ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2018 р. Справа № 916/1135/18

Господарський суд Одеської області, м. Одеса,

у складі судді: Малярчук І.А.,

за участю представників:

від позивача: Орєшкова Н.В., згідно довіреності №7968 від 29.112017р.

від відповідача: Степанович Д.Г., згідно довіреності №14/612 від 19.01.2018р.,

розглянувши справу №916/1135/18 за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14) в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) до Одеського прикордонного загону Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне Управління Державної казначейської служби в Одеській області(65000, м. Одеса, вул. Садова, 1-а) про зобов`язання укласти договір,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні документи суду щодо їх вирішення та ходу судового розгляду:
Позивач позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що 18.07.2008р. між РВ ФДМУ по Одеській області та ВЧ НОМЕР_1 укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №ДФ-155, згідно з яким відповідач отримав у користування нежитлові приміщення будинку морського вокзалу, загальною площею 820,8кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Приморська,6. Вказаним договором обумовлено, що балансоутримувачем орендованого майна є ДП «ОМТП». Відповідно до Закону України «Про морські порти України», розпорядження КМУ від 04.03.2013р. №133-р та Наказу Міністерства інфраструктури України №163 від 19.03.2013р. державні підприємства морського транспорту були реорганізовані шляхом виділу стратегічних об`єктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та зобов`язань щодо них відповідно до розподільчих балансів. Згідно з названими нормативно-правовими актами внаслідок виділу було утворено ДП «АМПУ», яка стала правонаступником державних підприємств морського транспорту, в тому числі ДП «ОМТП» у частині майна, прав та обов`язків відповідно до розподільчих балансів, зокрема, розподільчого балансу, підписаного між зазначеними юридичними особами станом на 13.06.2013р. В тому числі до ДП «АМПУ» було передано нежитлові приміщення будинку морського вокзалу, які знаходяться у користуванні відповідача згідно з договором оренди №ДФ-155. Наказом №17 від 13.06.2013р. ДП «АМПУ» наділила Одеську філію ДП «АМПУ» відповідними повноваженнями щодо здійснення діяльності відносно об`єкту оренди від імені та в інтересах ДП «АМПУ». На цій підставі ДП «АМПУ» вважає себе правонаступником ДП «ОМТП» за договором оренди №ДФ-155 від 18.07.2008р., у зв`язку із чим, спираючись на положення п.5.9. вказаного договору, вважаючи себе балансоутримувачем орендованого відповідачем майна, позивач вважає таким, що виник у відповідача обов`язок стосовно укладення із балансоутримувачем договору про відшкодування витрат на утримання об`єкту оренди. Так, 13.09.2017р. позивач звернувся до відповідача із пропозицією стосовно укладення згаданого договору, до якої додав два проекти такого договору, на що отримав відмову орендаря від укладання такого договору на тій підставі, що договір оренди припинився та продовження його дії не відбулось. Звідси, позивач вважає наявним у нього права на захист своїх прав та законних інтересів шляхом встановлення господарських правовідносин з відповідачем у формі договору.

Відповідач проти позову заперечує, подав відзив на позов від 06.07.2018р. за вх.№13583/18, де зазначає, що він не за власною ініціативою та не за власним рішенням розмістив особовий склад та отримав у користування приміщення в Одеському морському порту, а на підставі Розпорядження КМУ від 29.02.1996р. №143-р «Про відкриття пунктів пропуску через державний кордон України». Спираючись на приписи Положення про пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю, затвердженого Поставною КМУ «Про затвердження Положення про пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю» від 18.08.2010р. №751, Постанови КМУ від 22.02.1994р. №100 «Про стан виконання рішень Президента України і Уряду з питань додержання вимог прикордонного і митного законодавства», Порядку здійснення координації діяльності органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з питань додержання режимів на державному кордоні, затвердженого Постановою КМУ від 18.01.1999р. №48, ч.3 ст.11, п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про морські пори України», ст.322 ЦК України, вважає, що саме позивач має утримувати власне майно за власний рахунок та надавати його у користування відповідачу на безплатній основі, у т.ч. надавати на безоплатній основі послуги з утримання об`єкту оренди, яким користується відповідач. Також, відповідач посилається на відсутність у нього асигнувань на утримання об`єкту оренди. Проаналізувавши положення законів України про державні бюджети, відповідач дійшов висновку про те, що бюджетні призначення на відшкодування витрат на утримання орендованих приміщень для підрозділів Держприкордонслужби України, які розміщаються в портах, не виділяються і не повинні виділятись, так як урядом, а згодом і законодавцем було визначено, саме хто повинен нести тягар по утриманню підрозділів Держприкордонслужби України, які здійснюють заходи по охороні державного кордону в морських портах.

Також, відповідач вказує, що відповідно до вимог ч.2 ст.10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди в частині істотних умов має відповідати типовому договору оренди відповідного майна. При цьому, серед переліку істотних умов договору оренди, визначених нормами ст.10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", не містяться умови про відшкодування витрат на утримання орендованого майна або відшкодування експлуатаційних витрат. Відповідач вважає, що у нього не виникло законодавчо встановленого обов`язку щодо утримання орендованих приміщень та укладення оплатних договорів, а такий обов`язок передбачений у позивача, який є структурним підрозділом Міністерства інфраструктури України. Одночасно, відповідач вважає, що позивач не є суб`єктом господарювання в розумінні ч.3 ст.179 ГК України, на якого покладено обов`язок щодо укладання спірного договору. На тій підставі, що спірний договір не заснований на державному замовленні та позивач не є монополістом, відповідач вважає відсутніми підстави для укладення договору у порядку ст.181 ГК України.

