РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.10.2018Справа № 910/11513/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Янатрейдинг" про стягнення 245 423,13 грн., за участю представників позивача - Антоневської О.П., керівник, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 245 423,13 грн. заборгованості за договором поставки №2017/09/85 від 06.09.2017 року на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 611, 625, 629 ЦК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.09.2018 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 10.10.2018 року.

29.10.2018 року представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Відповідач у справі був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив на позов не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 вересня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Житомир-Агробудіндустрія» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Янатрейдинг» (покупець) було укладено договір поставки № 2017/09/85 відповідно до якого (п. 1.1. договору) в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов'язується на замовлення покупця виготовити та передати у власність останнього: вироби залізобетонні; товарний бетон; цементний розчин (надалі іменується "Товар"), а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату.

Згідно п. 1.3. договору загальна кількість товару, що передається за цим договором у власність покупця визначається у видаткових накладних, на підставі фактичного сумарного обсягу поставленого товару.

Пунктом 4.2. договору умови та строки поставки товару вказуються у специфікаціях, що є невід'ємними частинами цього договору.

06.09.2017 року між сторонами було узгоджено специфікацію №1 згідно умов якої (п. 1.1. вказаної специфікації №1) загальна вартість партії товару згідно цієї специфікації складає 1 491 590,00 грн.

Пунктом 2 вказаної специфікації №1 визначено, що оплата товару здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника у розмірі 100 % попередньої оплати загальної вартості партії товару за цією специфікацією.

Поясненнями позивача, а також видатковими накладними, що містяться в матеріалах справи підтверджується факт поставки позивачем відповідачеві товару згідно умов договору на загальну суму 1 072 371,00 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з поставки відповідачеві товару за договором, а останній не виконав взяті на себе зобов'язання з оплати даного товару в повному обсязі, у зв'язку із чим має перед позивачем заборгованість у розмірі 189 154,00 грн., з урахуванням часткової оплати, що також підтверджується актом звірки розрахунків за період з 01.09.2017 року по 01.08.2018 року та гарантійним листом відповідача №19-03/1 від 19.03.2018 року, в якому відповідач визнає заборгованість перед позивачем за договором та гарантує її оплату в повному обсязі.

Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушені відповідачем, а тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 189 154,00 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем, у зв'язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань з оплати товару за договором, нараховано 5 394,39 грн. 3% річних та 13 915,92 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 5 394,39 грн. 3% річних та 13 915,92 грн. інфляційних втрат, також підлягають задоволенню в межах розміру позовних вимог.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно п. 7.2. договору кожна із сторін, яка неналежно виконує свої зобов'язання (прострочення розрахунку та/або поставки (відвантаження) товару) за цим договором, повинна сплатити на користь іншої сторони суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період заборгованості від простроченої до сплати суми заборгованості та/або не поставленої партії товару за кожен день прострочення виконання.

У зв'язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань з оплати товару, позивачем нараховано пеню на загальну суму 36 958, 82 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню на суму 36 958, 82 грн. в межах розміру позовних вимог.

Судовий збір, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Янатрейдинг" (04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 1-Б, 4 поверх; код 38767132) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія" (10025, м. Житомир, вул. Промислова, 10; код 03379632) 189 154 (сто вісімдесят дев'ять тисяч сто п'ятдесят чотири) грн. 00 коп. основного боргу, 5 394 (п'ять тисяч триста дев'яносто чотири) грн. 39 коп. 3% річних, 13 915 (тринадцять тисяч дев'ятсот п'ятнадцять) грн. 92 коп. інфляційних втрат, 36 958 (тридцять шість тисяч дев'ятсот п'ятдесят вісім) грн. 82 коп. пені та 3 681 (три тисячі шістсот вісімдесят одна) грн. 34 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 05.11.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна