РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.11.2018Справа № 910/11354/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін господарську справу

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Гарант-Система" (04070, м.Київ, вул.П.Сагайдачного/Ігорівська,10/5, літера А, )

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (03056, м.Київ, пров.Індустріальний,буд.23, )

про стягнення 22 943,55 грн. відшкодування

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Гарант-Система" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про стягнення 22 943,55 грн. відшкодування, виплаченого страхувальнику позивача у зв'язку з ДТП, яка сталась 31.01.2018 у м.Києві з вини страхувальника відповідача за полісом АК/3931870, та покладення на відповідача 9600,00 грн. понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2018 відкрито провадження у справі № 910/11354/18 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач письмового відзиву у встановлений строк не надав, про судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся належним чином. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду від 31.08.2018 була надіслана відповідачу на адресу, вказану у позовній заяві та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, і повернена до суду із зазначенням причини повернення «неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача», тому в розумінні ст. 120 ГПК України відповідач є таким, що належно повідомлений про розгляд справи.

10.10.2018 через канцелярію суду позивач подав клопотання про долучення документів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу адвоката.

Таким чином, суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2017 року між ПАТ «СК «Гарант-Система» (страховик), ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено договір № 05-16/000094 страхування наземного транспорту, за умовами якого був застрахований транспортний засіб «Інфініті», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на строк дії договору з 20.03.2017 по 19.03.2018..

31.01.2018 у м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Інфініті», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_2, в результаті чого було пошкоджено автомобіль страхувальника позивача.

Постановою Подільського районного суду м.Києва від 13.04.2018 у справі № 758/1784/18 ОСОБА_2 визначено винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу.

Протоколом № 1802/01 технічного обстеження колісного транспортного засобу від 01.02.2018 було визнано перелік пошкоджень автомобіля засіб «Інфініті», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 страхувальника позивача у зв'язку із ДТП 31.01.2018.

Відповідно до Висновку судового експерта Вартаняна Ю.Н. № 1802/01 автотоварознавчого дослідження, складеного 12.02.2018, матеріальний збиток, завданий власнику колісного транспортного засобу «Інфініті», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, склав 40 862,21 грн.

07.03.2018 позивачем на підставі акта № № 05-17/025 від 06.03.2018 про страховий випадок із засобом наземного транспорту (крім залізничного), було виплачено страхове відшкодування на рахунок ОСОБА_1 у розмірі 23 943,55 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією видаткового касового ордера від 07.03.2018 на суму 23 943,55 грн.

Відповідно до ст. 993 ЦК України виплата страхового відшкодування страхувальнику є юридичним фактом, з яким закон пов'язує виникнення у страховика у межах фактичних витрат права вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні норми містить стаття 27 Закону України "Про страхування", за приписами якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таке право позивач може реалізувати, звернувшись за виплатою і до страхової компанії (відповідача), яка застрахувала цивільну відповідальність особи, яка завдала шкоди, на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", адже за змістом статті 3 цього Закону одним із принципів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є гарантоване забезпечення відшкодування шкоди потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з матеріалів справи, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ТДВ «СК «Домінанта»» на підставі полісу № АК/3931870 з лімітом відповідальності по майну у сумі 100 000 грн. та франшизою у розмірі 1000,00.

Отже, в даному випадку саме відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності автомобіля «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, тобто особи, яка визнана винною у ДТП, має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи, а позивач, як особа, яка виплатила страхове відшкодування особі, якій завдано збитків внаслідок ДТП, набув право вимоги, яке ця особа має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно розрахунку позивача, відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності винної в ДТП особи, з урахування розміру понесених витрат на ремонт пошкодженого автомобіля за мінусом 1000,00 грн. франшизи за полісом АК/3931870, зобов'язаний відшкодувати 22 943,55 грн.

Матеріалами справи встановлено, що 24.05.2018 позивач звертався до відповідача із заявою за № 05/603 про виплату страхового відшкодування у сумі 23 943,55 грн. по ДТП 31.01.2018.

Доказів виплати відповідачем суми 22943,55 грн. відшкодування, висловлення заперечень, у т.ч. щодо звільнення його від обов'язку відшкодування вказаної суми, суду не надано.

Відповідач письмового відзиву та свого контррозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 23943,55 грн. відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Щодо покладення на відповідача витрат позивача на правову допомогу адвоката у розмірі 9600,00 грн., суд зазначає наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

На підтвердження понесення заявлених витрат до матеріалів справи надано копію договору № 1 про надання правової допомоги від 01.11.2017, укладеного між ПАТ «СК «Гарантія-Система» та Петлицьким Я.А., додаток № 13 від 05.07.2018 до договору, банківська виписка за рахунку адвоката Петлицького про отримання 20.08.2018 від позивача 9600,00 грн. оплати професійної правничої допомоги згідно дод.№ 13, копію Свідоцтва про право Петлицького Я.А. на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_3 від 19.12.2003, ордера серія КВ № 067375 від 01.11.2017, Акт наданих послуг від 04.10.2018 по договору № 1 від 01.11.2017 із приміткою про надання послуг на суму 9600,00 грн. із переліком та обсягом витраченого часу, сума оплачена 20.08.2018.

Враховуючи задоволення позовних вимог у даній справі та відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, надані за договором про надання правової допомоги № 1 від 01.11.2017 згідно додатку № 11 від05.07.2018 до договору, при цьому, виходячи із принципів співрозмірності із ціною позову та реальності адвокатських витрат, обсягу витраченого часу адвокатом для підготовки та подання до суду позовної заяви по даній справі, яка є малозначною та не потребує складності обґрунтування вимог, суд задовольняє вимоги про покладення витрат на послуги адвоката частково в розмірі 10% від ціни позову на суму 2294,35 грн. на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "ДОМІНАНТА" (03056, м.Київ, пров.Індустріальний,23, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Гарант-Система" (04070, м.Київ, вул.П.Сагайдачного/Ігорівська,10/5, літера А, ) 22 943 (двадцять дві тисячі дев'ятсот сорок три) грн. 55 коп. відшкодування та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору, 2294 (дві тисячі двісті дев'яносто чотири) грн. 35 коп. витрат на оплату послуг адвоката. Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено: 07.11.2018

Суддя О.М.Ярмак