ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

30 жовтня 2018 року

Справа № 916/2972/17

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: М.А.Мишкіної,

суддів: Л.В. Поліщук, І.Г.Філінюка

секретар судового засідання Станкова І.М.

за участю представників учасників справи:

від ТОВ «ГОРЯЦ-Т» - Соколов Д.С. – за довіреністю;

від ТОВ «ХіПП Україна» - не з`явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Горяц-Т» про призначення судової економічної експертизи при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОРЯЦ-Т»

на рішення господарського суду Одеської області від 16 липня 2018 року

у справі №916/2972/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХіПП Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОРЯЦ-Т»

про стягнення 97870,79грн.

встановив:

01.12.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ХіПП Україна» (надалі – ТОВ «ХіПП», позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОРЯЦ-Т» (надалі - ТОВ «ГОРЯЦ-Т», відповідач), в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 83621грн., що виникла внаслідок невиконання грошового зобов’язання щодо оплати за поставлені товари на підставі Договору поставки з відстрочкою платежу від 01.12.2011р. №572/10 та пеню у розмірі 14159,79грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.12.2011р. між ТОВ «ХіПП» (Постачальник) та ТОВ «ГОРЯЦ-Т» (Покупець) був укладений договір поставки з відстроченням платежу №572/10 (надалі – Договір від 01.12.2011р.). Позивачем належним чином були виконані умови вищезазначеного договору, проте відповідач не виконував свої зобов’язання за договором у повному обсязі, у зв’язку із чим за останнім утворилась заборгованість у сумі 83621грн, на яку ТОВ «ХіПП» нарахована пеня у сумі 14159,79грн.

З посиланням на норми ст.ст. 193, 231,265 ГК України, ст.ст.526, 530, 549, 550, 691, 692 ЦК України, ТОВ «ХіПП» просило суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

19.02.2018р. відповідач подав місцевому господарському суду заяву про застосування строків позовної давності та клопотання про призначення судової економічної експертизи у справі.

28.02.2018р. ТОВ «ГОРЯЦ-Т» подало господарському суду Одеської області заяву про надання відстрочки, в якому просило при винесенні рішення у справі надати відстрочку його виконання до 31.01.2019р.

12.03.2018р. відповідач подав суду першої інстанції відзив на позовну заяву (в якому просив відмовити у задоволенні позову), а також клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи.

13.03.2018р. ТОВ «ХіПП Україна» подало суду заперечення на заяву про застосування строків позовної давності; 19.03.2018р. – заперечення проти надання відстрочки.

04.06.2018р.            ТОВ «ГОРЯЦ-Т» подало господарському суду Одеської області доповнення до відзиву на позовну заяву.

15.06.2018р. позивач подав суду першої інстанції заяву про уточнення суми заборгованості, в якій зазначив, що у зв’язку із виявленням помилки при розрахунку заборгованості при підготовці позовної заяви просить суд зменшити розмір заборгованості та встановити у розмірі 83121грн.; усі інші вимоги залишаються без змін.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.06.2018р. відмовлено у задоволенні клопотання ТОВа «ГОРЯЦ-Т» від 12.03.2018р. про призначення судової експертизи.

02.07.2018р. відповідач подав суду доповнення до відзиву на позовну заяву.

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.07.2018р. (суддя Оборотова О.Ю.) позовні вимоги задоволено частково - стягнуто з ТОВа «ГОРЯЦ-Т» на користь ТОВа «ХіПП Україна» основну заборгованість у розмірі 83121грн, пеню у розмірі 7699,41грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1493,74грн.; в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення обґрунтовано посиланням на норми ст.ст.11,15,16, ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, ст.174, ч.4 ст.231 ГК України, ст.ст.1,3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та вмотивовано наступним. Судом встановлено, що ТОВ «ХіПП Україна» належним чином виконало умови Договору від 01.12.2011р., що підтверджується видатковими накладними (т.1, а.с.44-91). Дані накладні скріплені підписами та печатками представників сторін, а тому суд вважає видаткові накладні належними та допустимими доказами поставки товару. Загальна вартість поставленої продукції складає 83121,00грн. Доказів оплати відповідачем не надано, суд критично оцінює надані відповідачем платіжні доручення (т.2. а.с.6-13), оскільки, в призначенні платежу вказаний договір б/н від 17.07.2006р., а предметом розгляду справи №916/2972/17 є заборгованість за договором №572/10 від 01.12.2011р. Надані платіжні доручення взагалі не відносяться до предмету спору, а тому не можуть бути належними та допустими доказами оплати товару по договору №572/10 від 01.12.2011р. Також суд не прийняв в якості належних та допустимих доказів повернення товару накладні на повернення (т.2. а.с.48-84), оскільки в них зазначені інші накладні за яким ТОВ «ГОРЯЦ-Т» отримувало товар. Крім цього, з накладних на повернення товару взагалі неможливо встановити чи було здійснено повернення, оскільки на них відсутня печатка ТОВа «ХіПП Україна». Отже, суд прийшов до висновку, загальна вартість поставленої та неоплаченої продукції складає 83121грн.

