УХВАЛА

м. Київ

22.10.2018Справа № 910/12735/18
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши позовну заяву Громадської організації "Центр інформації про права людини", м. Київ

до Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація", м. Київ

про звільнення від сплати орендної плати за договором, -

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація "Центр інформації про права людини" (позивач) звернулась до суду з позовною заявою до Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (відповідач) про звільнення орендаря від сплати орендної плати за Договором оренди № 1695 від 14.08.2014р. та Договором № 1695-1 від 02.01.2018р. нежитлових приміщень за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська (колишня - Фрунзе), 4 на підставі п. 6 ст. 762 ЦК України в період з 14.08.2014р. по дату винесення рішення суду, посилаючись на відсутність можливості користуватись орендованими приміщеннями з дати їх прийняття за актом приймання-передачі не з його вини, а через обставини, за які він не відповідає.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом не було дотримано вимог ст. ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, а саме не зазначено в позовній заяві повного найменування третьої особи-2, не зазначено яким актом законодавства або договором передбачено обраний спосіб захисту свого права, не надано нормативно-правового обґрунтування необхідності та підстав залучення до участі у справі в якості третіх осіб - Департаменту комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ГО «Правозахисний Хаб», не надано доказів направлення копії позовної заяви та всіх доданих до неї документів (з зазначенням за наявності номеру та дати документу) на адреси інших учасників справи в порядку, визначеному ст. 172 ГПК України, не надано доказів оплати судового збору на суму 1 762,00 грн. за подання позовної заяви у встановленому порядку (за платіжними реквізитами Господарського суду міста Києва), у зв'язку з чим ухвалою суду від 01.10.2018р. позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк (10 (десять) днів з дня вручення ухвали) та спосіб усунення недоліків позовної заяви - шляхом зазначення відповідних відомостей та надання вказаних доказів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

За приписами чинного процесуального закону учасники судового процесу повинні добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами (ч. 1 ст. 43 ГПК України).

У встановлений судом строк позивачем подано до суду клопотання разом з позовною заявою з відповідними додатками у новій редакції в порядку усунення недоліків.

Разом з тим, виходячи зі змісту поданого позивачем клопотання та додатків до нього, суд приходить до висновку про те, що позивачем не усунуто всіх недоліків позовної заяви, про які судом було зазначено в ухвалі суду від 01.10.2018р.

Судом встановлено, що позивачем усунуто вказаний в ухвалі суду недолік щодо зазначення повного найменування третьої особи-2, надано докази виконання приписів ст. ст. 164, 172 ГПК України щодо направлення на адреси інших учасників справи копії позовної заяви з додатками, належні докази сплати судового збору за подання позовної заяви.

Як вказувалось вище, залишаючи позовну заяву без руху, суд також звертав увагу позивача на те, що при усуненні недоліків позовної заяви позивачеві слід зазначити яким актом законодавства або договором передбачено обраний спосіб захисту свого права, надати нормативно-правове обґрунтування необхідності та підстав залучення до участі у справі третіх осіб.

У своїй ухвалі від 01.10.2018р. суд з посиланням на п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України вказував на те, що яким актом законодавства або договором передбачено обраний ним спосіб захисту свого права, а також звертав увагу позивача на те, що за приписами чинного процесуального закону судовому захисту підлягає порушене право станом на час звернення до суду з відповідною вимогою.

Усуваючи недоліки позовної заяви у цій частині, позивач у своїй позовній заяві (новій редакції) просить суд стягнути з відповідача на свою користь на підставі п. 6 ст. 762 ЦК України в період з 02.01.2018р. по дату винесення рішення суду суму грошових коштів у розмірі 19 153,08 грн.

Позивачем при усуненні недоліків позовної заяви повторно не вказано яким саме нормативним актом або договором передбачено заявлений ним спосіб захисту у даному випадку стягнення коштів з 02.01.2018р. по дату винесення рішення суду.

Суд звертає увагу заявника позову на те, що в силу положень чинного процесуального закону, позивач вправі збільшити свої позовні вимоги (змінити кількісні показники заявлених вимог) та врешті подати новий позову для захисту саме порушеного права.

При цьому, суд зауважує, що судове рішення за результатами вирішення спору не може бути абстрактним або умовним, а повинно містити відповідні закону або договору способи захисту прав та інтересів позивача за чітко визначеним переліком вимог.

Крім того, суд враховує при вирішення питання щодо усунення всіх зазначених в ухвалі недоліків на те, що позивачем повторно не наведено нормативно-правового обґрунтування необхідності та підстав залучення до участі у справі вказаних ним третіх осіб.

Згідно ч. 3 ст. 50 ГПК України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

На цій стадії судового провадження, суд має перевірити наявність підстав для залучення таких осіб до участі у справі та в залежності від конкретних обставин справи прийняти відповідне рішення з даного приводу, проте позивачем вимоги ухвали суду від 01.10.2018р. не виконано, відповідних обґрунтувань суду не надано.

Крім того, суд зазначає, про те, що попри направлення певного переліку матеріалів позовної заяви на адреси інших учасників справи у порядку, визначеному ст. 172 ГПК України, позивачем при долученні до свого клопотання нових доказів, вимоги названої статті процесуального кодексу не виконано, а саме не направлено іншим учасникам справи копії Договору № 1453-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 30.06.2017р. та Договору № 1453 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 14.01.2014р., тобто не надіслано всіх копій доказів, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з положеннями ст. ст. 18, 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 17, частина перша статті 55, частина п'ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

У даному випадку, суд виходить з того, що позивач у будь-якому разі був не позбавлений свого права усунути описані судом в ухвалі від 01.10.2018р. недоліки у встановлений строк та спосіб та в подальшому включити заперечення на вказаний судовий акт (у випадку незгоди з ним) до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду даного спору.

Відповідно до ч. 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

У зв'язку з викладеним позовну заяву і додані до неї документи слід вважати неподаною та повернути заявникові.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Громадської організації "Центр інформації про права людини" і додані до неї документи вважати неподаною та повернути (в тому числі й клопотання без номеру від 20.09.2018р. з додатками) заявникові.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя C.М. Морозов