РІШЕННЯ

23 жовтня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/362/18

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М.

розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 акціонерного товариства "Укртелеком" 01601, м.Київ, бульвар Т.Шевченка,18, ідентифікаційний код 21560766 в особі Тернопільської філії ПАТ "Укртелеком" 46001, м.Тернопіль, вул. Чорновола,4, ідентифікаційний код 01188052

до відповідача: ОСОБА_2 соціального захисту населення Заліщицької районної державної адміністрації 48600 Тернопільська область, м.Заліщики, вул. Грушевського,12, ідентифікаційний код 03195671

про стягнення заборгованості в сумі 104 809 грн. 44 коп.

За участю представників:

Позивача: не з'явився.

Відповідача: не з'явився.

Суть справи: Позивач - Публічне акціонерне товариство Укртелеком в особі Тернопільської філії ПАТ Укртелеком звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою №10-12/17 від 07.08.2018 р. (Вх.№467 від 13.09.2018 р.) до відповідача - ОСОБА_2 соціального захисту населення Заліщицької районної державної адміністрації про стягнення 90 568грн. 29 коп. заборгованості по витратах, понесених у липні 2017 - червня 2018 року внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилався на невиконання відповідачем норм чинного законодавства щодо відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах окремим категоріям громадян.

Ухвалою господарського суду від 14.09.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 09.10.2018 року.

02.10.2018 року на адресу господарського суду Тернопільської області від ОСОБА_1 акціонерного товариства Укртелеком в особі Тернопільської філії ПАТ Укртелеком надійшла заява № 10-09/144 від 01.10.2018 року про збільшення розміру позовних вимог на 14 241 грн. 15коп. - витрати понесені у липень-серпень 2018року.

05.10.2018 року від позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства Укртелеком в особі Тернопільської філії ПАТ Укртелеком надійшло клопотання №10-09/148 від 03.10.2018 року про долучення до матеріалів справи уточненого розрахунку заборгованості з відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг з оплати телекомунікаційних послуг, за період липень-серпень 2018 року.

09.10.2018 року на адресу господарського суду Тернопільської області від ОСОБА_2 соціального захисту населення Заліщицької районної державної адміністрації, 48600 Тернопільська область, м.Заліщики, вул. Грушевського,12, ідентифікаційний код 03195671 надійшов відзив № 01-01-40/1802 від 04.10.2018 року, в якому відповідач зазначив, що не може взяти на себе зобов"язання щодо відшкодування пільг з оплати телекумунікційних послуг окремим категоріям громадян у 2017 - 2018 роках, оскільки бюджетні призначення відсутні, відтак просить відмовити в задоволені позову.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 09.10.2018 року прийнято до розгляду заяву № 10-09/144 від 01.10.2018р. ОСОБА_1 акціонерного товариства "Укртелеком" 01601, м.Київ, бульвар Т.Шевченка,18, ідентифікаційний код 21560766 в особі Тернопільської філії ПАТ "Укртелеком" 46001, м.Тернопіль, вул. Чорновола,4 про збільшення розміру позовних вимог в сумі 14 241,15 грн. відносно відповідача ОСОБА_2 соціального захисту населення Заліщицької районної державної адміністрації, Тернопільська область, м.Заліщики, вул. Грушевського,12. розгляд справи відкладено на 23 жовтня 2018 року на 10 год. 00 хв.

22.10.2018 року від представника позивача надійшло клопотання № 10-09/167 від 19.10.2018 року про розгляд справи № 921/362/18 без участі представника ПАТ Укртелеком в особі Тернопільської філії ПАТ Укртелеком.

Представник відповідача участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією їх породжують.

Позивач - Публічне акціонерне товариство Укртелеком в особі Тернопільської філії ПАТ Укртелеком звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою №10-12/17 від 07.08.2018 р. (Вх.№467 від 13.09.2018 р.) до відповідача - ОСОБА_2 соціального захисту населення Заліщицької районної державної адміністрації про стягнення 90 568грн. 29 коп. заборгованості по витратах, понесених у липні 2017 - червня 2018 року внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

02.10.2018 року ОСОБА_1 акціонерним товариством Укртелеком в особі Тернопільської філії ПАТ Укртелеком подано заяву № 10-09/144 від 01.10.2018 року про збільшення розміру позовних вимог на 14 241 грн. 15коп. - витрати понесені у липень-серпень 2018року.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 09.10.2018 року прийнято до розгляду заяву № 10-09/144 від 01.10.2018р. ОСОБА_1 акціонерного товариства "Укртелеком" 01601, м.Київ, бульвар Т.Шевченка,18, ідентифікаційний код 21560766 в особі Тернопільської філії ПАТ "Укртелеком" 46001, м.Тернопіль, вул. Чорновола,4 про збільшення розміру позовних вимог в сумі 14 241,15 грн.

Відтак, спір між ПАТ Укртелеком в особі Тернопільської філії ПАТ Укртелеком та ОСОБА_2 соціального захисту населення Заліщицької районної державної адміністрації про стягнення 104 809 грн. 44 коп. заборгованості по витратах, понесених у липні 2017 - червня 2018 року внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах розглядається з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог на 14 241 грн. 15коп. - витрати понесені у липень-серпень 2018року.

Як зазначив позивач у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, ПАТ "Укртелеком" протягом липня 2017 року - серпень 2018 року надавало телекомунікаційні послуги на пільгових умовах громадянам Заліщицького району, на виконання законодавчих вказівок, що містяться у Законах України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний статус", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до ч.3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації", телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

У п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 р. (далі - Правила) визначено, що установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня предявлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Статтею 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", встановлено, що пільги щодо оплати послуг зв'язку та критерії їх надання визначаються виключно законами України.