Безпідставним, на думку відповідача, є посилання позивача на п.5.9. договору оренди №ДФ155 від 18.07.2008р., так як позивач не є стороною вказаного договору, як і не був стороною ДП «ОМТП», у зв`язку з чим не може вимагати виконання з боку відповідача названого пункту договору оренди.

Також, керуючись положеннями ст.631 ЦК України, ч.2 ст.291 ГК України, ч.2 ст.17, ст.26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», п.п.10.4., 10.6. договору оренди №ДФ155 від 18.07.2008р., відповідач визначає, що строк дії договору №ДФ15 сплинув ще 15.04.2014р., про що відповідач листом від 10.07.2018р. повідомив орендодавця, від якого не надійшло пропозицій стосовно продовження дії договору.

Одночасно, відповідач вважає, що позовна вимога позивача задоволенню не підлягає внаслідок пропуску позивачем строку позовної давності для звернення до суду із даним позовом. Так, відповідач вказує, що позивач ще в липні та листопаді 2014 року звертався до відповідача з пропозицією укласти договір на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг, у зв`язку з чим, на думку відповідача, строк позовної давності сплив 01.08.2017р.

Позивач у відповіді на відзив від 19.07.2018р. за вх.№14574/18 наполягає на тому, що не має нести витрати на утримання орендованого відповідачем майна. Крім викладеного у позові, позивач у відповіді на відзив зазначає, що згідно ч.4 ст.284 ГК України, п.10.4. договору оренди №ДФ155, за відсутності доказів фактичного припинення договірних відносин оренди та повернення майна орендодавцю, договір оренди свою дію не припинив та є діючим. Також, позивач вказує, що ним не пропущено строк позовної давності, оскільки пропозицію про укладення договору ним зроблено відповідачу 13.09.2017р., а відмову відповідача укласти договір, викладену у листі від 02.10.2017р., позивачем отримано 17.10.2017р., з чого і розпочався перебіг позовної давності, яка складає три роки.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби в Одеської області у судові засідання не з`являлась, правом на подання пояснень по суті спору не скористалась.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.06.2018р. відкрито провадження у справі №916/1135/18, постановлено розглядати справу №916/1135/18 в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду на 23.07.2018 р. о 10год.30хв.

Ухвалою суду від 17.07.2018р. призначено проведення підготовчого засідання по справі №916/1135/18 на 02.08.2018р. о 10год.30хв.

02.08.2018р. судом постановлено ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження до 20.09.2018р. включно.

20.09.2018р. судом постановлено ухвалу, якою залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби в Одеській області.

Ухвалою суду від 20.09.2018р. закрито підготовче провадження по справі №916/1135/18, відкрито розгляд справи по суті та відкладено розгляд справи на 15.10.2018р. о 12год.30хв.

27.09.2018р. судом постановлено ухвалу, якою перепризначено підготовче засідання суду на 17.10.2018 р. об 11год.30хв.

У судовому засіданні 17.10.2018р. оголошено протокольну ухвалу про перерву до 19.10.2018р. до 11год.30хв.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи від 08.10.2018р. за вх.№20422/18 було судом задоволене.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:
На підставі укладеного між РВ ФДМУ по Одеській області (орендодавець) та ВЧ 21338 (орендар) договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №ДФ155 від 18.07.2018р., відповідач отримав у користування нежитлові приміщення будинку морського вокзалу (інв.№073000), загальною площею 820,8кв.м., розміщені за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 6. що перебувають на балансі Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт (балансоутримувач). Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995р. №786 (зі змінами) і становить 1 грн у рік (п.1.1., 3.1. договору).

Положення п.5.9. договору оренди №ДФ155 від 18.07.2018р. зобов`язують орендаря здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого Майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього Договору укласти з Балансоутримувачем орендованого Майна договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг Орендарю.

Згідно п.п.10.1., 10.4. договору оренди №ДФ155 від 18.07.2018р., додаткової угоди від 05.09.2012р., він діє до 15.04.2013р. включно. У разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця та у разі належного виконання Орендарем умов цього договору, Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором та чинним законодавством за умови відсутності заперечень органу уповноваженому управляти об`єктом оренди, наданих Орендодавцю у встановлений законодавством термін.

Фактично майно у користування отримано відповідачем за актом приймання-передачі від 18.07.2008р.

Як свідчать наявні в матеріалах справи розподільчий баланс станом на 13.06.2013р., акти приймання-передачі майна, майнових прав та зобов`язань, складені та підписані ДП «ОМТП» та ДП «АМПУ» №б/н від 13.06.2013р., №19 від 13.06.2013р., наказ ДП «АМПУ» №17 від 13.06.2013р. «Про наділення філій майном, яке є частиною майна ДП «АМПУ» будинок морського вокзалу, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Приморська,6, переданий на баланс ДП «АМПУ» та в подальшому на баланс Одеської філії ДП «АМПУ».

Листом №33А/1961 від 13.09.2017р. позивач звернувся до відповідача із викладеною у листі пропозицією про укладення між ними договору про відшкодування експлуатаційних витрат із доданням до нього двох екземплярів проекту договору, які було вручено відповідачу відділенням зв`язку 18.09.2017р. Проект доданий до зазначеного листа є ідентичним тому, про зобов`язання укласти який заявлено даний позов.

Листом №721/9231 від 02.10.2017р. відповідач відмовив позивачу в укладенні запропонованого останнім договору, посилаючись на те, що договір оренди майна не продовжувався.

На підтвердження того, що ВЧ НОМЕР_1 не виділяються з Державного бюджету кошти на відшкодування витрат балансоутримувача та житлово-комунальних послуг відповідач подав до справи довідку №2 від 05.07.2018р.

