ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. ОдесаСправа № 916/1137/18
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судового засідання Південно-західного апеляційного господарського суду №5

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів Колоколова С.І., Мишкіної М.А.

секретар судового засідання - Чеголя Є.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург

на рішення Господарського суду Одеської області від 14.08.2018 р.

у справі № 916/1137/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург

до фізичної особи-підприємця Нінічука Сергія Михайловича м. Чорноморськ

про стягнення 112 000,00 грн.

суддя суду першої інстанції: Цісельський О.В.

час та місце ухвалення рішення: 14.08.2018 р., 10:21 год., м. Одеса, пр. - т. Шкевченко, 29, Господарський суд Одеської області, зал судових засідань № 12

повний текст складено та підписано: 23.08.2018 р.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2018 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Студия анимационного кино «Мельница» Російська Федерація, м. Санкт-Петербург на рішення Господарського суду Одеської області від 14.08.2018 р. у справі № 916/1137/18 прийнято до провадження колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Лавриненко Л.В., суддів Колоколова С.І., Мишкіної М.А. та призначено до розгляду.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург розглянута в межах процесуального строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

В червні 2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до фізичної особи-підприємця Нінічука Сергія Михайловича м. Чорноморськ про стягнення компенсації в розмірі 112 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург посилається на порушення відповідачем його виключних авторських прав шляхом розповсюдження контрафактного товару, на якому незаконно (без дозволу позивача) розміщено малюнок із зображенням персонажів мультиплікаційного серіалу «Лунтік та його друзі», а саме "Лунтік", "Божа корівка Міла", "Кузя", "Бджола Баба Капа", "Шершень Генерал Шер", "Мураха", "Бджоленя", як частин цього аудіовізуального твору, права на який належать позивачу.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.08.2018 р., з урахуванням ухвали Господарського суду Одеської області про виправлення описки від 07.09.2018 р., позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця Нінічука Сергія Михайловича м. Чорноморськ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург компенсацію у розмірі 32 000 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 1 762 грн.

Судове рішення мотивовано тим, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено порушення відповідачем виключних авторських прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург шляхом розповсюдження контрафактних товарів, на яких незаконно (без дозволу позивача) розміщено малюнок із зображенням персонажів аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Лунтік та його друзі», а саме "Лунтік", "Божа корівка Міла", "Кузя", "Бджола Баба Капа", "Шершень Генерал Шер", "Мураха", "Бджоленя", як самостійної складової частини аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Лунтік та його друзі», права на який належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург.

Необхідність часткового задоволення позову обґрунтована місцевим господарським судом посиланням на засади справедливості, добросовісності та розумності, як складові елементи загального конституційного принципу верховенства права, а також на пункт 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Не погодившись з наведеним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург оскаржило його до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права та на неповне дослідження доказів.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург в поданій апеляційній скарзі зазначає, що відповідачем було здійснено реалізацію щонайменше семи примірників контрафактного товару, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- експрес-накладною № 8204

- фіскальним чеком Товариства з обмеженою відповідальністю "Пост фінанс" від 14.05.2018 р.,

- відеофіксацію отримання замовлення у відділенні Нової Пошти № 33 за адресою м. Одеса, вул. Романа Кармена 15 від 14.05.2018 р.,

- замовленням № 51340531, з магазину «Дешево Всем Нижнее белье, колготки, лосины, одежда мужчинам женщинам ОПТ и РОЗНИЦА» (інтернет-магазин https://deshevo-vsem/com/).

Посилаючись на той факт, що відповідачем було використано 7 окремих зображень персонажів аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Лунтік та його друзі», кожен з яких є самостійним об'єктом авторського права, Товариство з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург вважає, що стягненню підлягає компенсація в сумі 112 000 грн., виходячи з такого розрахунку: 7 окремих зображень персонажів * 10 (мінімальний розмір заробітних плат встановлений законом) * 1600 грн. (розрахункова велична, яка застосовується відповідно до Закону від 06.12.2016 р. № 1774-VIII).

З огляду на викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург просить суд апеляційної інстанції частково скасувати оскаржуване рішення та стягнути з відповідача суму компенсації в розмірі 112 000 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з Прокатного посвідчення Федерального агентства культури і кінематографії Державного реєстру кіно і відеофільмів від 21.11.2006 р. № 214057306, кіновідеофільм "Лунтик и его друзья" випущено в Російській федерації в 2006 році, а права на фільм належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" на строк дії авторського права на твір.

