УХВАЛА

м. Київ

24.10.2018Справа № 910/14598/17

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В.В., за участі секретаря судового засідання Топіхи І.О., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс "

до відповідача 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання"

відповідача 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)"

відповідача 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Консорис Партнери"

про стягнення 3 397 091,17 доларів США та 75 389 577,42 грн,

Представники учасників справи згідно протоколу від 24.10.2018,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (далі - позивач, Компанія) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання" (далі - відповідач 1, Завод), Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері-Бурове обладнання (Україна)" (далі - відповідач 2, Товариство) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Консорис Партнери" (далі - відповідач 3, Підприємство) про стягнення 3 397 091,17 доларів США та 75 389 577,42 грн., з яких 2 400 000 доларів США - заборгованість за кредитом, 997 091,17 доларів США - заборгованість за відсотками, 75 384 577,41 грн - заборгованість по пені, 5 000,00 грн - штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачами, як солідарними боржниками, зобов'язань за кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/14598/17, розгляд справи призначено на 20.09.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2017 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" про забезпечення позову, з метою забезпечення позову до набрання рішенням законної сили накладено арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері-Бурове обладнання (Україна)" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері-Завод бурового обладнання" в межах суми позову, а саме в межах 3 397 091 (три мільйони триста дев'яносто сім тисяч дев'яносто один) долар 17 центів США та 75 389 577 (сімдесят п'ять мільйонів триста вісімдесят дев'ять тисяч п'ятсот сімдесят сім) грн. 42 коп.; заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Діскавері-Бурове обладнання (Україна)" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Діскавері-Завод бурового обладнання" вчиняти дії щодо відчуження наявного в них рухомого та нерухомого майна в межах суми позову, а саме в межах 3 397 091 (три мільйони триста дев'яносто сім тисяч дев'яносто один) долар 17 центів США та 75 389 577 (сімдесят п'ять мільйонів триста вісімдесят дев'ять тисяч п'ятсот сімдесят сім) грн. 42 коп.

20.09.2017 через канцелярію суду від відповідачів 1 та 2 надійшли заяви про застосування наслідків спливу строків позовної давності, а також відповідачем 2 подано до матеріалів справи клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 910/14716/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2017 провадження по справі № 910/14598/17 зупинено до вирішення справи № 910/14716/17.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2017 про вжиття заходів забезпечення позову скасовано, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.09.2017 про зупинення провадження у справі № 910/14598/17 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 28.03.2018 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.09.2017, справу № 910/14598/17 направлено на розгляд Господарському суду міста Києва.

Постановою Верховного Суду від 01.02.2018 залишено без змін постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2018 справу № 910/14598/17 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.07.2018.

Підготовче судове засідання 09.07.2018 не відбулось, у зв'язку з перебуванням судді С. О. Чебикіної у відпустці, внаслідок чого ухвалою від 21.06.2018 учасників справи викликано в підготовче засідання на 10.07.2018.

09.07.2018 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді.

10.07.2018 відповідачами 1, 2 також подано заяву про врегулювання спору за участю судді.

10.07.2018 підготовче судове засідання відкладено на 25.07.2018.

18.07.2018 судом було повідомлено сторін, що підготовче судове засідання відбудеться 01.08.2018.

26.07.2018 відповідачем 3 подано до відділу діловодства суду клопотання про врегулювання спору за участю судді.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 судом постановлено проводити процедуру врегулювання спору за участю судді, визначено порядок проведення врегулювання спору за участю судді шляхом проведення спільної наради зі сторонами, яку призначено на 29.08.2018, провадження у справі № 910/14598/17 зупинено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2018 поновлено провадження в справі № 910/1459817, припинено врегулювання спору за участю судді, передано справу № 910/14598/17 на розгляд іншому судді.

Відповідно до протоколу від 05.09.2018 повторного автоматизованого розподілу судової справи № 910/14598/17, вказану справу передано на розгляд судді Джарти В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2018 справу № 910/14598/17 прийнято до свого провадження суддею Джарти В.В., постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.10.2018.

У підготовчому судовому засіданні 02.10.2018 представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з проведенням між сторонами переговорів стосовно врегулювання спору мирним шляхом.

Представником відповідачів 1, 2 у підготовчому судовому засіданні було подано заяву про врегулювання спору за участю судді, розгляд якого був відкладений на наступне судове засідання.

За наслідками підготовчого засідання 02.10.2018 судом була постановлена ухвала про відкладення розгляду справи на 24.10.2018.

24.10.2018 через відділ автоматизованого документообігу Господарського суду міста Києва до початку судового засідання Товариством було подане клопотання про зупинення провадження.

У судове засідання 24.10.2018 з'явились представник Компанії та Товариства, відповідач 1 та відповідач 3 своїх представників до суду не направили, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомленні належним чином.

Під час судового засідання 24.10.2018 судом розглянута заява про врегулювання спору за участі судді та відмовлено в її задоволенні з огляду на вказане нижче.

Положеннями частини 1 статті 186 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті.

Так матеріали справи містять заяву лише Заводу та Товариства, відомостей щодо згоди позивача та Підприємства матеріали справи не містять. Таким чином згода всіх сторін на врегулювання спору за участі судді відсутня.