У 2014 році між відповідачем та позивачем велось листування з приводу укладення договору на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна, підтвердженням чого слугують листи ВЧ 2138 (Одеський прикордонний загін) №721/4551 від 10.07.2014р., №721/4552 від 10.07.2014р., Адміністрації Одеського морського порту ДП «АМПУ» №33А/1477 від 20.11.2014р.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представників сторін, їх мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення чи відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.56 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і громадян шляхом заснування нового, реорганізації (злиття, приєднання, виділення, поділу, перетворення) діючого (діючих) суб`єкта господарювання з додержанням вимог законодавства. У разі виділення одного або кількох нових суб`єктів господарювання до кожного з них переходять за розподільчим актом (балансом) у відповідних частках майнові права і обов`язки реорганізованого суб`єкта.

Згідно ст.109 Цивільного кодексу України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ст.ст.512, 514, 517 ЦК України).

Положеннями п.8 Постанови КМУ №100 від 22.02.1994р. „Про стан виконання рішень Президента України і Уряду з питань додержання вимог прикордонного і митного законодавства Міністерству транспорту, Раді Міністрів Республіки Крим, місцевим державним адміністраціям, виконкомам місцевих Рад народних депутатів виділити у I кварталі 1994 р. службові приміщення для розміщення підрозділів Прикордонних військ і митниць згідно з додатком. Установлено, що: проведення роботи, пов`язаної з обладнанням, утриманням і ремонтом у пунктах пропуску через державний кордон приміщень для виконання зазначених видів контролю та службових приміщень для розміщення відповідних прикордонних підрозділів, митних та інших установ, що здійснюють контроль на державному кордоні (крім облаштування інженерними, технічними засобами для здійснення прикордонного, митного та інших видів контролю), покладається на Міністерство інфраструктури.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України „Про морські порти України адміністрація морських портів України або власник морського терміналу на безоплатній основі надає у користування приміщення для організації пункту пропуску через державний кордон України, де здійснюються в установленому законодавством порядку прикордонний, митний, санітарно-карантинний та екологічний контроль і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Морський термінал - розташований у межах морського порту єдиний майновий комплекс, що включає технологічно пов`язані об`єкти портової інфраструктури, у тому числі причали, підйомно-транспортне та інше устаткування, які забезпечують навантаження-розвантаження та зберігання вантажів, безпечну стоянку та обслуговування суден і пасажирів (п.7 ч.1 ст.1 Закону України „Про морські порти України).

Пунктом 9 Переліку пунктів пропуску через державний кордон, в яких здійснюється переміщення товарів через митний кордон України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.12р. №435 передбачені такі міжнародні пункти пропуску для морського сполучення - Ренійський морський порт, Ізмаїльський морський торговельний порт, Усть-Дунайський морський торговельний порт, Білгород-Дністровський морський торговельний порт, Іллічівський рибний порт, Іллічівський морський торговельний порт, Іллічівський судноремонтний завод, Одеський морський торговельний порт, морський торговельний порт Южний.

Частина 8 ст.1 Закону України „Про оренду державного та комунального майна визначає, що відносини оренди об`єктів портової інфраструктури, що перебувають у державній власності, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про морські порти України".

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до ч.1, п.10 ч.2 ст.20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

Положення ст.202 ЦК України передбачають, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.626, ст.627 ЦК України).

Відповідно до п.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За положеннями ч.3 ст.631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцент) повинна бути повною і безумовною (п.2 ст.638, п.1 ст.641, п.1 ст.642 ЦК України).

Відповідно до ч.4 ст.179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Положеннями ч.ч.1, 2, 3 ст.180 ГК України передбачено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ч.1 ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.181 ГК України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо) (ч.ч.4, 5, 6 ст.181 ГК України).

Положеннями ч.2 ст.187 ГК України встановлено, що день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч.ч.1, 2 ст.759, ч.1 ст.763 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Як передбачено ч.2 ст.291 ГК України договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання-орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об`єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем (ч.2 ст.26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: перелік послуг; вимоги до якості послуг; права і обов`язки сторін; відповідальність сторін за порушення договору; ціна послуги; порядок оплати послуги; порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання (ч.ч.1, 2, 3 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом (ч.ч.1, 3, 4 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

До відносин оренди приміщень будинку морського вокзалу, в частині що знаходиться на балансі Адміністрації Одеського морського порту, згідно ч.8 ст.1 Закону України „Про оренду державного та комунального майна застосовуються положення вказаного Закону, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про морські порти України". Такою особливістю є передбачена ст.11 Закону України "Про морські порти України" саме безоплатна передача у користування приміщень для організації пункту пропуску через державний кордон України.

Одночасно, спеціальної норми стосовно безоплатного утримання та надання безоплатних комунальних послуг орендарю вище проаналізоване чинне законодавство не містить. Натомість, ч.2 ст.19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна визначає порядок розрахунку орендних платежів за методикою, затвердженою КМУ.

Так, п.3 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої Постановою КМУ від 04.10.95р. N786, вказує на те, що до плати за оренду індивідуально визначеного майна не включаються витрати на утримання орендованого майна та плата за послуги, які відповідно до укладених угод зобов`язуються надавати орендарю державне підприємство, організація, господарське товариство, на балансі яких перебуває це майно.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 01.12.04 р. №18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, відповідач зобов`язаний відшкодовувати балансоутримувачу витрати на утримання орендованого майна та комунальних платежів щодо цього об`єкту, з врахуванням ще й того, що про це домовились орендар із орендодавцем у договорі оренди №ДФ155 від 18.07.2008р. Так, ані позивач, ані його попередник ДП «ОМТП» не є стороною договору оренди №ДФ155, у зв`язку з чим позивач не має права вимагати виконання зобов`язань за договором №ДФ155 так як не наділений правами за ним, однак, він, як балансоутримувач майна має право на захист законного інтересу в частині відшкодування йому витрат на утримання майна пропорційно до займаної орендарем площі.