Також в матеріалах справи наявне посвідчення національного фільму Міністерства культури Російської федерації № 10998, відповідно до якого продюсером анімаційного фільму "Лунтик и его друзья" є Товариство з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница".

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом про наявність у позивача виключних майнових авторських прав на мультиплікаційний серіал «Лунтік та його друзі», а отже і наявність необхідності захищати свої права, у тому числі шляхом звернення до суду з позовом.

Причиною виникнення спору по даній справі стало питання про наявність або відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург передбаченої Законом України «Про авторське право і суміжні права» компенсації в сумі 112 000 грн., у зв'язку з порушенням майнових авторських прав.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

- письмовими, речовими і електронними доказами;

- висновками експертів;

- показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 93 наведеного Кодексу речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дозволяють встановити обставини, що мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, представникам Товариства з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург стало відомо, що в інтернет-магазині https://deshevo-vsem/com/, через який здійснює свою підприємницьку діяльність фізична особа - підприємець Нінічук Сергій Михайлович м. Чорноморськ, незаконно розповсюджується контрафактний товар з зображенням персонажів аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «Лунтік і його друзі».

Так, представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург було замовлено контрафактний товар в кількості 4 штук, що пропонувався до продажу відповідачем.

Після погодження замовлення в телефонному режимі фізичною особою - підприємцем Нінічук Сергієм Михайловичем м. Чорноморськ, було здійснено (поставку розповсюдження, реалізацію) контрафактного товару в кількості 4 штук, за експрес - накладною № 8204 до відділення Нової Пошти № 33 за адресою м. Одеса, вул. Романа Кармена, 15.

В експрес-накладній № 8204 міститься наступна інформація:

- відправник: ФОП Нінічук Сергій Михайлович, тел: НОМЕР_1;

- зворотна доставка: грошовий переказ 294 грн.

Оплата товару проводилась в формі післяплати "наложенний платіж", згідно з службовим та фіскальним чеком Товариства з обмеженою відповідальністю "Пост фінанс" від 14.05.2018 р., отримувачем коштів за експрес-накладною № 8204 є Нінічук Сергій Михайлович.

На підтвердження реалізації контрафактного товару позивачем надано відеофіксацію отримання замовлення у відділенні Нової Пошти № 33 за адресою: м. Одеса, вул. Романа Кармена, 15 від 14.05.2018 р.

Також факт продажу контрафактного товару підтверджується замовленням, з магазину «Дешево Всем Нижнее белье, колготки, лосины, одежда мужчинам женщинам ОПТ и РОЗНИЦА» (інтернет-магазин https://deshevo-vsem/com/) № 51340531.

Назва товару: «Игра малая Приключение друзей Лунтик» код товару: фр-00004636, повністю співпадає з назвою та кодом товару, що пропонується для продажу на вищевказаному сайті.

Для ідентифікації зображень, що розміщені на контрафактних товарах з персонажами: "Лунтік", "Божа корівка Міла", "Кузя", "Бджола Баба Капа", "Шершень Генерал Шер", "Мураха", "Бджоленя", як самостійних складових частин аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "Лунтік і його друзі" позивачем до матеріалів справи надані порівняльні таблиці з аналізом відтворення зображень з вищенаведеними мультиплікаційними персонажами в порівнянні із зображеннями, що відтворено на товарі "Игра малая приключение друзей (Лунтик)".

17.05.2018 р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург звернувся до фізичної особи - підприємця Нінічука Сергія Михайловича м. Чорноморськ з листом про припинення порушення авторського права та мирового врегулювання спору, що підтверджується фіскальним чеком ОД УДППЗ "УКРПОШТА" та експрес - накладною № 6540 Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта».

Проте, як стверджує позивач, зазначені листи відповідачем були проігноровані, відповіді на адресу позивача не надходили, що і стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург до господарського суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 418 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

За приписами ч. ч. 2 - 4 ст. 426 Цивільного кодексу України особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об'єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб.

Використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Умови надання дозволу (видачі ліцензії) на використання об'єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором, який укладається з додержанням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Статтею 435 Цивільного кодексу України визначено, що первинним суб'єктом авторського права є автор твору.

