ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2018м. ДніпроСправа № 904/9789/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Ковтун А.В.

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Енергогідромеханізація", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 15 167 980, 07 грн.

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Енергогідромеханізація", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

про визнання недійсним кредитного договору від 09.10.2013 року в частині нарахування та сплати винагороди за користування кредитом

Представники:

від позивача (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_1, № 3289-К-О від 01.08.2018, представник;

від відповідача (позивач за зустрічним позовом) : ОСОБА_2, довіреність № 7 від 22.12.2017; представник;

від відповідача (позивач за зустрічним позовом) : ОСОБА_3, довіреність № 7 від 22.12.2017, представник;

від відповідача (позивач за зустрічним позовом) : ОСОБА_4, довіреність № 11-17 від 11.12.2017, представник.

СУТЬ СПОРУ:

За первісним позовом Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "ЕНЕРГОГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ" заборгованості за кредитним договором від 09.10.2013 року у розмірі 15 167 980,07 грн., з яких 2 747 178,33 грн. - заборгованість за кредитом, 993 028,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5 421 797,59 грн. - заборгованість за комісією; 5 859 975,62 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 146 000,00 грн. - штраф. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

За зустрічним позовом Публічне акціонерне товариство "ЕНЕРГОГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання недійсним кредитного договору від 09.10.2013 року укладеним з Публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПРИВАТБАНК" в частині нарахування та сплати винагороди за користування кредитом, зокрема:

- пункт А.10. з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 14.08.2014 - повністю;

- пункт 2.2.5. в частині винагороди відповідно до п. 4.5.;

- пункт 4.1. в частині винагороди за користування кредитом, згідно п. 4.5.;

- пункт 4.5. - повністю;

- пункт 4.6. - повністю;

- пункт 4.10. - в частині винагороди за користування кредитом;

- пункт - 4.13. - повністю.

Судові витрати просить покласти на відповідача за зустрічним позовом.

Ухвалою суду від 01.03.2018 року відкладено підготовче засідання до 15.03.2018 року о 12:00 год.

06.03.2018 року представник позивача (за первісним позовом) подав до суду заяву від 06.03.2018 року, якою долучає документи до матеріалів справи.

Представник відповідача (за первісним позовом) 15.03.2018 року подав до суду клопотання про призначення судової економічної експертизи, а саме тому, що останній не погоджується з нарахуванням позивачем суми заборгованості за спірним кредитним договором, яка підлягає до стягнення з відповідача та просить суд призначити у справі № 904/9789/17 економічну експертизу на дослідження якої поставити питання:

- Яка дійсна сума заборгованості відповідно до бухгалтерського обліку в Банку по даному Кредитному договору № 4313657И від 09.10.2013 року?

- Якою є сукупна вартість кредиту по Кредитному договору № 4313657И від 09.10.2013 року?

- Якою є реальна процентна ставка по Кредитному договору № 4313657И від 09.10.2013 року?

- Чи відповідають наявні у матеріалах справи розрахунки заборгованості (по сплаті процентів за кредитом, прострочених процентів, погашення основної суми боргу, нарахованим пені та штрафам за несвоєчасне виконання зобов'язань) перед ПАТ "ПриватБанк" умовам укладеного між вказаними сторонами Кредитного договору №4313657И від 09.10.2013 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором?

- Який розмір відсотків за користування ПАТ "Енергогідромеханізація" кредитом підлягає нарахуванню за Кредитним договором № 4313657И від 09.10.2013 року, з урахуванням умов Додаткової угоди від 22.11.2013 року, починаючи з 25.01.2014 року по 09.10.2017 року, за кожен місяць?;

- Яку суму становить пеня, яка може бути нарахована на заборгованість по відсоткам за Кредитним договором № 4313657И від 09.10.2013 року з 25.01.2014 року по 09.10.2017 року, за кожен місяць?

- Яку суму станом на 09.10.2017 року становить пеня, яка може бути нарахована на прострочену заборгованість (тіло кредиту) за Кредитним договором № 4313657И від 09.10.2013 року, за шестимісячний період з дня виникнення заборгованості, починаючи з 29.07.2015 року?

