ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
25.10.2018 Справа № 905/474/16
Господарський суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Фурсової С.М.,
при секретарі судового засідання Мартинчук М.В.,
за участю представників сторін:
від заявника (боржника): ОСОБА_2 (довіреність б/н від 15)
від стягувача: ОСОБА_3 ( б/н від 15.01.18)
В провадженні господарського суду Донецької області знаходиться справа за позовом публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» до товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ ПРЕС» про стягнення заборгованості в сумі 1 154 809,09 євро, еквівалент 82 812,81 євро та 6 837 030,88 гривень, з яких: заборгованість за сумою кредиту 946 931,14 євро, заборгованість за відсотками 207 877,95 Євро, заборгованість за сумою комісії еквівалент 20 285,78 євро, заборгованість за пенею - 6 837 030,88 гривень, заборгованість за сумою трьох процентів річних еквівалент 62 527,03 євро.
Рішенням господарського суду Донецької області від 20.09.2018 року по справі №905/474/16 позовні вимоги публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» задоволено частково, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ ПРЕС» 946 931,14 євро заборгованості за сумою кредиту, 832,65 євро процентів за користування кредитом, еквівалент 56 019,00 євро 3% річних, а також 139 061,41 гривень судового збору.

23.10.2018 на виконання вищезазначеного рішення був виданий відповідний наказ.

19.10.2018 від товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ ПРЕС» надійшла заява про відстрочення виконання рішення від 20.09.2018 по справі №905/474/16 строком на 1 рік.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.10.2018 прийнято заяву до розгляду, призначено судове засідання на 25.10.2018.

24.10.2018 від стягувача надійшли заперечення проти задоволення заяви боржника.

У судовому засіданні 25.10.2018 представник боржника наполягав на задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення строком на 1 рік.

Представник стягувача, у свою чергу, заперечувала проти надання відстрочки з підстав викладених у запереченнях.

Дослідивши подані матеріали, заслухавши представників сторін, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви боржника з наступних підстав.

За приписами статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ-ПРЕС» мотивована тим, що місцем реєстрації боржника є місто Макіївка Донецької області тобто територією, що не контролюється державною владою України та є зоною проведення антитерористичної операції, що унеможливило здійснення ним господарської діяльності. Наведене, в свою чергу, призвело до скрутного фінансового становища боржника, настання виняткових, надзвичайних та невідворотних обставин, які не є наслідком комерційного ризику в розумінні ст.42 Господарського кодексу України, оскільки їх виникнення не залежало від способів та/чи методів здійснення товариством господарської діяльності. Боржник зазначає, що ним здійснюються заходи спрямовані на переміщення виробничих потужностей на підконтрольну Українській владі територію, а також пошук інвесторів для залучення коштів на умовах кредитування або інвестицій з метою «оздоровлення» господарської діяльності товариства. У разі можливого накладення арешту на грошові кошти боржника в межах майбутнього виконавчого провадження може потягнути додатковий майновий тягар у вигляді 10% виконавчого збору, що стане ще однією перепоною у відновленні діяльності підприємства.

Крім того, товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ-ПРЕС» має очікувані сподівання на отримання грошових коштів у розмірі 1 024 641,47 гривень, які мають бути стягнуті за наказом виданим на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 23.06.2014 по справі №905/1516/14.

У своїх запереченнях публічне акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» посилається на те, що згідно Конституції України судові рішення є обовязковими для виконання. Стягувачем із поданої заяви не вбачається, яким чином через 12 місяців може змінитись економічна ситуація боржника. Зазначає, що протягом 2016-2018 років між сторонами тривають судові процеси, в межах яких боржником оскаржувались судові рішення та сплачувався судовий збір, що свідчить про наявність в нього грошових коштів. Також вказує, що наявність виконавчого провадження по стягненню з контрагента відповідача грошової суми в розмірі 1 024 641,47 гривень не є реальним припущенням та не вирішує в повному обсязі питання стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ ПРЕС» 946 931,14 євро заборгованості за сумою кредиту, 832,65 євро процентів за користування кредитом, еквівалент 56 019,00 євро 3% річних, а також 139 061,41 гривень судового збору. Також вважає не переконливими доводи боржника про скрутне фінансове становище без надання відповідних доказів відсутності грошових коштів, а тому просить відмовити у задоволенні заяви боржника про відстрочення виконання рішення строком на 1 рік.

За змістом статті ст.331 Господарського процесуального кодексу України, відстрочка це відкладання чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Діючим законодавством не передбачено переліку таких обставин.

Таким чином, відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з фактичних обставин справи, що були предметом розгляду по справі №905/474/16, встановлено факт неналежного виконання ТОВ «ПРОФІ-ПРЕС» зобовязань за договором про відкриття акредитивів №13.03-479/ЮР від 01.04.2013.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК (в редакції, що діяла до 15.12.2017), ця стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Як зазначено вище, до обставин, які ускладнюють виконання судового рішення належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо. Такі висновки містяться в мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013р. у справі №1-7/2013.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Як свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ-ПРЕС» - є поліграфічною компанією.