В частині стягнення пені суд зазначив, що перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені суд встановив, що розрахунок здійснено з допущенням арифметичних помилок, а тому судом здійснено власний розрахунок пені. За розрахунком господарського суду Одеської області за весь період підлягає стягненню 120378,67грн. пені. Враховуючи звернення ТОВ «ХіПП Україна» до суду 01.12.2017р. із позовними вимогами про стягнення із ТОВа «ГОРЯЦ-Т» пені, приймаючи до уваги заяву відповідача про застосування інституту позовної давності, суд дійшов висновку про необхідність відмови позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення пені по накладним, право прострочення по яких настало до 01.12.2017р. з підстав пропуску строку позовної давності. За розрахунком суду, з урахуванням заяви про застосування строків позовної давності до стягнення з відповідача підлягає сума пені у розмірі 7699,41грн.

В частині заяви відповідача про надання відстрочки виконання рішення до 31.01.2019р. суд зазначив, що заява є необґрунтованою, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Не погодившись з рішенням суду від 16.07.2018р., ТОВ «ГОРЯЦ-Т» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій скаржник просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначив, що рішення підлягає скасуванню з наступних підстав. Суд першої інстанції залишив поза увагою та не дослідив належним чином ряд доказів, що мають важливе значення для об’єктивного вирішення даної справи. Термін «критично оцінює надані докази» (наведений судом в оскаржуваному рішенні стосовно доказів, наданих відповідачем) неможливо однозначно трактувати, тобто чи приймалися судом при ухваленні рішення дані докази, та чи були належним чином досліджені відповідно до вимог ГПК України. Судом не встановлено, що оплати відповідача частково співпадають з тими даними, що надав позивач при поданні позову, а саме акту звірки взаємних розрахунків. В призначенні платежу було допущено описку щодо номеру договору та його дати. Даний факт підтверджується відсутністю будь-яких інших договірних відносин між сторонами, крім за договором поставки з відстрочкою платежу №572/10 від 01.12.2011р. Також судом першої інстанції не було встановлено факт здійснення повернення товару ТОВ «Горяц-Т» позивачу на суму 40384,58 грн.; судом залишено поза увагою суттєві розбіжності між даними бухгалтерського обліку відповідача та даними позивача. З метою повного та всебічного розгляду справи відповідач звертався до суду з клопотанням про призначення у справі судової економічної експертизи, проте суд необгрунтовано у задоволенні цього клопотання відмовив, що безумовно вплинуло на результат розгляду справи у суді першої інстанції. Позивачем під час розгляду справи змінювався розмір позовних вимог у зв’язку з перерахунком боргу, що також ставить під сумнів правильність та обґрунтованість суми заборгованості. Акт звіряння взаємних розрахунків наданий позивачем не повинен був братись судом до уваги, оскільки заборгованість не відповідає даним бухгалтерського обліку підприємства, та вказаний акт ТОВ «Горяц-Т» не підписувався та не може підтверджувати наявність заборгованості за договором поставки; Акт не містить відомостей про особу, яка підписала його від імені ТОВ «Горяц-Т».

Разом з апеляційною скаргою скаржником подане клопотання про призначення судової економічної експертизи у справі, на вирішення якої поставити питання «Визначити розмір заборгованості ТОВа «ГОРЯЦ-Т» перед ТОВом «ХіПП Україна» за договором поставки з відстрочкою платежу №572/10 від 01.12.2011р. станом на 04.12.2017р.», проведення якої він просить доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Заел. проф. М.С. Бокаріуса.