Таким чином, саме на захист законного інтересу покликані позовні вимоги позивача про укладення договору про відшкодування експлуатаційних витрат, від укладення якого відповідач тривалий час ухиляється, чим зумовлює виникнення у позивача, який є державним підприємством, надмірного тягаря по утриманню майна, яким він фактично не користується.

При цьому, на думку суду, є недоречним посилання відповідача, як на підставу своїх заперечень, на положення п.8 Постанови КМУ №100 від 22.02.1994р. „Про стан виконання рішень Президента України і Уряду з питань додержання вимог прикордонного і митного законодавства, на яке послався відповідач у своїх запереченнях, з підстав того, що вказана постанова визначає обов`язок Міністерство інфраструктури проводити роботи, пов`язані з обладнанням, утриманням і ремонтом у пунктах пропуску через державний кордон приміщень для виконання зазначених видів контролю та службових приміщень для розміщення відповідних прикордонних підрозділів, митних та інших установ, що здійснюють контроль на державному кордоні, а не оплачувати такі роботи та послуги, а також не передбачають чинні нормативно-правові акти обов`язку ДП «АМПУ» за власні кошти утримувати майно в частині, якою користується прикордонний загін.

За таких умов, не слугує виправданням для відповідача той факт, що кошторисом бюджетних призначень по ВЧ не передбачені видатки на утримання орендованого майна.

Звідси, суд вбачає правомірність та доведеність позовних вимог позивача в частині виникнення у відповідача обов`язку укласти договір про відшкодування експлуатаційних витрат за проектом, що запропонований позивачем, який був надісланий відповідачу, та заперечень щодо конкретного змісту якого відповідач не навів, обмежуючись посиланням на відсутність у нього в цілому обов`язку укладати такий договір.

Одночасно, позовна вимога позивача про зобов`язання укласти договір підлягає частковому задоволенню, за виключенням його окремих положень, а саме, п.2.4.19. «Після підписання Договору оплатити послуги за період з 01.01.2015 року за тарифами, які діють на момент укладання Договору», абз.2 п.7.4. «Згідно із ст.631 ЦК України умови цього Договору розповсюджуються на взаємовідносини Сторін, які виникли до його укладання, а саме з 01.01.2015р.».

Так, формулювання положень п.2.4.19. проекту договору «Після підписання Договору оплатити послуги за період з 01.01.2015 року за тарифами, які діють на момент укладання Договору», порушуватиме права відповідача так, як з 2015 року по 2018р. тарифи змінювались та укладання договору із таким пунктом призведе до дисбалансу сторін.

Щодо передбачених позивачем у проекті договору умов абз.2 п.7.4. «Згідно із ст.631 ЦК України умови цього Договору розповсюджуються на взаємовідносини Сторін, які виникли до його укладання, а саме з 01.01.2015р.» не відповідає приписам ч.3 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги, яка передбачає, що договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік, у зв`язку з чим така умова не є прийнятною та в цій частині позову слід відмовити.

Між тим, суд зауважує позивачу, що згідно ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

З врахуванням наведених положень ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» позивач не позбавлений права звернутись до суду із позовом про стягнення вартості фактично спожитих відповідачем комунальних послуг, у т.ч. й за період з 01.01.2015р.

Розглянувши клопотання відповідача про застосування строку позовної давності до позовних вимог позивача, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За вимогами ч.ч.3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи те, що мала місце несплата відповідачем комунальних послуг, спожитих ним, ухилення відповідача від укладання договору на компенсацію витрат балансоутримувача, таке порушення є триваючим у часі, та такий стан речей не змінився станом на дату укладання рішення, тому суд не вбачає, що строк позовної давності за позовною вимогою сплив, з огляду ще й на те, що з пропозицією укласти такий договір та в редакції, викладеній в позовній заяві, позивач звернувся до відповідача 13.09.2017р.

За попереднім розрахунком позивача розмір понесених ним судових витрат складає 1762грн. судового збору за подання до суду даного позову, що налічує одну позовну вимогу.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 1762грн., які підлягають відшкодуванню платнику за рахунок відповідача, внаслідок часткового задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити позов Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14) в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна площа, 1) частково.

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Одеський прикордонний загін ( АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) укласти договір на відшкодування експлуатаційних витрат (водопостачання, водовідведення та теплопостачання) з Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) в особі її відокремленого структурного підрозділу - Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна площа, 1, ) у такій редакції:

«ДОГОВІР №

Про відшкодування експлуатаційних витрат

м. Одеса " " 20 р.

ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ», назване в подальшому «Виконавець», в особі першого заступника начальника "Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» Зубика Олександра Петровича, діючого на підставі Положення про Одеську філію державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрацію Одеського морського порту) та довіреності від 07 листопада 2017р. №7076, з однієї сторони, і Військова частина НОМЕР_1 , назване в подальшому «Замовник», в особі командира ___________, діючого на підставі _____________, з іншої сторони, разом іменовані «Сторони», а кожна окремо «Сторона», уклали цей договір про наступне:

1. ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ

1.1. Виконавець надає послуги з:

- видачі питної води на об`єкти «Замовника»;

- прийом господарсько-побутових стоків у систему каналізаційної «Виконавця»;

- утримання теплового обладнання та мереж теплопостачання

(надалі послуги) відповідно з Додатком № 1 «Перелік об`єктів Замовника».

Послуги з подачі холодної та гарячої води надаються:

в межах нормативів якості за ДСанПіН 2.2.4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною»

Послуги з прийому стоків холодного і гарячого водопостачання надаються: в межах показників якості, встановлених для Замовника «Правилами прийому стічних вод».

