ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

05.11.2018

Справа №904/5492/15

За заявою Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській області

про роз’яснення судового рішення

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю зовнішньоторгової фірми “МіКомп”

до Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській області

Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення 4 193 876,12 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін: не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2015 позов задоволено повністю. Стягнуто з Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма “МіКомп” грошові кошти в розмірі 4 193 876,12 грн. (чотири мільйона сто дев’яносто три тисячі вісімсот сімдесят шість) грн. 12 коп., сплачених платіжними дорученнями: № 4678 від 14.11.2006р. на суму 3 984 182,58 грн.; №4090 від 11.10.2006р. на суму 174 744, 62 грн., №4262 від 20.10.2006р. на суму 34 948,92 грн. на розрахунковий рахунок Регіонального відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровські області №0001 в УДКУ у Дніпропетровській області за Договором купівлі-продажу “Об’єкта незавершеного будівництва 9-ти поверховий житловий будинок, то продано на аукціоні, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. К. Лібкнехта, 85” від 18.10.2006 року. Зобов'язано Головне управління Державної Казначейської служби України у Дніпропетровській області відповідно до п.2.8 „Порядку перерахування до бюджетів коштів, одержаних від приватизації майна” від 27.06.2006 року №1704007 на підставі розрахункового документа Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській області, перерахувати стягнуті кошти з рахунку Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській області (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Центральна,6 ідентифікаційний код 1347337, р/р № 0001 в УДКУ у Дніпропетровській області) на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма “МіКомп” (51931, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська обл., пр. Леніна, 43, ідентифікаційний код 21873749, р/р №4201 у ПАТ “Платінум Банк” м. Київ. МФО – 380388, код ЄДРПОУ -21873749. Стягнуто з Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма “МіКомп” (51931, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська обл., пр. Леніна, 43, ідентифікаційний код 21873749) 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 рішення суду від 03.12.2016 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.03.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 15.02.2018 відмовлено у задоволенні заяви Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській області про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду від 07.03.2017 у справі №904/5492/15. Поновлено виконання постанови Вищого господарського суду України від 07.03.2017 постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 та рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2015 у справі №904/5492/15.

29.10.2018 регіональним відділенням фонду державного майна України по Дніпропетровській області подана заява про роз’яснення судового рішення, в порядку ст. 245 ГПК України.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви про роз'яснення судового рішення встановлена ставка судового збору - 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 800,00 грн.

Натомість, заявником до суду не представлено доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Заявником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання заяви про роз’яснення судового рішення від 03.12.2015 по справі №904/5492/15 до прийняття рішення по суті.

Подане клопотання мотивовано тим, що регіональне відділення є бюджетною організацією та наразі немає можливості сплатити судовий збір за розгляд даної заяви, а згідно листа від 04.10.2018 №07-08/847-9476 Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, регіональному відділенню арештовано рахунки, з яких регіональним відділенням здійснюється оплата судового збору.

Розглянувши зазначене клопотання, суд дійшов до висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Закону України Закону України “Про судовий збір”, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Жодних первинних доказів, які б вказували на скрутний фінансовий стан Фонду матеріали позовної заяви не містять.

Згідно з пунктом 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Отже, враховуючи рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, за відсутністю подання належних доказів на підтвердження скрутного майнового стану та того факту, що майновий стан позивача дійсно перешкоджає сплаті судового збору, суд дійшов до висновку про необґрунтованість зазначеного клопотання, оскільки самі лише посилання без доказів на підтвердження вказаних обставин, не вказують на відсутність можливості сплатити судовий збір за розгляд поданої позовної заяви.

З наведених підстав суд відмовляє у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Згідно з ч. 10 ст. 11 ГПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Частиною першою статті 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд залишає подану заяву про роз’яснення судового рішення без руху.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 174, 234, 245 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про роз’яснення судового рішення залишити без руху.

Встановити заявнику строк на усунення недоліків заяви – десять днів з дня вручення даної ухвали.

Встановити спосіб усунення недоліків заяви:

- шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 800,00 грн.;

Ухвала набрала законної сили 05.11.2018 та не підлягає оскарженню.

Суддя І.І. Борисенко