Вказане клопотання вмотивоване тим, що в зв’язку з тривалим періодом дії договору поставки №572/10 від 01.12.2011р., великим обсягом товару, повернень товару та оплат, виявити причини розбіжностей між підприємствами не надається за можливе. ТОВ «Горяц-Т» не погоджується із наведеним в Акті звіряння взаємних розрахунків сумою заборгованості, оскільки така заборгованість не відповідає даним бухгалтерського обліку підприємства, та вказаний акт підприємством не підписувався та не може підтверджувати наявність заборгованості за договором поставки. Крім цього вказаний акт звіряння не містить відомостей про особу, яка його підписала від імені ТОВ «Горяц-Т» та реквізитів договору, за яким вони складені. В період з 06.10.2016 р. по 03.03.2017 р. ТОВом «Горяц-Т» повернуто ТОВ «ХіПП Україна» товару на загальну суму 40384,58 грн. Отже мають місце суттєві розбіжності між даними бухгалтерського обліку відповідача та даними позивача. Судом першої інстанції при розгляді даної справи необгрунтовано у задоволенні клопотання про призначення судової економічної експертизи було відмовлено, що безумовно вплинуло на результат розгляду справи у суді першої інстанції. Також позивачем під час розгляду даної справи змінювався розмір позовних вимог у зв’язку з перерахунком боргу, що також ставить під сумнів правильність та обґрунтованість суми заборгованості.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.08.2018р. апеляційну скаргу ТОВа «ГОРЯЦ-Т» залишено без руху; ухвалою від 18.09.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВа «ГОРЯЦ-Т» на рішення господарського суду Одеської області від 16.07.2018р. у справі №916/2972/17; встановлено строк для подання позивачу за первісним позовом та третім особам відзиву на апеляційну скаргу до 27.09.2018р.; роз’яснено учасникам справи про їх право в строк до 28.09.2018 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 ГПК України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи.

28.09.2018р. позивач надіслав поштою суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу (який надійшов до суду 02.10.2018р.), та заперечення на клопотання про призначення експертизи, в якому зазначив, що вважає клопотання ТОВ про призначення у справі експертизи безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Указом Президента України №454/2017 від 29.12.2017р. «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» ліквідовано Одеський апеляційний господарський суд та утворено Південно-західний апеляційний господарський суд.

Згідно із ч.6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018р. в газеті «Голос України» опубліковано повідомлення про початок роботи Південного-західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч.5 ст.31 ГПК України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

На виконання положень абз.2 ч.6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», ч. 5 ст. 31 ГПК України, матеріали справи №916/2972/17 передані до Південно-західного апеляційного господарського суду.

16.10.2018р. апеляційна скарга зареєстрована відповідальним працівником відділу документообігу (канцелярії) Південно-західного апеляційного господарського суду(вх. №122/18).

У відповідності до вимог ч.1 ст.32 ГПК України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 16.10.2018р., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді М.А. Мишкіної, суддів Л.В. Поліщук, Філінюка І.Г.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.10.2018р. прийнято справу №916/2972/17 до провадження та розпочато апеляційний розгляд справи колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді М.А. Мишкіної, суддів Л.В. Поліщук, І.Г. Філінюка зі стадії підготовки справи до апеляційного розгляду; призначено судове засідання у справі на 30.10.2018р. для розгляду клопотання про призначення судової економічної експертизи у справі.

В засіданні суду апеляційної інстанції 30.10.2018р. представник скаржника підтримав клопотання про призначення у справі експертизи.

ТОВ «ХіПП Україна» свого представника в засідання суду апеляційної інстанції не направило.

Розглянувши клопотання ТОВ «ГОРЯЦ-Т» про призначення у справі судової економічної експертизи, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ст.99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Згідно із ст.1 ЗУ «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Відповідно до роз’яснень, які містяться у п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.02.2013р. «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно із ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду з позовом ТОВ «ХіПП Україна» на підтвердження обґрунтованості позовних вимог в додатки до позовної заяви надало, зокрема, копії видаткових накладних та розрахунок заборгованості; під час розгляду справи надало підписані ним акти звірки між сторонами за період з 01.01.2017р. по 14.12.2017р. та з 29.06.2016р. по 13.06.2018р.