Послуги з теплопостачання надаються:

в межах якості до затвердженого температурного графіку, та згідно договірних обов`язків за умови додержання Замовником належного технічного стану установок, що використовують тепло та внутрішніх (Замовника) теплових мереж.

1.2. Замовник своєчасно сплачує за надані йому послуги, забезпечує належну експлуатацію своїх водопровідно-каналізаційних мереж, мереж теплопостачання, приладів і пристроїв на них, у відповідності з Правилами, перерахованими в п.2.1. цього договору та діючого законодавства України.

1.3. Загальна сума договору на 2018 рік складає ________ гривень (__________ гривень _____ копійок), в т.ч. водопостачання та водовідведення - ________ гривень; теплопостачання -_________ гривень), (в т.ч. ПДВ - ________ гривень).

1.4. Загальна сума договору може бути змінена в залежності від фактичного споживання послуг та змін тарифів. Зміни у Договір вносяться та оформлюються додатковою угодою.

2. ПРАВА ТА ОБОВ`ЯЗКИ СТОРІН

2.1. Сторони зобов`язуються керуватися чинними нормативними актами:

Законом України «Про питну воду та питне водопостачання»;

- Законом України «Про житлово-комунальні послуги»;

- Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжилкомунхоза України від 27.06.2008 р. №190 (далі «Правилами водокористування»);

- «Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення», затвердженими наказом Держжитлокомгоспу України від 05.07.1995 р. № 30 (далі «Правила експлуатації»);

- «Правилами приймання стічних вод підприємств, установ і організацій у систему каналізації м. Одеси», затвердженими рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.06.07г. № 632 (далі «Правилами приймання стічних вод»);

- Технічними умовами, існуючими ГОСТ, іншими нормативними актами, прийнятими в установленому законом порядку.

- ПТЕТУіМ п.5.14; Закон України «Про теплопостачання»; Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність»; СНІП 2.04.05 91 «Опалення, вентиляція та кондиціювання».

2.2. Виконавець зобов`язується:

2.2.1. Видавати Замовнику холодну і гарячу воду (далі воду) цілодобово або за графіком, приймати господарсько-побутові стоки відповідно до стану мереж і споруд водопроводу та каналізації, забезпечувати теплопостачання об`єктів Замовника згідно Наказів «Про початок та закінчення опалювального сезону» затверджених начальником Адміністрації Одеського морського порту.

2.2.2. Ставити Замовника до відома про припинення подачі води та прийому стоків, припинення теплопостачання не менше ніж за десять днів (за винятком перерви, що виникла в наслідок аварії або дії непереборної сили).

2.2.3. Виконувати розрахунок спожитих Замовником послуг згідно з нормами СНІП 2.04.01- 85 та СНІП 2.04.03-85 та на підставі вихідних даних, що були надані Замовником.

2.2.4. Щомісяця, не пізніше 27-го числа звітного місяця, оформлює та підписує двосторонній «Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг)».

2.3. Виконавець має право:

2.3.1. Вимагати своєчасної та повної оплати послуг, наданих Замовнику.

2.3.2. Відмовитися від виконання зобов`язань, передбачених п.2.2.1. цього договору, у разі порушення Замовником п.2.4.15. цього договору, при виникненні заборгованості.

2.3.3. Перевіряти технічний стан систем водопостачання-водовідведення, теплопостачання Замовника на предмет наявності витоків, нераціонального використання питної води, контролю якості стічних вод, стану приладів обліку тепла, води та стоків.

2.3.4. Спільно з представником Замовника знімати контрольні показання приладів обліку тепла, води та стоків.

2.3.5. В разі невиконання п.2.4.10. та п.2.4.15. цього Договору обмежувати споживання води та тепла до рівня екологічної броні, попередивши телефонограмою за один робочий день.

2.4. Замовник зобов`язується:

2.4.1. Утримувати в належному технічно справному стані свої водоканалізаційні мережі, мережі теплопостачання, обладнання, прилади та пристрої, що знаходяться у нього на балансі.

2.4.2. Проводити скидання стоків, якість яких не перевищує гранично допустимі концентрації, встановленої «Правилами приймання стічних вод».

2.4.3. При зміні банківських, платіжних та "поштових реквізитів, форми власності, найменування підприємства, характеру та обсягів водоспоживання та водовідведення, теплопостачання, кількості споживачів, тимчасове або постійне відключення від систем водопостачання-водовідведення, теплопостачання, сповіщати Виконавця письмово в термін за 10 днів до моменту виникнення.

2.4.4. У разі передачі об`єкта на баланс новому власникові, у строк трьох робочих днів після його передачі прибути для звірки розрахунків та оплати, погасити наявну заборгованість і подати заяву про розірвання договору.

2.4.5. Забезпечити належний санітарно-технічний стан приміщень індивідуальних теплових пунктів, підвищувальних насосних станцій, вузлів обліку води та стоків, а також збереження і цілісність запірної арматури, контрольно вимірювальних приладів, приладів обліку тепла, води і стоків, пломб, в тому числі дроту, та інших знаків встановлених працівниками Замовника та Держстандарту на прилади обліку тепла, води та стоків, фланцеві і штуцерні з`єднання, запірну арматуру (при наявності).

2.4.6. Забезпечити безпечний і вільний доступ представникам Виконавця для перевірки технічного стану внутрішніх інженерних систем, зняття показань приладів обліку тепла, води і стоків, відбору проб питної води та стоків. Своєчасно і в повному обсязі виконувати приписи Виконавця.

2.4.7. Відшкодовувати матеріальний збиток, нанесений системам каналізації, спорудам, обладнання і пристроям, а також водним об`єктам викликаний скиданням ненормативно-очищених стічних вод у каналізацію.