- Яку суму станом на 09.10.2017 року становить пеня, яка може бути нарахована на заборгованість по відсотках за Кредитним договором № 4313657И від 09.10.2013 року?

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2018 року призначено судову експертизу та доручено її проведення Дніпропетровському науково - дослідному інституту судових експертиз: 49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 17, офіс 361, та зупинено провадження у справі на час проведення судової експертизи.

10.04.2018 року до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла апеляційна скарга № б/н від 06.04.2018 року Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2018 року.

ОСОБА_5 суду Дніпропетровської області №904/9789/17/12030/18 від 11.04.2018 року у Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз була витребувана справа № 904/9789/17 для її подальшого направлення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду Дніпропетровської області.

Постановою Дніпропетровського апеляційного Господарського суду від 06.08.2018 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2018 року задоволено, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області скасовано.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 року поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 19.09.2018 року о 10:00 год.

18.09.2018 року від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 18.09.2018 року про відкладення розгляду справи.

18.09.2018 року від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 18.09.2018 року про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю явки в судове засідання.

19.09.2018 року від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли письмові пояснення вих. № б/н від 19.09.2018 року.

У підготовчому судовому засіданні 19.09.2018 року позивачем надані пояснення, які виникли з приводу спору по даній справі, та зазначено, що ним було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.10.2018 року о 11:00 год.

У підготовче судове засідання 16.10.2018 року представники сторін не з'явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2018 року розгляд справи по суті відкладено на 17.10.2018 року о 10:30 год.

У підготовче судове засідання 17.10.2018 року представники сторін не з'явились.

17.10.2018 року від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № б/н від 17.10.2018 року про відкладення розгляду справи по суті, у зв'язку з неможливістю явки в судове засідання.

17.10.2018 року від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № б/н від 17.10.2018 року про відкладення розгляду справи по суті, у зв'язку з неможливістю явки в судове засідання.

Ухвалою суду від 17.10.2018 відкладено судове засідання до 22.10.2018 року о 11:30 год.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 ОСОБА_5 процесуального кодексу України).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку, вищевизначеному чинними правовими нормами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "ПРИВАТБАНК" (далі - позивач, Банк) та Публічним акціонерним товариством "Енергогідромеханізація" (далі - відповідач, позичальник) було укладено Договір № 4Э13657И від 09.10.2013.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п. А2 договору ліміт цього договору 2 900 000,00 грн.

Відповідно до п. А6 договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти за фіксованої процентної ставки у розмірі 11,1% річних.

Пунктом А7 договору передбачено, що при порушення позичальником будь-якого із зобов'язань по погашенню/поверненню кредиту, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом за фіксованою ставкою у розмірі 44,4% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Згідно п. 4.1. договору плата за користування кредитними коштами за цим договором складається з відсотків за фіксованою процентній ставці, згідно п. 4.2., 4.3. і винагороди за користування кредитом, згідно п.4.5.

Позичальник сплачує Банку винагороду за користування кредитом згідно з п. А.10. (п. 4.5. договору).

На виконання прийнятих на себе зобов'язань банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 2 900 000,00 грн.

Статтею 203 Цивільного кодексу України, встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Право чин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Пунктом А.3. договору передбачено, що дата повернення кредиту 02.10.2014.

Згідно п.п. 2.2., 2.2.2., 2.2.3. договору позичальник зобов'язується сплатити проценти за користування кредитом у відповідності до п.п. 4.2., 4.3., 4.4. договору. Повернути кредит в дату/строки встановлені п.п. 1.2., 2.3.2., 2.2.14.

Відповідач належним чином умови договору не виконав.

Станом на 09.10.2017 року заборгованість ПАТ "ЕНЕРГОГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ" за договором № 4Э13657И від 09.10.2013 становить 15 167 980,07грн., яка складається з:

- 2 747 178,33 грн. - заборгованість за кредитом;

- 993 028,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 5 421 797,59 грн. - заборгованість по комісії;

- 5 859 975,62 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

- 146 000,00 грн. - штраф, згідно п. 5.8. договору.

