СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2018 р. Справа № 917/970/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Медуниця О.Є. , суддя Пелипенко Н.М.

за участю секретаря судового засідання Кохан Ю.В.

за участю:

прокурора - Ногіної О.М. (посвідчення № 032167 від 11.02.2015)

представника позивача - не з'явився

представника відповідача - Дмитренка О.С. (адвокат, довіреність № 06-02 від 18.05.2018)

представника третьої особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури (вх. № 95 П/3 від 10.10.2018) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 17.08.2018 у справі № 917/970/18 (суддя Бунякіна Г.І.; ухвала підписана 17.08.2018)

за позовною заявою В.о. керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Мачухівська об'єднана територіальна громада Полтавського району Полтавської області, с. Мачухи,

до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут", смт. Козельщина,

про:

(1) зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" (39100, Полтавська область, смт. Козельщина, вул. Остроградського, 8, ) повернути в розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області земельну ділянку площею 3,5805 га, кадастровий номер :00:002:0092, шляхом підписання акту приймання-передачі;

(2) зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" (39100, Полтавська область, смт. Козельщина, вул. Остроградського, 8, ) повернути в розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області земельну ділянку площею 3,6448 га, кадастровий номер :00:016:0065, шляхом підписання акту приймання-передачі;

(3) зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" (39100, Полтавська область, смт. Козельщина, вул. Остроградського, 8, ) повернути в розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області земельну ділянку площею 1,7428 га, кадастровий номер :00:033:0167, шляхом підписання акту приймання-передачі;

(4) зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" (39100, Полтавська область, смт. Козельщина, вул. Остроградського, 8, ) повернути в розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області земельну ділянку площею 3,2175 га, кадастровий номер :00:023:0050, шляхом підписання акту приймання-передачі;

(5) зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" (39100, Полтавська область, смт. Козельщина, вул. Остроградського, 8, ) повернути в розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області земельну ділянку площею 3,3079 га, кадастровий номер :00:035:0058, шляхом підписання акту приймання-передачі;

(6) зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" (39100, Полтавська область, смт. Козельщина, вул. Остроградського, 8, ) повернути в розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області земельну ділянку площею 0,8772 га, кадастровий номер :00:022:0064, шляхом підписання акту приймання-передачі;

(7) зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" (39100, Полтавська область, смт. Козельщина, вул. Остроградського, 8, ) повернути в розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області земельну ділянку площею 1,0639 га, кадастровий номер :00:039:0065, шляхом підписання акту приймання-передачі, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 17.08.2018 у справі №917/970/18 відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України, з тих підстав, що заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства з огляду на заявлену предметність позовних вимог та склад учасників процесу.

Заступник керівника Полтавської місцевої прокуратури із даною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Полтавської області від 17.08.2018 у справі №917/970/18 скасувати, а справу направити для подальшого розгляду до Господарського суду Полтавської області. Стягнути з ТОВ Агрофірма "Добробут" на користь прокуратури Полтавської області понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу прокурор послався на те, що предметом заявленого ним позову є вимога про повернення земельних ділянок, яка відноситься до юрисдикції господарських судів, а тому її належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.09.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури на ухвалу господарського суду Полтавської області від 17.08.2018 у справі №917/970/18; учасникам справи встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу в порядку ст. 263 ГПК України - 5 днів з дня вручення даної ухвали; повідомлено учасників справи, що апеляційний розгляд справи відбудеться 08.10.2018 об 11:00 год. у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду за адресою: м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі судового засідання №104. Поряд із цим, оскільки апеляційну скаргу подано в межах строку передбаченого ст. 256 ГПК України на апеляційне оскарження, клопотання про поновлення строку судовою колегією не розглядалося.

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут", смт. Козельщина надало відзив на апеляційну скаргу (вх. № 7580 від 01.10.2018), в якому проти доводів скаржника категорично заперечує, просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність аргументів скаржника. Відповідач вважає, що суд першої інстанції в даному випадку на підставі фактично встановлених обставин справи правильно визначив предметність та учасників процесу, правомірно відмовивши у відкритті провадження.

Полтавською місцевою прокуратурою надано відповідь на відзив (вх. № 7699 від 05.10.2018), в якому скаржник вважає, що оскільки Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області у визначеному чинним законодавством порядку є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у даних спірних правовідносинах, але даним органом не здійснено ніяких дій про повернення земельних ділянок, тому в.о. керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області правомірно пред'явлено позов в інтересах держави в особі вказаного державного органу. В даному випадку встановлена бездіяльність органу є лише підставою для внесення позову прокурором, у відповідності до вимог Закону, а не предметом позову, як вказано в ухвалі Господарського суду Полтавської області від 17.08.2018 у справі №917/970/18. Предметом позову є вимога про повернення ТОВ Агрофірмою "Добробут" земельних ділянок, яка відноситься до юрисдикції господарських судів.

За вказаних обставин, прокурор просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 17.08.2018 у справі №917/970/18 скасувати, а справу направити для подальшого розгляду до Господарського суду Полтавської області.