2.4.8. При призупиненні (припиненні) водопостачання-водовідведення, теплопостачання в відповідно з п.2.3.2. цього договору Замовник проводить відшкодування витрат Виконавця пов`язаних з припиненням та поновленням послуг водопостачання-водовідведення, теплопостачання у відповідності з діючими тарифами або калькуляцією (кошторисом).

У разі виконання Замовником робіт по призупиненні (припиненні) і відновленні водопостачання-водовідведення, теплопостачання своїми силами або силами третіх осіб, виконує зазначені роботи у присутності представника Виконавця.

2.4.9. Щомісяця, за встановленою формою з 16 по 20 число місяця в письмовому вигляді, надавати відомості про водоспоживання та водовідведення, теплопостачанні своїх об`єктів.

2.4.10. До 30 числа звітного місяця, Замовник повинен підписати та повернути Виконавцю «Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг)».

2.4.11. Здійснювати державну повірку приладів обліку тепла, води та стоків в строк встановлений діючим законодавством України, якщо такі прилади обліку встановлено Замовником.

2.4.12. За приписом Виконавця робити заміну приладів обліку тепла, води і стоків на іншій типо-розмір відповідно з об`ємом фактичного теплопостачання, водопостачання.

2.4.13. При виході з ладу приладу обліку тепла, води або стоків, негайно поставити до відома Виконавця, в 10-ти денний термін у присутності або за дозволом представника Виконавця виконувати роботи по їх заміні на новий за рахунок власних коштів. Всі роботи, пов`язані з ремонтом мереж теплопостачання, водопостачання, водовідведення, монтажем, демонтажем приладів обліку тепла, води та стоків, ремонтом, реконструкцією вузлів або вводів здійснюються тільки після повідомлення Замовником відповідних служб Виконавця. У разі виключення приладу обліку тепла, води та стоків з Державного реєстру України в період експлуатації приладів, Замовник може використовувати прилад до закінчення терміну експлуатації визначеного паспортом, після чого зобов`язаний за свій рахунок замінити на прилад занесений до Державного реєстру України.

2.4.14. Отримувати технічні умови і погоджувати проектну документацію з Виконавцем з підключення нових об`єктів, по всіх об`єктах капітального будівництва, ремонту, реконструкції, технічного переоснащення, пристрої вузлів обліку тепла, води та стоків.

2.4.15. Своєчасно і в повному обсязі оплачувати послуги.

2.4.16. При виході з ладу приладів обліку тепла, води та стоків з причин, не залежних від Замовника, останній зобов`язаний виконати їх заміну в порядку визначеному п. 2.4.13. цього договору, при цьому кількість спожитого тепла, відпущеної води та прийнятих стоків за термін відсутності засобу обліку (але не більше 2-х місяців) визначаються за середньодобовими споживанням за попередні два розрахункові місяці. Наступне визначення обсягів тепла, води, стоків здійснюється за нормами споживання (згідно Додаток №2 «Розрахунок теплових навантажень та водогосподарського балансу») до установки приладу обліку.

2.4.17. У разі зміни теплових навантажень будівлі, характеру, обсягів, цільового призначення будівлі та водоспоживання-водовідведення, Замовник зобов`язаний у місячний термін надати Виконавцю скоригований розрахунок теплових навантажень будівлі, водогосподарського балансу і при необхідності виконати приписи Виконавця відповідно до п.2.4.11. цього договору.

2.4.18. В разі відсутності приладів обліку водопостачання, водовідведення та теплопостачання приймати всі міри по встановленню приладів обліку.

2.5. Замовник має право:

2.5.1. На забезпечення теплоенергією, холодною і гарячою водою, якість якої відповідає ДСанПіН 2.2.4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною».

2.5.2. Отримувати інформацію щодо розміру тарифів, умов та режимів споживання.

2.5.3. Підключати субспоживачів до систем теплопостачання, водопроводу та каналізації що належать йому, дозволяти здійснювати забір води, тепла та скидання стоків стороннім споживачам з письмового дозволу Виконавця.

3. ПОРЯДОК І ТЕРМІНИ РОЗРАХУНКІВ

3.1. Облік спожитих послуг здійснюється за показниками приладів обліку тепла, води та стоків, встановлених на об`єктах Замовника, або розрахунковим шляхом у разі відсутності або неможливості встановлення приладів обліку.

У випадках перебоїв у теплопостачанні, водопостачанні не з вини Замовника, розрахунок за відпущене тепло, воду при відсутності приладів обліку тепла, води та стоків проводиться за час фактичної подачі тепла, води. Факт відсутності тепла, води встановлюється представниками Замовника та Виконавця з складанням акту. У разі відсутності підписаного сторонами акту, послуги теплопостачання, водопостачання-водовідведення вважаються наданими в повному обсязі.

3.2. Оплата послуг проводиться не пізніше 20-го числа місяця наступного за звітним. Грошові кошти перераховуються на поточний рахунок Виконавця.

3.3. Оплата здійснюється за тарифами, що діють на момент отримання послуг, затверджених у встановленому чинним законодавством порядку та затверджені наказом Начальника адміністрації Одеського морського порту. Станом на момент укладання діють такі тарифи:

- видача питної води (з міського водопроводу) від водопровідної мережі ОФ ДП «АМПУ»: 40,00 грн. за 1м3 (без урахування ПДВ);

- видача питної води (з артезіанських свердловин) від водопровідної мережі ОФ ДП «АМПУ»: _46,55_грн.за 1м3(без урахування ПДВ);

- видача питної води від водопровідної мережі ОФ ДП «АМПУ» (без урахування території транзитно-вантажного терміналу та автобази):_43,93 грн. за 1м3 (без урахування ПДВ);

- прийом господарсько-побутових стоків у систему каналізації ОФ ДП «АМПУ»: 50,339 грн. за 1м3 (без урахування ПДВ);

- Відшкодування витрат на виробництво теплової енергії, транспортування та постачання теплової енергії від котельні №6 (на природному газі): 3 659,03 грн. за 1 Гкал (без урахування ПДВ);

- Відшкодування витрат на виробництво теплової енергії, її транспортування та постачання від котельні №6 (на дизельному паливі) - 5 582,20 грн. за 1 Гкал (без урахування ПДВ);

У разі зміни тарифів, оплата Замовником наданих йому послуг проводиться за новими тарифами, без зміни інших умов договору.