Відповідачем докази сплати суми заборгованості за спірним кредитним договором не надано. Отже, сума основного боргу підлягає стягненню в розмірі, заявленому позивачем, а саме, 2 747 178,33 грн.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків, винагороди за користування кредитом, передбачених п.п 2.2.2, 4.2, 4.3., 4.4., 4.6., Дат/термінів повернення/погашення кредиту, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.3.2., 2.14. Позичальник виплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Сплата пені здійснюється в гривні.

За розрахунком позивача, сума пені, заявлена до стягнення складає 5 859 975,62 грн. та складається з :

- 1 879 415,28 грн. пеня за порушення строків повернення кредиту;

- 292 564,86 грн. пеня за повернення відсотків;

- 3 589 975,62 грн. пеня за порушення строків повернення винагороди.

Докладний розрахунок зазначених сум доданий позивачем до матеріалів справи, суд вважає обґрунтованим.

Проте що стосується суми пені, яка підлягає стягненню, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача про зменшення суми пені, що належить до стягнення на 50% з огляду на таке.

Відповідно до ч. З ст. 509 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов'язання сторонами є добросовісність, розумність і справедливість, що є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін.

Як вбачається із позовних вимог нарахована сума пені в двічі перевищує розмір суми основного грошового зобов'язання, таким чином вимагаючи від Відповідача сплати непропорційно великого розміру санкцій.

Частиною 1 ст. 233 ОСОБА_5 кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи наведені обставини справи та з метою збереження балансу інтересів обох сторін спору, суд вважає за можливе задовольнити заяву відповідача, зменшивши розмір пені на 50 %. Загальна сума пені, що підлягає стягненню, складає 2 929 987,81 грн.

Викладене є підставою для часткового задоволення первісних позовних вимог.

22.12.2017 Публічне акціонерне товариство "ЕНЕРГОГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з зустрічним позовом про визнання недійсним кредитного договору від 09.10.2013 року укладеним з Публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПРИВАТБАНК" в частині нарахування та сплати винагороди за користування кредитом, зокрема:

- пункт А.10. з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 14.08.2014 - повністю;

- пункт 2.2.5. в частині винагороди відповідно до п. 4.5.;

- пункт 4.1. в частині винагороди за користування кредитом, згідно п. 4.5.;

- пункт 4.5. - повністю;

- пункт 4.6. - повністю;

- пункт 4.10. - в частині винагороди за користування кредитом;

- пункт - 4.13. - повністю.

Свої вимоги за зустрічною позовною заявою ПАТ "ЕНЕРГОГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ" обґрунтовує наступними обставинами:

- зміст кредитного договору в частині обов'язку позичальника сплатити винагороду суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства (ч. 1 ст. 203. ст. 215 ІІК України;

- умови кредитного договору в частині сплати винагороди були погоджені позичальником під впливом тяжкої обставини (ст. 233 ЦК України);

- кредитний договір був укладений позичальником внаслідок введення його в оману щодо обов'язку сплатити винагороду (ст. 230 ЦК України).

Розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви та заслухавши доводи сторін суд дійшов висновку про відмову у зустрічному позові з таких підстав.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України.

За приписами ст.215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Позивач за зустрічним позовом стверджує що на правовідносини, які виникли під час укладання та виконання кредитного договору поширюється дія ст. 15 Закону України "Про захист прав споживачів"

Згідно ч. 1 вказаної статті споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Преамбула Закону України "Про захист прав споживачів" передбачає, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Пункт 23 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначає споживчий кредит як кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Згідно ч. 1 ст. 179 ОСОБА_5 кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Як вбачається з обставин справи, сторонами кредитного договору №4Э13657И від 09.10.2013, на підставі якого виникли спірні правовідносини, є суб'єкти господарювання - юридичні особи.