В силу специфіки такого роду діяльності, остання здійснювалась на території міста Макіївка Донецької області за місцем реєстрації, за допомогою поліграфічного та іншого стаціонарного обладнання.

Факт проведення антитерористичної операції на території Донецької області є загальновідомою обставиною та додаткового підтвердження не вимагає.

Умовами п. 7.2.6. генерального договору визначено, що у випадку виникнення будь-якої несприятливої події відповідно до цього генерального договору, ОСОБА_1 набуває право вимагати від Клієнта дострокового погашення заборгованості (її частини), що виникла після здійснення платежів за акредитивом, а Клієнт зобов'язаний виконати таку вимогу Банку і погасити всі суми, які сплачені/відшкодовані Банком за свій рахунок у зв'язку з відкриттям акредитива та здійсненням операцій за відкритим акредитивом, комісій та процентів за відкриття акредитива та за здійснення операцій за відкритим акредитивом та штрафних санкцій (якщо такі будуть мати місце), незалежно від настання строків сплати цих платежів за цим генеральним договором/погодженими Банком заявами про відкриття акредитивів, в строк не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги.

Відповідачем було направлено позивачу повідомлення про дострокове повернення кредиту (лист № КНО-61-05-1338 від 06.11.2015) з посиланням на наявність несприятливих подій. Так, відповідач зазначає, що при проведенні огляду заставного майна було встановлено, що виробнича діяльність Клієнтом не ведеться, обладнання не експлуатується, місцезнаходженням Клієнта є Донецька область, м. Макіївка, тобто зона АТО. Дані обставини викликають у Банка сумніви щодо подальшого своєчасного та належного виконання зобов'язань за генеральним договором. Повідомляє про наявність обставин, які свідчать про те, що задоволення вимог Банка за рахунок поручителя буде ускладнене.

В подальшому 22.12.2015 позивач здійснив списання грошових коштів у загальній сумі 5 526 042,24 гривень з рахунку відповідача.

Відповідно до п.4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2016 у справі №910/1443/16 встановлено настання несприятливих подій для боржника.

11.10.2018 директором товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ-ПРЕС» було підписано наказ №11/10-К «Про вчинення заходів, спрямованих на забезпечення сприятливих умов ведення господарської діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ-ПРЕС».

Крім того, господарським судом Донецької області встановлено, що контрагент боржника - товариство з обмеженою відповідальністю «Стиролбіофарм», згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань, на теперішній час здійснило перереєстрацію з непідконтрольної Українській владі території на підконтрольну - 03191, місто Київ, вулиця Василя Касіяна, будинок №1, що означає реальність отримання боржником дебіторської заборгованості.

Між іншим, господарським судом враховано наступні обставини.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що судові рішення є обовязковими до виконання на усій території України.

Відповідно до статей 4-5 ГПК України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обовязкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в цій).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «ОСОБА_4 проти України», заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі оправданої затримки виконання рішення суду залежить зокрема від складності виконавчого провадження, суми та характеру що визначено судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає помякшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на то мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Наведені судом обставини вказують на доцільність відстрочення виконання рішення господарського суду з дотриманням балансу інтересів сторін, враховуючи реальні наміри відповідача виконати боргові зобов'язання перед кредитором. Разом з цим, відмова у задоволенні заяви боржника про відстрочення виконання рішення може поставити під загрозу можливість відновлення господарської діяльності підприємства.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права, зокрема і рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02), позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини допускає, що затримки у виконанні рішення можуть бути обґрунтовані за окремих обставин, проте державні органи не можуть довільно посилатись на відсутність коштів як на вибачення за невиплату боргу за рішенням, а затримки не можуть бути такими, що зводять нанівець право, що захищається п.1 ст.6 Конвенції (§24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бакай та інші проти України» від 09.11.2004).

Підставою для надання відстрочки виконання рішення суду є не сам по собі тяжкий матеріальний стан відповідача, а наявність вищенаведених обставин, що обєктивно утруднюють негайне примусове виконання рішення суду та не залежать від волі сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ-ПРЕС» про відстрочення виконання судового рішення у справі №905/474/16 строком на 1 рік підлягають частковому задоволенню, а саме строком на 6 місяців з моменту постановлення даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 331, 233-234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ ПРЕС» про відстрочення виконання рішення у справі №905/474/16 строком на 1 рік задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення господарського суду Донецької області від 20.09.2018 по справі №905/474/16 строком на 6 місяців до 20.03.2019.

В судовому засіданні 25.10.2018 оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Повний текст ухвали буде складено та підписано 30.10.2018.

Ухвала набрала чинності з моменту її проголошення 25.10.2018.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя С.М. Фурсова