ПДВ нараховується згідно чинного законодавства.

Відомості про зміну діючих тарифів Замовник отримує через повідомлення на поштову та електронну пошту, зазначену в цьому Договорі.

3.4. Рахунки направляються Замовнику на його фактичну адресу рекомендованим листом з повідомленням та електронну пошту вказану в договорі. Датою вручення рахунку Замовнику вважати дату відновлення електронного листа.

3.5. Замовник зобов`язаний письмово довести до відома Виконавця про неотримання рахунка за надані послуги теплопостачання, водопостачання та водовідведення.

3.6. Обсяги стоків, що відводяться від Замовника, приймаються рівними обсягам спожитої води або визначаються за показаннями приладу обліку стоків відповідно до п.п.3.14, 5.29 «Правил водокористування». Об`єм, скинутих Замовником зливових стоків, визначається розрахунковим шляхом згідно п.4.10. «Правил водокористування» та ДСТУ 3013-95.

3.7. Нарахування платежу за скидання ненормативно-очищених стоків проводиться згідно з «Правилами приймання стічних вод».

3.8. У разі зменшення кількості об`ємів споживання при проведенні розрахунків за діючими нормами, перерахунок проводиться з наступного місяця, після надання відомості. Виконавець не несе відповідальності за несвоєчасне подання Замовником відомостей про зменшення обсягів споживання.

3.9. У розрахунках між Замовником та субспоживачем Виконавець не бере участі, й суперечки з таким розрахунком не розглядає.

3.10. Виконавець має статус платника податку на прибуток на загальних умовах.

3.11. Замовник є не прибутковою організацією.

4. ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ

4.1. У разі несвоєчасного перерахування платежів Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за котрий нараховується пеня, від несвоєчасно сплаченої суми, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

4.2. Одностороння відмова Виконавця від виконання зобов`язань згідно п.2.2.1. цього договору, передбачений п.2.3.2. договору, не звільняє Замовника від відповідальності за порушення зобов`язань і від виконання своїх зобов`язань за даним договором.

4.3. Виконавець не несе відповідальність за теплопостачання, водопостачання-водовідведення субспоживачів у разі відключення Замовника від мереж теплопостачання, водопостачання-водовідведення за заборгованість, недотримання умов договору або порушення законодавчих актів України.

4.4. При виконанні своїх зобов`язань за цим Договором, Сторони, їх афілійовані особи, працівники або посередники не виплачують, не пропонують виплати і не дозволяють виплату будь-яких грошових коштів або передачу цінностей та будь-якого майна, прямо або опосередковано, будь-яким особам за вчинення чи не вчинення такою особою будь-яких дій з метою отримання обіцянки неправомірної вигоди або отримання неправомірної вигоди від таких осіб.

При виконанні своїх зобов`язань за цим Договором, Сторони, їх афілійовані особи, працівники або посередники не здійснюють дії, що кваліфікуються застосовним для цілей цього Договору законодавством, як давання/одержання хабара, комерційний підкуп, а також дії, що порушують вимоги чинного законодавства України та міжнародних актів про протидію легалізацію (відмиванню) доходів, отриманих злочинним шляхом та законодавства про боротьбу з корупцією.

У разі вчинення однією із Сторін дій, заборонених у цьому розділі, інша Сторона має право зупинити виконання Договору на будь-який строк, письмово повідомивши про це іншу сторону.

5. ПОРЯДОК ВИРІШЕННЯ СПОРІВ

5.1. Усі спори, пов`язані з цим договором, вирішуються шляхом переговорів між сторонами.

5.2. Усі спори між сторонами, по яких не було досягнуто згоди, розв`язуються згідно з чинним законодавством України в суді.

6. ФОРС-МАЖОРНІ ОБСТАВИНИ

6.1. Жодна зі сторін не буде нести відповідальність за повне або часткове невиконання будь-якого зі своїх зобов`язань після укладення цього договору, якщо невиконання буде наслідком перерахованих нижче обставин: стихійні лиха (блискавки, смерчі, наводнення, урагани, пожежі, землетрусу, обмерзання), війна або військові дії, страйки, масові заворушення, акти законодавчої влади, роблять неможливим, повністю або частково, виконання умов цього договору та виникли після його укладання.

Якщо будь-яка з таких обставин безпосередньо вплине на виконання зобов`язань в строк, встановлений у договорі, то цей термін пропорційно відсувається на час дії відповідних обставини.

У випадку, якщо форс-мажорні обставини тривають більше за один календарний місяць, то Сторони повинні домовитись про подальшу дію цього Договору. При цьому Виконавець та Замовник зобов`язані здійснити взаєморозрахунки за фактично виконані зобов`язання.

Факти настання обставин, перерахованих вище, повинні бути підтверджені документом компетентного органу.

7. ДОДАТКОВІ УМОВИ

7.1. З усіх питань, не врегульованих цим договором, сторони керуються "Правилами водокористування", "Правилами приймання стічних вод", «Правилами експлуатації» та чинним законодавством України.

7.2. За відсутності акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності за стан інженерних мереж Замовника та Виконавця, межа визначається:

- З водопроводу - у точці підключення водопровідного вводу Замовника (з колодязем і запірною арматурою) до вуличної розподільчої водопровідної мережі, що обслуговується Виконавцем;

- По каналізації - в точці підключення каналізаційного випуску Замовника (включаючи контрольний колодязь) до вуличної каналізаційної мережі, що обслуговується Виконавцем.