Поряд із цим, на підставі Указу Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" від 29.12.2017 № 454/2017 ліквідовано Харківський апеляційний господарський суд та утворено Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

Згідно з підпункту 8 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно частини шостої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно Указу Президента України "Про переведення суддів" від 28.09.2018 № 295/2018 суддів Харківського апеляційного господарського суду переведено на роботу на посадах суддів Східного апеляційного господарського суду.

У відповідності до частини шостої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в газеті "Голос України" (№ 185 (6940) від 03.10.2018) розміщено повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.

Частинами п'ятою та сьомою статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання розпорядження керівника апарату суду Харківського апеляційного господарського суду від 03.10.2018 "Про передачу судових справ до Східного та Північного апеляційного господарських судів" відділом документального забезпечення та контролю здійснено передачу судової справи №917/970/18, що перебувала у провадженні Харківського апеляційного господарського суду, за відповідним актом до Східного апеляційного господарського суду.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2018 для здійснення апеляційного розгляду справи №917/970/18 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Барбашової С.В., судді Медуниці О.Є., судді Пелипенко Н.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2018 справу №917/970/18 прийнято до провадження вказаного суду та призначено її до апеляційного розгляду на 25.10.2018 об 11:30 год.

Неявка представників позивача та третьої особи у судове засідання 25.10.2018, належні заходи щодо повідомлення яких про день, час та місце, вживались судом апеляційної інстанції, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно зі статтею 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Частиною першою статті 271 цього ж Кодексу передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, заслухавши у судовому засіданні 25.10.2018 прокурора та уповноваженого представника відповідача, які підтримали свої правові позиції по справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, В.о. керівника Полтавської місцевої прокуратури 03.08.2018 звернувся до Господарського суду Полтавської області із позовом (вих. №110-14585вих-18) в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ТОВ Агрофірми «Добробут», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на боці позивача - Мачухівська об'єднана територіальна громада Полтавського району Полтавської області про повернення земельних ділянок.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 17.08.2018 у справі №917/970/18 відмовлено у відкритті провадження у справі за вказаним позовом прокурора.

Вказане рішення суду мотивоване тим, що позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства в порядку пункту 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України за заявленою предметністю вимог та з огляду на склад учасників процесу, а ГУ Держгеокадастру України в Полтавській області не може бути позивачем у спірних правовідносинах та представляти інтереси держави у господарському суді з приводу повернення тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Проте колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися із таким висновком місцевого господарського суду, зважаючи на нижченаведене.

Питання про те, чи підвідомча господарському суду справа у спорі, що виник із земельних правовідносин, повинно вирішуватись залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто чи є вони приватноправовими чи публічно-правовими, та чи відповідає предметна та суб'єктна юрисдикція вимогам статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

В зв'язку з цим, аналізу підлягає предмет позову, підстави позову, зміст позовних вимог та самі суб'єкти спірних правовідносин.

Разом із цим, господарським судам підвідомчі лише справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності.

У вирішенні питання про те, чи мають земельні відносини приватноправовий характер, слід враховувати таке.

Виходячи з положень статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України, статті 148 Господарського кодексу України, земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

З положень статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 Цивільного кодексу України, статей 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 Господарського кодексу України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності.

Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору підвідомчі господарським судам.

Правовідносини у сфері використання і охорони земель, врегульовані розділами VI та VII Земельного кодексу України, можуть мати як приватноправовий, так і публічно-правовий характер (глави 29, 30, 33 названого Кодексу), а тому спори, що виникають з відповідних правовідносин, можуть, у залежності від їх правового характеру та складу учасників, вирішуватися за правилами адміністративного або господарського судочинства.

Виходячи з цього визначається й підвідомчість справ зі спорів, пов'язаних із здійсненням державного контролю та нагляду за господарською діяльністю суб'єктів господарювання у сфері земельних відносин - за використанням і охороною земель (частина третя статті 19 Господарського кодексу України). Такі справи підлягають розглядові господарськими судами, оскільки стосуються об'єктів цивільних відносин - земельних ділянок та інших природних ресурсів, цивільних прав суб'єктів господарювання на ділянки і зазначені ресурси, зокрема, у спорах про: визнання недійсними правочинів стосовно земельних ділянок, звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок, відшкодування збитків, завданих землям і природним ресурсам господарською діяльністю, стягненням заборгованості з орендної плати за договорами оренди землі державної та комунальної форм власності тощо.

Згідно із пунктом «є-1» частини першої статті 15-1 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Статтею 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» функції контролю за додержанням земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів передано до Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Згідно частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

В силу зазначеної норми органом, уповноваженим державою здійснювати функції щодо розпорядження земельними ділянками державної власності сільськогосподарського призначення на території Полтавської області на даний час є Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за № 1391/29521, керуючись Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, 17.11.2016 наказом Держгеокадастру №308 затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області.

