювалося лише в точках Т1, Т2, Т3, Т4, Т5, Т6, Т7, Т8, Т9, тобто в місцях приєднання зазначених проводів до електричної мережі (стояків житлових квартир). При цьому формула 2.7 Методики передбачає визначення I - сили струму виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення, а, отже, для встановлення найменшої поперечної площі перерізу проводів мало бути проведено щонайменше два заміри площі перерізу - у місцях приєднання до мережі та місцях безпосереднього приєднання струмоприймачів.

Акт не містить даних про здійснення виміру поперечної площі перерізу проводів, які використані у схемі самовільного підключення в місцях приєднання струмоприймачів або в інших місцях, в яких вона могла складати найменшу величину перерізу.

Таким чином, Акт не містить необхідних та достатніх вихідних даних для визначення сили струму виходячи з допустимого тривалого струму для проводу АПВ 2х2,5 мм кв, а тому розрахунок відповідача є необґрунтованим.

У пункті 5 Акта містяться дані про виміри навантаження струмоприймачів по кожній точці самовільного підключення (Т1=0,45А, Т2=0,45А, Т3=0,45А, Т4=0,45А, Т5=0,45А, Т6=0,45А, Т7=0,45А, Т8=0,45А, Т9=0,45А), які визначені відповідним засобом вимірювальної техніки, тип, інвентарний номер та дата повірки якого наведені в пункті 3 Акта, що є достатнім для обрахунку сили струму (одиниці І) виходячи із сили струму навантаження електроустановки при підключенні усіх наявних струмоприймачів на максимальну потужність.

Таким чином, розрахунок потужності самовільного підключення має складатися таким чином: Р = 0,45 х 9 х 0,22 х 0,9 = 0,8019 кВт/г,

де 0,45х9 (І) - сила струму навантаження струмоприймачів, помножена на девять самовільних підключень;

де 0,22 (U)- номінальна фазна напруга;

де 0,9 - cos(фі).

Отже, добовий обсяг споживання електричної енергії визначається таким чином: (Р) 0,8019 х (t) 12 = 9,6228 кВт.

Оскільки період нарахування недорахованої електричної енергії з 23.05.2017 по 19.07.2017 становить 56 днів, загальний обсяг недорахованої електричної енергії складає 538,876 кВт (9,6228х56=538,876), вартість якої, з урахуванням тарифу спірного періоду - 1,4 грн за 1 кВт, відповідно, становить 754,42 грн. (538,876 х 1,4=754,42).

Тому суди попередніх інстанцій дійшли висновку про визнання недійсним Рішення в частині нарахування суми 37 470,62 грн. недорахованої електричної енергії та про законність Рішення в частині нарахування позивачу вартості недорахованої електричної енергії на суму 754,42 грн.

Причиною подання касаційної скарги стала незгода відповідача з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції.

За порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку; до суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором (частина перша статті 235 Господарського кодексу України; далі - ГК України).

Підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред'явлення претензії порушнику зобов'язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди із застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням (частини перша та друга статті 237 ГК України).

Вирішуючи спір про застосування енергопостачальником до споживача електричної енергії оперативно-господарської санкції у вигляді стягнення вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил, суди повинні дослідити обставини щодо вчинення споживачем такого порушення, а також перевірити правильність визначення енергопостачальником розміру застосованої санкції у відповідності з вимогами Методики.

Відповідно до приписів Правил (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин):

- постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом (пункт 1.3);

- договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається (пункт 5.1);

- у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики (пункт 6.40);

- у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці (пункт 6.41);

- на підставі акта про порушення уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачеві. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків (пункт 6.42).

Положеннями Методики встановлено, що:

- енергопостачальником з метою запобігання розкраданню електричної енергії на прилади обліку електричної енергії споживача можуть бути встановлені індикатори дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (далі - індикатори; пункт 1.3);

- методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог Правил та в разі виявлення таких порушень Правил, зокрема підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку (підпункт 7 пункту 2.1);

- у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 7 пункту 2.1 цієї Методики, розрахунковий добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення розраховується за формулою (2.7) Методики. Кількість днів у періоді, за який здійснюється перерахунок, визначається за формулою (2.6) Методики (пункт 2.9).

Врахувавши наведені законодавчі приписи та здійснивши повну та всебічну оцінку доказів у справі, суди попередніх інстанцій, встановивши, що: зафіксоване в Акті порушення Правил визначене підпунктом 7 пункту 2.1 Методики, оскільки самовільне підключення було здійснено без порушення схеми обліку до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника; посилання в Акті на пункт 2.1.5 Методики є безпідставним і таким, що не відповідає фактично виявленому порушенню; виявлене порушення передбачає здійснення нарахування вартості необлікованої електричної енергії у відповідності до пункту Методики, який відповідає суті порушення, а саме підпункту 7 пункту 2.1 Методики; формула 2.7 Методики передбачає визначення I - сили струму виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення, тому для встановлення найменшої поперечної площі перерізу проводів мало бути проведено щонайменше два заміри площі перерізу - у місцях приєднання до мережі та місцях безпосереднього приєднання струмоприймачів; Акт не містить даних про здійснення виміру поперечної площі перерізу проводів, які використані у схемі самовільного підключення в місцях приєднання струмоприймачів або в інших місцях, в яких вона могла складати найменшу величину перерізу; Акт не містить також необхідних та достатніх вихідних даних для визначення сили струму виходячи з допустимого тривалого струму для проводу АПВ 2х2,5 мм кв, тому розрахунок відповідача є необґрунтованим; за перерахунком суду, вартість недорахованої електричної енергії за період з 23.05.2017 по 19.07.2017 становить 754, 42 грн., - дійшли висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Аргументи скаржника даного висновку не спростовують та не можуть слугувати підставами для скасування оскаржуваних судових актів, оскільки вони спростовуються викладеними обставинами, що встановлені судовими інстанціями на підставі досліджених ними доказів та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин та доказів.

Однак відповідно до частин першої та другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права і не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а прийнятих судових актів - без змін, як таких, що відповідають встановленим судами обставинам справи та застосованим ними нормам матеріального права.

У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін рішення судів попередніх інстанцій, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.07.2018 у справі № 904/471/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І.Булгакова

Суддя К. Пільков