7.3. Всі права та обов`язки Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (в т.ч. ведення бухгалтерського обліку, проведення розрахунків, підписання первинних документів, приймання-передачі товарів, робіт та послуг за кількістю і якістю тощо), які передбачені цим Договором, виконуються Одеською філією Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрацією Одеського морського порту)».

7.4. Цей Договір укладається на строк до 31 грудня 2018 року, набирає чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками Сторін, в разі наявності. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якою із Сторін у порядку, визначеному законодавством України.

7.5. Умови цього договору мають однакову обов`язкову силу для сторін і можуть бути змінені за взаємною згодою з обов`язковим складанням письмового документа. Письмовий документ із змінами та доповненнями складається у двох примірниках та є невід`ємною частиною даного Договору.

7.6. Дія цього договору припиняється за домовленістю сторін та з інших установленим цим договором та чинним законодавством підстав.

7.7. Цей договір складено української мовою у двох примірниках, один з яких зберігається у Виконавця, а другий у Замовника.

7.8. Додатки:

Додаток №1 «Перелік об`єктів Замовника».

Додаток №2 «Розрахунок теплових навантажень та водогосподарського балансу».

8. ЮРИДИЧНІ АДРЕСИ І РЕКВІЗИТИ СТОРІН:

Перший заступник начальника Одеської філії Командир

ДП «АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ Військової частини 2138

УКРАЇНИ»

(адміністрація Одеського морського порту)

Додаток №1
до Договору № 20 р.
Про відшкодування експлуатаційних витрат

ПЕРЕЛІК

ОБ`ЄКТІВ ЗАМОВНИКА
1. Теплопостачання

№з/пПідрозділПрилад обліку Примітки
1Військова частина 2138SA-94/1 №0114094,86 % від загального споживання; додатково 1,65 Гкал в опалювальний сезон на підігрів гарячої води

2. Водопостачання та водовідведення:

№з/пПідрозділ Гор/холПрилад обліку Примітки
1. Військова частина 2138 -
Водовідведення дорівнює споживанню води.
У разі заміни, зняття і установки нового розрахункового приладу обліку Замовника оформляється двосторонній акт заміни. В разі відсутності приладів обліку, обсяг спожитих комунальних послуг Замовником визначається згідно з додатком №2.
О.П. Зубик _____________________________ _____________________________
М.П. Філії М.П.

Перший заступник начальника Одеської філії ДП Командир
«АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ Військової частини 2138
УКРАЇНИ» (адміністрація Одеського морського порту)
Додаток №2
До договору № від " " 201 р.
Про відшкодування експлуатаційних витрат
Розрахунок теплових навантажень
та водогосподарського балансу
Замовник: Військова частина НОМЕР_1
Розрахунок виконай згідно даних Замовника:
1. Розрахунок теплопостачання на опалення:
а) Витрати тепла на опалення приміщень
Рот = qo* V* (Тв - Тн )* а*к пот, ккал/год
де qо - теплова характеристика приміщень, ккал/м куб.*год*град;
V - обсяг будівлі по зовнішньому замірюванню, м куб;
Тв - середня температура повітря в приміщенні, приймається +18 С;
Тн - розрахункова температура зовнішнього повітря, (Тн = -18 С);
а - коефіцієнт, що враховує витрати тепла на підігрів зовнішнього повітря,
що надходить в приміщення шляхом інфільтрації через нещільність в огорожах приймається 1,1;
к пот - коефіцієнт втрат тепла в теплотрасы.
Тн, СV, м ку б.qoкпотаТв, СQot, ккал/годQot, Гкал/месПрим.
-182462,40,431,0U1841929,7530,69
2. Розрахунок водоспоживання та водовідведення
Розрахунок виконаний згідно Поточних індивідуальних норм водоспоживання
Розрахунок споживання води згідно норм та ДБН В.2.5-64:2012

СпоживачКількістьНорма, м.куб.Кількість роб. днів в міс.Водоспож. за місяць, м куб./місВодовідвед. за місяць, м куб./міс.Кількість гор. води, м куб.Витрати тепла на підігрів води, Гкал
Службовці960,0152234,7834,7815,220,76
Вологе прибирання, м.кв.820,80,00152229,7429,740,000,00
Душ. сітки, шт.20,53032,9432,9417,790,89
Всього:97,4797,47Всього:1,65
Всього:Кількість:
Водоспоживання, м куб. 97,47
Водовідведення, м куб. 97,47
Підігрів води, Гкал 1,65Тільки в зимовий час
Опалення, Гкал 30,69Тільки в зимовий час

В разі виникнення змін в розрахунках сторони підписують двосторонній акт без змін інших умов цьоґо договору.
Перший заступник начальника Одеської філії Командир
ДП "АДМІШСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТЮ Військової частини 2138
УКРАЇНИ" (адміністрація Одеського морського порту)
О.П. Зубик _____________________ _________________________
М.П. М.П.»
2.

3.Відмовити у задоволенні позову Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14) в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна площа, 1) щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) укласти договір в частині п.2.4.19. «Після підписання Договору оплатити послуги за період з 01.01.2015 року за тарифами, які діють на момент укладання Договору», абз.2 п.7.4. «Згідно із ст. 631 ЦК України умови цього Договору розповсюджуються на взаємовідносини Сторін, які виникли до його укладання, а саме з 01.01.2015р.».

4.Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Одеський прикордонний загін ( АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) в особі її відокремленого структурного підрозділу - Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна площа, 1, ) 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26 жовтня 2018 р.

Суддя І.А. Малярчук