Таким чином, зазначений договір є господарським договором, а не договором споживчого кредитування, а відтак спір у даній справі не є спором, що виникає у сфері захисту прав споживачів, а відносини сторін не регулюються Законом України "Про захист прав споживачів".

Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги ПАТ "ЕНЕРГОГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ" стверджує, що оспорюванні пункти договору не відповідають приписам ст. 1048 та 1056-1 ЦК України, оскільки вказані норми, забороняють банкам встановлювати інші види винагороди, окрім відсотків.

ОСОБА_5 кодекс України або Цивільний кодекс України не містять прямої заборони на отримання банками інших видів винагороди, окрім відсотків, натомість Закон України "Про банки і банківську діяльність" прямо передбачає таке право банку.

Крім того, суд звертає увагу позивача за зустрічним позовом на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 ОСОБА_5 кодексу України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Згідно п. З ст. З Цивільного кодексу України свобода договору є однією з загальних засад цивільного законодавства

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 12 ст. 47 Закону України "Про банки і банківські діяльність" закріплює, що банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги

Отже сторони спірного договору як суб'єкти підприємницької діяльності в силу принципу диспозитивності є вільними під час укладання договорів та визначення їх умов, в т.ч. і щодо порядку оплати за користування кредитом;

Доводи ПАТ "ЕНЕРГОГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ", що перед укладанням кредитного договору ним були вчинені дії, спрямовані на виключення із договору умов щодо сплати винагороди, передбаченої п. А. 10 цього договору не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Так, згідно з ч. 4 ст. 181 ОСОБА_5 кодексу України передбачає, що за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Отже, на ПАТ "ЕНЕРГОГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ" як на позивача за зустрічним позовом покладено обов'язок довести факт заперечення проти певних умов кредитного договору до моменту його укладання належними доказами, а саме: протоколом розбіжностей, а також доказами надсилання такого протоколу іншій стороні. Проте, вказані докази позивачем за зустрічним позовом не надано.

Крім того, позивач за зустрічним позовом вказує, що кредитний договір був укладений позичальником під впливом тяжкої обставини - скрутного фінансового становища, а також внаслідок введення позичальника в оману.

Абзац 2 ст. 230 Цивільного кодексу України закріплює, що обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно п. 3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" № 11 від 29.05.2013р. у вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі статей 230-233 ЦК України господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв'язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину.

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності: заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв'язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). При цьому особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Більш того, в абз. 5 п. 10 вказаної Постанови зазначено, що доведення того, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено або було б вчинено на інших умовах, покладається на позивача.

Так, ПАТ "ЕНЕРГОГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ" не доведено факти існування на момент укладення оспорюваного договору тяжкої обставини, причиново-наслідкового зв'язку між такою обставиною та укладанням договору, а також факти повідомлення банком відомостей, що не відповідали дійсності або заперечення, або замовчування певних обставин.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що вимога Публічного акціонерного товариства "Енергогідромеханізація" про визнання недійсним кредитного договору від 09.10.2013 року в частині нарахування та сплати винагороди за користування кредитом є не обґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 13 ОСОБА_5 процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач заперечуючи проти позову надав до матеріалів справи копію Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 04.04.2014р., що є також кредитним договором та вважає, що спірний кредит отриманий ним в межах саме цього договору.

На підставі ст. 86 ОСОБА_5 процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 129 ОСОБА_5 процесуального кодексу України, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 120, 123, 129, 178, 233, 238, 239, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд-

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ЕНЕРГОГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ" (51914, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Дніпробудівська, буд. 16, ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) - 2 747 178,33 грн. - заборгованість за кредитом, 993 028,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5 421 797,59 грн. - заборгованість за комісією; 2 929 987,81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 146 000,00 грн. - штраф, 227 519,70 грн. - витрат по сплаті судового збору та 1 762,00 грн. - витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні зустрічних позовних вимог Публічного акціонерного товариства "ЕНЕРГОГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ" (51914, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Дніпробудівська, буд. 16, ) до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) - відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 ОСОБА_5 процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 02.11.2018

Суддя ОСОБА_6