Заперечуючи проти позовних вимог ТОВ «ГОРЯЦ-Т» подало суду першої інстанції, зокрема копії платіжних доручень, які датовані у період з 10.10.2016р. по 02.02.2017р. (т.2, а.с.6-13).

Як вбачається з матеріалів справи (Акт звірки за період, т.1, а.с.144), при розрахунку суми заборгованості позивачем були враховані оплати відповідача за вищезазначеними платіжними дорученнями, а саме: 19.01.2017р. на суму 10000грн., 30.01.2017р. на суму 10000грн., 02.02.2017р. на суму 10000грн.

Суми, зазначені у платіжних дорученнях до 01.01.2017р. (від 27.10.2016р. 10000грн., від 08.11.2016р. 10000грн., від 22.11.2016р. 10000грн., 12.12.2016р. 10000грн.) також були враховані позивачем при визначенні заборгованості ТОВ «Горяц-Т», що підтверджується копією Акту звірки взаємних розрахунків за період 29.06.2016р. по 13.06.2018р. (т.2, а.с.27-31).

В доповненнях до відзиву на позовну заяву відповідач зазначив, що ним в період з 06.10.2016р. по 03.03.2017р. було повернуто ТОВу «ХіПП Україна» товару на загальну суму 40384,58грн. та надано низку копій накладних на повернення товару (т.2, а.с.48-84).

З копії Акту звірки за період 29.06.2016р. по 13.06.2018р. вбачається, що ТОВом «ХіПП Україна» при були враховані деякі із наданих відповідачем накладних про повернення товару.

У клопотанні про призначення експертизи відповідач посилається на тривалий період господарських відносин, що ускладнює виявлення причин розбіжностей, проте не зазначає, у чому саме полягають розбіжності,крім зазначення загальної суми повернутого позивачу товару (40384,58грн.), та не надає даних, у тому числі даних бухгалтерського обліку на підтвердження своїх доводів.

Заперечуючи проти наявності у ТОВ «ГОРЯЦ-Т» суми заявленої до стягнення заборгованості, відповідач не надає контррозрахунку заборгованості, що ґрунтується на даних його бухгалтерського обліку.

За переконанням суду апеляційної інстанції, на даний час відсутні підстави для призначення експертизи за клопотанням відповідача, оскільки відсутня сукупність обох умов, визначених приписами ч.1 ст.99 ГПК України, а саме, для з’ясування обставин, які мають значення для справи не потрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких обставини справи встановити неможливо, принаймі, відповідачем взагалі не обґрунтовано, встановлення яких саме обставин справи потребує застосування спеціальних знань.

Колегія суддів бере до уваги, що в апеляційній скарзі, клопотанні про призначення експертизи та в поясненнях в засіданні суду представник ТОВ «ГОРЯЦ-Т» не заперечує сам факт отримання товару за видатковими накладними, сума поставки за якими становить предмет спору як заборгованість. Не вказується також і на конкретні розбіжності у даних бухгалтерського обліку відповідача з даними позивача.

Викладене свідчить про необґрунтованість заявленого клопотання в світлі вимог ч.1 ст.99 ГПК України.

У даному випадку усі фактичні дані містяться у первинних документах, які надані сторонами у матеріали справи, а тому підстави для призначення судової економічної експертизи відсутні, а твердження скаржника про необхідність призначення експертизи не мають під собою документального підґрунтя.

На підставі вищевикладеного суд апеляційної інстанції відмовляє ТОВу «ГОРЯЦ-Т» у задоволенні клопотання про призначення судової економічної експертизи у справі, погоджуючись із позицією позивача щодо цього питання, викладеною у запереченнях на клопотання.

Керуючись ст.ст. 99, 232-234, 240, 267, 281, 235, 236, 286 ГПК України,

колегія суддів, ухвалила:

У задоволенні клопотання ТОВ «Горяц-Т» про призначення судової економічної експертизи у справі №916/2972/17 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення згідно ст.235 ГПК України.

Згідно ст.286, п.3 ч.1 ст.287 ГПК України судом касаційної інстанції у господарських справах є Верховний Суд. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно ч.1 ст.288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 01.11.2018р.

Головуючий суддя                                                                        М.А. Мишкіна

Суддя                                                                                  Л.В. Поліщук

Суддя                                                                                 І.Г. Філінюк