ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2018м. ДніпроСправа № 904/3937/18

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспорт Груп", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція", м. Синельникове, Дніпропетровська область

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 370000грн.00коп.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. № б/н від 16.08.2018р.

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспорт Груп" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція" з позовом про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 370000грн.00коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення умов договору позики №1 від 14.03.2018р., в частині повернення отриманих грошових коштів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2018р., позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018р. закрите підготовче провадження та призначений розгляд справи по суті.

У звязку з невиконанням відповідачем вимог суду, викладених в ухвалах Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2018р., 10.10.2018р. та незявленням у судові засідання, розгляд справи відкладався.

Вказані ухвали суду були направлені відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, який наявний в матеріалах справи (а.с. 29 32).

Частиною пятою статті 176 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього кодексу.

Згідно положень пункту першого частини 5 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.

При цьому, відповідно до частини 7 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №483 ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2018р. була отримана відповідачем 12.09.2018р., про що свідчить підпис представника відповідача на зазначеному повідомленні.

Таким чином, відповідача відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

На день розгляду справи у судовому засіданні 24.10.2018р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 24.10.2018р. до господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

14.03.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспорт Груп" (далі позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція" (далі позичальник) підписаний договір позики №1 (далі договір).

За умовами зазначеного договору позикодавець зобовязується надати позичальникові безкоштовну безвідсоткову позику передати у власність грошові кошти, а останній зобов'язується повернути позику у встановлений цим договором строк (пункт 1.1 договору).

Відповідно до пункту 2.1 договору сума позики за цим договором становить 370000грн.

Згідно пункту 3.1 договору позикодавець зобовязаний надати позику протягом 5 календарних днів з моменту підписання цього договору.

Пунктом 3.2 договору визначено, що позика надається шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок або шляхом передачі готівкових грошових коштів до каси позичальника.

Положеннями пункту 4.1 договору визначено, що позика надається на строк до 01.07.2018р. Позичальник має право протягом цього строку повністю або частково повернути суму позики.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що після спливу строку, визначеного в пункті 4.1 цього договору, позичальник зобовязується протягом трьох банківських днів повернути суму позики повність, або її залишок, якщо протягом строку позики здійснювалось її часткове повернення.

Згідно пункту 5.2 договору позика повертається шляхом передачі позикодавцю готівкових грошових коштів через касу позичальника або шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок позикодавця.

Відповідно до пункту 9.1 договору він вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до моменту остаточного виконання.

Договір позики №1 від 14.03.2018р., підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень до нього.

Положеннями статті 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Докази того, що договір позики №1 від 14.03.2018р., визнаний недійсним в судовому порядку в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до положень статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На виконання умов договору, позивач перерахував відповідачу грошові кошти в сумі 370000грн., що підтверджується платіжним дорученням №657 від 14.03.2018р. (а.с. 27).

Як вбачається зі змісту вказаного платіжного доручення, отримувачем коштів визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція" (ідентифікаційний код: 32233232). Платіжне доручення №657 від 14.03.2018р. містить підпис відповідального працівника банку та печатку банку, які свідчать про перерахування грошових коштів.

З наведеного вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспорт Груп" належним чином виконало свої зобовязання за договором позики №1 від 14.03.2018р. та перерахувало відповідачу грошові кошти в розмірі 370000грн.

В матеріалах справи наявний акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.03.2018р. по 15.08.2018р. (а.с. 28), відповідно до змісту якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 370000грн.

З боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція" акт звірки підписаний директором ОСОБА_2 Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с. 29 32), ОСОБА_2, визначений як керівник та підписант Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція".

З огляду на положення пунктів 4.1 та 5.1 договору, відповідач був зобовязаний повернути суму позики в строк до 04.07.2018р. (включно).

Таким чином, з 05.07.2018р., у Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція" виник обовязок повернути позивачу суму позики в розмірі 370000грн.

Відповідно до частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Докази виконання відповідачем грошових зобовязань за договором позики №1 від 14.03.2018р., в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобовязання, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 370000грн., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись нормами статей Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 81, 91, 129, 237, 238, 240, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРИШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспорт Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 370000грн.00коп. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція" (ідентифікаційний код: 32233232; місцезнаходження: 52500, Дніпропетровська обл., м. Синельникове, вул. Чехова, буд. 38) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспорт Груп" (ідентифікаційний код: 39292181; місцезнаходження: 49064, м. Дніпро, просп. Сергія Нігояна, буд. 62, оф. 419) суму основної заборгованості у розмірі 370000грн.00коп. та судовий збір в розмірі 5550грн.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні 24.10.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційної інстанції через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 30.10.2018р.

Суддя Р.Г.Новікова