Крім того, нормами частини 2 статті 187 ГПК України передбачено, що у випадку недосягнення сторонами мирного врегулювання спору за наслідками проведення врегулювання спору повторне проведення врегулювання спору за участю судді не допускається.

Беручи до уваги приписи вказаної статті, а також той факт, що в межах розгляду справи № 910/14598/17 вже була проведена процедура врегулювання спору за участі судді (Чебикіної С.О.) та сторони не досягли мирного врегулювання спору, суд не вбачає підстав для задоволення поданого Заводом та Товариством клопотання про врегулювання спору за участі судді від 02.10.2018.

Надалі, у судовому засіданні було поставлено на розгляд клопотання про зупинення провадження у справі, подане Товариством 24.10.2018.

Як вбачається із поданого клопотання, відповідач 2 просить суд зупинити провадження у справі № 910/14598/17 до набрання законної сили рішенням в справі № 910/17763/17. Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2017 в справі № 910/17763/17 відмовлено у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Златобанк" Славкіної М.А. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС" про визнання недійсним договору. Позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Національного банку України до Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС" про визнання недійсним Договору відступлення права вимоги задоволено повністю. Визнано недійсним з моменту укладення договір відступлення права вимоги від 04.02.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В., за реєстровим номером 236, що укладений між Публічним акціонерним товариством "Златобанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс". Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" на користь Національного банку України судовий збір у розмірі 800,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС" на користь Національного банку України судовий збір у розмірі 800 грн.

Задовольняючи самостійні вимоги третьої особи НБУ, місцевий господарський суд вказав, що ПАТ "Златобанк", в порушення вимог, встановлених частиною 2 статті 586 ЦК України та частини 2 статті 17 Закону України "Про заставу", і умов, передбачених пунктами 3.4.2 Договору застави №12/ЗМП від 05.03.2014, відступило ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" на підставі Договору відступлення права вимоги від 04.02.2015 спірні майнові права без відповідної згоди Національного Банку України, який є застоводержателем прав вимоги за кредитним Договором № 196/12-КL.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2018 рішення місцевого суду скасовано в частині задоволення позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Національного банку України та прийняте нове рішення в цій частині, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Національного банку України до Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС" про визнання недійсним Договору відступлення права вимоги від 04.02.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В. за реєстровим номером 236, що укладений між Публічним акціонерним товариством "Златобанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс". В іншій частині рішення залишено без змін. Також розподілено судовий збір.

Постановою Верховного Суду від 04.10.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2018 у справі № 910/17763/17 скасовано повністю, справу направлено на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Представник позивача у судовому засіданні 24.10.2018 заперечувала проти задоволення клопотання Товариства про зупинення провадження з підстав того, що спірний договір відступлення права вимоги від 04.02.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В. за реєстровим номером 236, що укладений між Публічним акціонерним товариством "Златобанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс", неодноразово був предметом дослідження в межах різних судових справах та його недійсність встановлена не була станом на день судового засідання.

Суд, заслухавши думку представників учасників справи, дійшов висновку про наступне.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Так, предметом спору в межах справи № 910/17763/17 є визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 04.02.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В., за реєстровим номером 236, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс».

Водночас, звертаючись із даним позовом про стягнення 3 397 091,17 доларів США та 75 389 577,42 грн., з яких 2 400 000 доларів США - заборгованість за кредитом, 997 091,17 доларів США - заборгованість за відсотками, 75 384 577,41 грн - заборгованість по пені, 5 000,00 грн - штрафу, Компанія посилається на спірний договір відступлення права вимоги від 04.02.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В., за реєстровим номером 236, як на підставу виникнення у позивача права вимоги за кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012.

Суд відзначає, що невизнання цивільного права полягає в пасивному запереченні наявності у особи суб'єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на право користування майном, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб'єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб'єктивного права.

Таким чином, оскільки саме в межах справи № 910/17763/17 буде розглянуто питання наявності у Компанії об'єктивного цивільного права, тобто безпосередньо дійсності договору, як підставу виникнення права вимоги у позивача, суд дійшов висновку про неможливість розгляду справи № 910/14598/17 до вирішення спору у справі № 910/17763/17. З огляду на вказане клопотання Товариства про зупинення провадження у справі № 910/14598/17 підлягає задоволенню.

При цьому, згідно пункту 4 частини 1 статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини 1статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

З системного аналізу викладеного вище, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 910/14598/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/17763/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Златобанк" Славкіної М.А. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -1. Національний банк України, 2. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, 3.Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)", 4. Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ" про визнання недійсним договору, застосування наслідків недійсності правочину та скасування записів, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Національного банку України до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС", 2. Публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Златобанк" Славкіної М.А., за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2: 1.Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)", 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ", 3. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним договору.

Керуючись статтями 46, 227, 229, 232- 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" про зупинення провадження у справі № 910/14598/17 задовольнити.

2. Зупинити провадження у справі № 910/14598/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс " до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання", Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Консорис Партнери" про стягнення 3 397 091,17 доларів США та 75 389 577,42 грн, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/17763/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Златобанк" Славкіної М.А. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -1. Національний банк України, 2. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, 3.Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)", 4. Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ" про визнання недійсним договору, застосування наслідків недійсності правочину та скасування записів, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Національного банку України до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС", 2. Публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Златобанк" Славкіної М.А., за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2: 1.Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)", 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ", 3. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним договору.

3. Ухвала набрала законної сили 24.10.2018 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 29.10.2018.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