УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

29.10.2018Справа № 910/14317/18

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В. В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕДМОНД ЮА», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМПРЕС», м. Київ

про стягнення 49 941 712,40 грн, -

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕДМОНД ЮА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМПРЕС» про стягнення заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних втрат на загальну суму 49 941 712,40 грн.

Розглянувши подану позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд зазначає наступне.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць складає 1 762,00 грн.

Відтак, позивач правильно зазначає, що розмір судового збору за розгляд заявлених майнових вимог на суму 49 941 712,40 грн становить 616 700,00 грн (1 762,00 грн х 350 = 616 700,00 грн).

Однак, як встановлено судом, в матеріалах позовної заяви відсутні докази сплати позивачем судового збору в сумі 616 700,00 грн, натомість подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення судом.

В обґрунтування поданого клопотання заявник вказує на складне матеріальне становище Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕДМОНД ЮА», на підтвердження чого суду надано довідки від 23.10.2018 за вих. № 145-18/19, № 146-18/19, № 147-18/19 та № 148-18/19 про відкриті банківські рахунки у Публічному акціонерному товаристві Акціонерно-комерційному банку «Львів».

При цьому, заявник посилається на положення статті 8 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка втратила чинність з 15.12.2017.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» в чинній редакції передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб'єктних та предметних критеріїв, за яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Такі обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та, за наявності, обставини, з якими закон пов'язує можливість реалізації судом права відстрочення сплати судового збору. Крім цього, наведені правові норми дають підстави для висновку, що відстрочення від сплати судових витрат є не обов'язком суду, а повноваженням за певних обставин.

Проте, доводи заявника, які викладені у клопотанні про відстрочення сплати судового збору, спростовуються положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір», яка не передбачає відстрочення сплати судового збору юридичним особам, а отже, відповідне клопотання не підлягає задоволенню в силу закону.

У даному випадку позивачем є юридична особа - суб'єкт господарювання, який в силу статті 42 Господарського кодексу України здійснює господарську (підприємницьку) діяльність на власний ризик з метою одержання прибутку. У зв'язку з цим сама лише обставина, пов'язана з тяжким фінансовим становищем, не може вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору або для відстрочення його сплати.

Господарський суд звертає увагу заявника, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, яке є загальним для всіх суб'єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства» (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

За вказаних обставин та з урахуванням встановленого наведеними законодавчими приписами режиму правового регулювання процедури відстрочення сплати судового збору, визначених законодавцем умов та підстав для цього, клопотання позивача задоволенню не підлягає.

Окрім того, частиною 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно з частиною четвертою статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Як встановлено судом, позовну заяву від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕДМОНД ЮА» підписано адвокатом ОСОБА_1, на підтвердження повноважень якої суду надано ордер серії КС № 477671, виданого 23.10.2018 Адвокатським бюро «ОСОБА_1» на підставі договору про надання правової допомоги № 02/02-07/18 від 02.07.2018. Вказаний договір підписано з одного боку Адвокатським бюро «ОСОБА_1», а з іншого - директором Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕДМОНД ЮА» ОСОБА_2

Однак, з отриманого судом витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 41030225 від 26.10.2018 вбачається, що керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕДМОНД ЮА» з 04.09.2018 є ОСОБА_3

Відтак, зважаючи на зміну керівника позивача після укладення договору про надання правової допомоги № 02/02-07/18 від 02.07.2018, у господарського суду на теперішній час відсутні достеменні та актуальні відомості щодо наявності або відсутності у особи, яка підписала позовну заяву, відповідних повноважень.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, господарський суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕДМОНД ЮА» без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків у визначений судом спосіб.

Керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕДМОНД ЮА» про відстрочення сплати судового збору.

2. Залишити без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕДМОНД ЮА».

3. Надати прокурору строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

4. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом надання суду:

- доказів сплати та зарахування до державного бюджету судового збору в сумі 616 700,00 грн;

- доказів на підтвердження актуальних відомостей щодо наявності у адвоката ОСОБА_1 повноважень на представництво Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕДМОНД ЮА» в господарському суді.

5. Роз'яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Князьков