Так, згідно ст. 91 Бюджетного кодексу України, видатки на відшкодування вартості послуг зв'язку, наданих пільговим категоріям громадян, здійснюються з місцевих бюджетів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету (далі - Порядок №256), яким встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Зокрема, п. 2 Постанови визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Відповідно до п. 3 Порядку №256, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Отже, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг, наданих громадянам Заліщицького району є ОСОБА_2 соціального захисту населення Заліщицької районної державної адміністрації, а тому, на підставі зазначених норм закону та положень Постанови та Порядку №256, відшкодування витрат понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян має здійснюватись відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Згідно ч. 1 п. 8 Порядку №256, отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у пятиденний термін здійснюють розрахунки з постачальниками відповідних послуг (ч. 2 п.8 Порядку ).

Як вбачається з матеріалів справи, за липня 2017 року - серпень 2018 року Тернопільською філією ОСОБА_1 акціонерного товариства "Укртелеком" були надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах громадянам Заліщицького району на суму 104 809,44 грн.

Факт надання цих послуг Тернопільською філією ПАТ "Укртелеком" та фактичне споживання їх відповідними категоріями населення, підтверджується Розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг громадянам за липня 2017 року - серпень 2018 року всього на суму 104 809,44 (копії розрахунків, звітів та доказів їх надсилання знаходяться в матеріалах справи).

Згідно п.10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України №117 від 29.01.2003 р., підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга".

На виконання вищезазначених вимог позивач направляв відповідачу, для здійснення розрахунку за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям споживачів, відповідні звіти, що підтверджується супровідними листами, які знаходяться в матеріалах справи (від 08.08.2017 №06/2-11-237, від 06.09.2017 №06/2-11-286, від 06.10.2017 №06/2-11-320, від 07.11.2017 №06/2-11-350, від 06.12.2017 №06/2-11-380, від 05.01.2018 №06/2-11-25, від 06.02.2018 №06/2-11-53, від 06.03.2018 №06/2-79, від 06.04.2018 № 06/2-11/107, від 08.05.2018 №06/2-11-133 від 06.06.2018 №06/2-11-166, від 06.07.2018 № 06/2-11-209, від 07.08.2018 № 06/02-11-239, від 07.09.2018 № 06/2-11-264).

При цьому суд зазначає, що за наведеним вище законодавством та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 р. № 117, ОСОБА_2 соціального захисту населення є не лише розпорядником бюджетних коштів, а й органом, що контролює відомості, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Аналогічні положення містяться в ст. 193 ГК України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 599 ЦК України та ст. 202 ГК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний статус", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено надання пільг при оплаті за послуги зв'язку (телекомунікаційні послуги).

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

ОСОБА_2 соціального захисту населення Заліщицького районної державної адміністрації, яке є розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг населення Заліщицького району, зобов'язане було здійснювати відшкодування витрат, понесених позивачем, внаслідок надання послуг зв'язку пільговим категоріям населення, які проживають на вищезазначеній території, за рахунок державних субвенцій.

Відповідно до частини першої статті 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Зі змісту статті 617 Цивільного кодексу України вбачається, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

За приписами ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і ст. 3 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають керуватися нормами міжнародних договорів, ратифікованих законами України.

Згідно з вимогами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 р. та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004 р. зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України від 15.05.2012 р. у справі № 11/446, від 15.05.2012 р. у справі № 3-28гс12 та Постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012 р. у справі № 15/5027/715/2011.

За таких обставин, ОСОБА_2 соціального захисту населення Заліщицької районної державної адміністрації відповідає за своїми зобов'язаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Згідно з ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України, бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень ч. 1-4 ст. 48 Бюджетного кодексу України.

У листі від 30.06.2011 р. № 31-07310-10-24/16584 Міністерство фінансів України роз'яснило, зокрема, що деякі програми, які відносяться до державних програм соціального захисту населення, є державною гарантією і одержувачу не може бути відмовлено в їх наданні у разі, якщо він має на них право. У цьому випадку проводиться відшкодування витрат за фактично спожиті послуги (нараховані соціальні виплати) в межах встановлених норм (розмірів).

Таким чином, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Телекомунікаційні послуги на пільгових умовах позивачем надавались не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього. Як наслідок, уповноважений на те державою орган - відповідач у справі, в силу закону, має ці витрати позивачу відшкодувати за рахунок бюджетних коштів.

З огляду на наведене, станом на момент розгляду справи, борг ОСОБА_2 перед позивачем становить 104 809 грн. 44 коп. та підлягає до стягнення в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст. 78,79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 238,240,241 та іншими статтями Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 соціального захисту населення Заліщицької районної державної адміністрації, вул. Грушевського,12, м. Заліщики, Тернопільська обл. () на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства Укртелеком, бульв. Т.Шевченка, 18, м. Київ, 01601 в особі Тернопільської філії ОСОБА_1 акціонерного товариства Укртелеком, вул. В. Чорновола,4, м. Тернопіль () - 104 809 (сто чотири тисячі вісімсот дев"ять) гривень 44 копійки заборгованості по витратах, понесених за період з липня 2017 року - серпень 2018 року внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

3. Стягнути з ОСОБА_2 соціального захисту населення Заліщицької районної державної адміністрації, вул. Грушевського,12, м. Заліщики, Тернопільська обл. () на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства Укртелеком, бульв. Т.Шевченка, 18, м. Київ, 01601 в особі Тернопільської філії ОСОБА_1 акціонерного товариства Укртелеком, вул. В. Чорновола,4, м. Тернопіль () - 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок сплаченого судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.11.2018.

Суддя А.М. Сидорук