Відповідно до пункту 1 Положення Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступників, наказами Держгеокадастру, дорученнями Голови Держгеокадастру та його заступників, актами місцевої державної адміністрації та органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням.

Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Згідно частини шостої пункту 3 Положення посадові особи Головного управління в межах своїх повноважень мають право звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Відповідно до положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, в позовній заяві зазначено, що Полтавською районною державною адміністрацією із ТОВ Агрофірма «Добробут» укладено договори про встановлення земельного сервітуту (далі-Договори) від 25.12.2012 на земельні ділянки: площею 3,5805 га, кадастровий номер :00:002:0092; площею 3,6448 га, кадастровий номер :00:016:0065; площею 1,7428 га, кадастровий номер :00:033:0167; площею 3,2175 га, кадастровий номер :00:023:0050; площею 3,3079 га, кадастровий номер :00:035:0058; площею 0,8772 га, кадастровий номер :00:022:0064; площею 1,0639 га, кадастровий номер :00:039:0065, що знаходяться на території Мачухівської ОТГ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, терміном на 5 років.

Пунктом 6.2. Договорів передбачено, що їх дія припиняється у разі закінчення строку, на який їх було укладено.

Строк дії Договорів закінчився 25.12.2017, оскільки з дня державної реєстрації минуло 5 років. Будь-які документи щодо поновлення Договорів відсутні.

Відповідно до пункту 3.2. Договорів «Володар сервітуту» зобов'язаний у належному стані залишити «Розпоряднику земельної ділянки» земельну ділянку після закінчення дії договору.

Також, згідно доводів позовної заяви, Договори про встановлення земельного сервітуту вже не чинні, але до цього часу ТОВ Агрофірмою «Добробут» акти прийому-передачі про повернення земельних ділянок загальною площею 17,4346 га, які розташовані за межами населеного пункту на території Мачухівської ОТГ, не підписано.

Згідно інформацій Мачухівської ОТГ №1011/02-21 від 02.11.2017, №1042 від 01.06.2018 та №1147 від 18.06.2018 ТОВ Агрофірмою «Добробут» сплачено кошти до місцевого бюджету в сумі 63329,44 грн. за використання земельних ділянок за 5 місяців 2018 року.

Також, за інформацією Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області № 8-16-0.45-4128/2-18 від 12.07.2018, вказані земельні ділянки не повернуті до земель державної власності згідно чинного законодавства та існує можливість використання вищезазначених земельних ділянок в зв'язку, з чим постає необхідність повернення земельних ділянок до земель державної власності.

Відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності.

Відповідно до статті 131-1 Конституції в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Згідно з вимогами частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Враховуючи те, що у визначеному чинним законодавством порядку Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у даних спірних правовідносинах, але прокурор стверджує, що цим органом не здійснено ніяких дій про повернення земельних ділянок, тому в.о. керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області пред'явив даний позов в інтересах держави в особі вказаного державного органу.

В даному випадку встановлена прокуратурою бездіяльність органу є лише підставою для внесення позову прокурором, у відповідності до вимог Закону, а не предметом позову, як помилково вказано в ухвалі Господарського суду Полтавської області від 17.08.2018 у справі №917/970/18.

Натомість, предметом позову є вимога про повернення ТОВ Агрофірмою «Добробут» земельних ділянок, розгляд якої прямо відноситься до юрисдикції господарських судів.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник саме із земельних відносин, в яких задіяні розпорядник земельної ділянки державної форми власності та суб'єкт господарювання, а правовідносини у спорі не є публічно-правовими.

Отже, спір у даному випадку має приватноправовий характер, який підвідомчий саме господарському суду.

Враховуючи те, що даний спір не є публічно-правовим, а є спором про право, який зводиться до визначення правомірності використання земельних ділянок ТОВ Агрофірмою «Добробут», тому позовну заяву прокурора належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Зважаючи на викладене, висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за позовною заявою прокурора у даній справі є передчасним та необґрунтованим, а пункт 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України в даному випадку не підлягав застосуванню.

Крім того, згідно частини шостої статті 175 Господарського процесуального кодексу України суд, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Проте в порушення зазначеної процесуальної норми суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України, жодним чином не роз'яснив заявникові, яким судом (якої юрисдикції) повинен розглядатись спір у даній справі з огляду на предметність та склад учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини третьої статті 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Підсумовуючи все вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Полтавської області від 17.08.2018 про відмову у відкритті провадження у справі № 917/970/18 - скасуванню з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, оскільки вона не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства.

Розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом цієї апеляційної скарги, слід здійснити суду першої інстанції при ухваленні рішення у даній справі відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 11, 74, 173, 232, 269, 270, 271, 273, пунктом 2 частини першої статті 275, пунктом 4 частини першої статті 277, статтями 281, 282, 283, 284, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 17.08.2018 про відмову у відкритті провадження у справі № 917/970/18 скасувати.

Справу № 917/970/18 передати на розгляд Господарського суду Полтавської області.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 29.10.2018

Головуючий суддя С.В. Барбашова

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя Н.М. Пелипенко