ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2018 р. Справа№ 910/630/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Доманської М.Л.

Верховця А.А.

за участю секретаря Халько В.А.,

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 05.11.2018р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Українського консорціуму "Екосорб"

на рішення господарського суду м.Києва від 21.05.2018р.

(повний текст складено 29.05.2018р.)

у справі №910/630/18 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Українського консорціуму "Екосорб" в особі ліквідатора Ковалко Г.І.

до Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

про стягнення 1 336 295,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Український консорціум "Екосорб" (далі - позивач) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (надалі - відповідач) про стягнення 1 336 295,71 грн.

Обґрунтувуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що Український консорціум "Екосорб" володіє на праві постійного користування земельною ділянкою за адресою: вул. Генерала Алмазова (вул. Кутузова), 18/7, реєстраційний номер :82:078:0001 для будівництва лікувально-діагностичного центру детоксикації і реабілітації людини площею 0,6472 га, що підтверджується державним актом про право постійного користування земельною ділянкою серії КВ, що зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування за № 31. На вказаній земельній ділянці розташовано нежитлове приміщення, право власності на яке належить ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", Товариству з обмеженою відповідальністю "Проект Майстер" та Акціонерному комерційному банку "Індустріалбанк" у відповідних частинах. У зв'язку з тим, що позивач сплачував протягом 2015-2017 років земельний податок за користування вказаною земельною ділянкою, останній просив місцевий суд стягнути з відповідача відшкодування по сплаті земельного податку за 3 роки (2015-2017р.р.), виходячи зі ставки земельного податку за земельні ділянки, встановленого рішенням Київської міської ради від 23.06.2011р. № 2421/5629.

Рішенням господарського суду м.Києва від 21.05.2018р. у справі №910/630/18 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду, Український консорціум "Екосорб" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду м.Києва від 21.05.2018р. у справі №910/630/18 та прийняти нове рішення, яким стягнути з ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на користь Українського консорціуму "Екосорб" 1 336 295,71 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" просить відмовити Українському консорціуму "Екосорб" у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду м.Києва від 21.05.2018р. залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2018р. було прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Українського консорціуму "Екосорб" колегією суддів у складі головуючого судді: Доманської М.Л., суддів: Пантелієнка В.О., Остапенка О.М. та призначено її до розгляду на 24.07.2018р.

25.06.2018р. на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017р. "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

03.10.2018р. в газеті "Голос України" №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2018р., справу №910/630/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Пантелієнко В.О., судді: Верховець А.А., Доманська М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2018р. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Українського консорціуму "Екосорб" на рішення господарського суду м.Києва від 21.05.2018р. у справі №910/630/18 та призначено її до розгляду на 05.11.2018р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ліквідатора Ковалко Г.І. та представника відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З 15.12.2017р. набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VIII (далі - ГПК України).

З матеріалів справи вбачається, що 31.10.1994р. Українському консорціуму "Екосорб" на підставі рішення ХІІІ сес. ХХІ скл. Київської міської ради народних депутатів від 19.05.1994р. № 12 дод.12 видано Державний акт про право постійного користування землею серії КВ для будівництва лікувально-діагностичного центру детоксикації і реабілітації людини, по вул. Кутузова, 18/7, площею 0,6472 га. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування за № 31 (а.с. 27-28).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нежиле приміщення серії НБ №010003711 від 24.07.2001р. нежиле приміщення "Старокиївське відділення ПІБ" площею 2184.000 кв.м., яке розташоване в м. Києві по вул. Кутузова, буд. № 18/7, літера Б, належить Українському акціонерному комерційному промислово-інвестиційному банку на праві колективної власності (а.с. 32-33).

Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до частин 1-3 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно з ч. 1 ст. 95 Земельного кодексу України, землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі. Відповідно до частини другої цієї статті порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За змістом ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Судом першої інстанції правильно було встановлено, що Український консорціум "Екосорб" набув права постійного користування земельною ділянкою по вул. Кутузова, 18/7, площею 0,6472 га, для будівництва лікувально-діагностичного центру детоксикації і реабілітації людини, що підтверджується Державним актом про право постійного користування землею серії КВ від 31.10.1994р., зареєстрованим в книзі записів державних актів на право постійного користування за № 31.

01.01.2013р. набрали чинності Закон України "Про Державний земельний кадастр", Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012р. за № 1051 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 10 Розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Державний земельний кадастр" документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Однак, у разі здійснення із земельною ділянкою будь-яких правочинів, наявність кадастрового номеру є істотною умовою відповідно до вимог статті 132 Земельного кодексу України.

Відповідно до пункту 29 Порядку визначено, що кадастровим номером земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Кадастровий номер земельної ділянки присвоюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється.

В Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с. 50) міститься запис про обтяження нерухомого майна (арешт), об'єктом якого вказана земельна ділянка площею 6472 кв.м., адреса: м. Київ, вул. Кутузова (Печерський р-н), земельна ділянка 18/7, кадастровий номер :82:078:0001, власником якої вказаний Український консорціум "Екосорб".

З відомостей, вміщених в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, щодо майна за місцезнаходженням: м. Київ, вул. Кутузова (Печерський район), буд. 18/7, вбачається, що за цією адресою зареєстровано кілька земельних ділянок за різними власниками (а.с. 36-51).

З указаних відомостей не можливо встановити, що належне відповідачу майно знаходиться саме на земельній ділянці з кадастровим номером :82:078:0001, яка перебуває у постійному користуванні позивача. Інші докази перебування нерухомості відповідача на земельній ділянці позивача в матеріали справи відсутні.

Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

В матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази які б підтверджували припинення у Українського консорціуму "Екосорб" права постійного користування земельною ділянкою по вул. Кутузова (вул. Генерала Алмазова) у м. Києві, 18/7, площею 0,6472 га та набуття у встановленому законодавством порядку права користування цією земельною ділянкою ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк".

За приписами ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 269 Податкового кодексу України, платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно зі ст. 270 Податкового кодексу України, об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Відповідно до п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Відповідно до п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Таким чином, з огляду на наведені норми податкового законодавства, земельний податок сплачується власниками або землекористувачами земельних ділянок.

З наведеного вбачається, що платником податку за земельну ділянку, що розташована по вул. Кутузова, 18/7, площею 0,6472 га, є Український консорціум "Екосорб" як землекористувач, що набув права постійного користування земельною ділянкою у встановленому законодавством порядку на момент такого набуття.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В матеріалах справи відсутній будь-який договір, на підставі якого у відповідача виникло податкове зобов'язання з відшкодування земельного податку. Відповідні зобов'язання виникають в силу норм закону у особи землекористувача, якою і є позивач.

Також в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача з вимогами про укладення договору про відшкодування витрат, понесених на сплату земельного податку, в якому мають бути зафіксовані розмір земельної ділянки та розмір податку, який сплачується підприємством з відповідної земельної ділянки і підлягає відшкодуванню відповідачем.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, місцевий суд законно і обґрунтовано повністю відмовив Українському консорціуму "Екосорб" в особі ліквідатора Ковалко Г.І. у задоволенні позову.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Українського консорціуму "Екосорб" залишити без задоволення, а рішення господарського суду м.Києва від 21.05.2018р. у справі №910/630/18 - без змін.

Справу №910/630/18 повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 06.11.2018р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді М.Л. Доманська

А.А. Верховець