За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства).

Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Згідно зі ст. 440 Цивільного кодексу України майновими правами інтелектуальної власності на твір є:

1) право на використання твору;

2) виключне право дозволяти використання твору;

3) право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання;

4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Майнові права на твір належать його авторові, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 441 Цивільного кодексу України використанням твору є його відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" аудіовізуальний твір - твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Частиною 1 статті 8 цього Закону до об'єктів авторського права віднесено твори у галузі науки, літератури і мистецтва, зокрема аудіовізуальні твори.

Статтею 443 Цивільного кодексу України передбачено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать:

а) виключне право на використання твору;

б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

Виключне право на використання твору автором (чи іншою особою, яка має авторське право) дозволяє йому використовувати твір у будь-якій формі і будь-яким способом.

Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти:

1) відтворення творів;

2) публічне виконання і публічне сповіщення творів;

3) публічну демонстрацію і публічний показ;

4) будь-яке повторне оприлюднення творів, якщо воно здійснюється іншою організацією, ніж та, що здійснила перше оприлюднення;

5) переклади творів;

6) переробки, адаптації, аранжування та інші подібні зміни творів;

7) включення творів як складових частин до збірників, антологій, енциклопедій тощо;

8) розповсюдження творів шляхом першого продажу, відчуження іншим способом або шляхом здавання в майновий найм чи у прокат та шляхом іншої передачі до першого продажу примірників твору;

9) подання своїх творів до загального відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до творів з будь-якого місця і у будь-який час за їх власним вибором;

10) здавання в майновий найм і (або) комерційний прокат після першого продажу, відчуження іншим способом оригіналу або примірників аудіовізуальних творів, комп'ютерних програм, баз даних, музичних творів у нотній формі, а також творів, зафіксованих у фонограмі чи відеограмі або у формі, яку зчитує комп'ютер;

11) імпорт примірників творів.

Цей перелік не є вичерпним.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України "Про авторське право і суміжні права" автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково.

Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Частиною другою статті 32 Закону передбачено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

Згідно зі ст. 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права" порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є:

а) вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21 - 25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав;

б) піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення;

в) плагіат - оприлюднення (опублікування), повністю або частково, чужого твору під іменем особи, яка не є автором цього твору;

г) ввезення на митну територію України без дозволу осіб, які мають авторське право і (або) суміжні права, примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм, програм мовлення;

д) вчинення дій, що створюють загрозу порушення авторського права і (або) суміжних прав;

е) будь-які дії для свідомого обходу технічних засобів захисту авторського права і (або) суміжних прав, зокрема виготовлення, розповсюдження, ввезення з метою розповсюдження і застосування засобів для такого обходу;

є) підроблення, зміна чи вилучення інформації, зокрема в електронній формі, про управління правами без дозволу суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав чи особи, яка здійснює таке управління;

ж) розповсюдження, ввезення на митну територію України з метою розповсюдження, публічне сповіщення об'єктів авторського права і (або) суміжних прав, з яких без дозволу суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав вилучена чи змінена інформація про управління правами, зокрема в електронній формі.

Згідно зі ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного перегляду, що фізична особа - підприємець Нінічук Сергій Михайлович м. Чорноморськ шляхом розповсюдження контрафактного товару із зображенням малюнків персонажів аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "Лунтік і його друзі", а саме персонажів: "Лунтік", "Божа корівка Міла", "Кузя", "Бджола Баба Капа", "Шершень Генерал Шер", "Мураха", "Бджоленя", які є самостійною складовою частиною аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "Лунтік і його друзі" порушила виключні авторські права Товариства з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург, у зв'язку з чим, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з фізичної особи - підприємця Нінічука Сергія Михайловича м. Чорноморськ компенсації за допущене порушення прав інтелектуальної власності заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню.

Щодо розміру стягнення компенсації за допущене порушення прав інтелектуальної власності, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Приписами ст. 9 Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено, що частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» від 04.06.2010 р. № 5, назва твору, фрази, словосполучення та інші частини твору, які можуть використовуватися самостійно, підлягають охороні як об'єкт авторського права тільки у тому випадку, коли вони є результатом творчої діяльності автора і є оригінальними.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург, визначаючи розмір компенсації, яка має бути стягнута з відповідача, посилається на те, що фізичною особою - підприємцем Нінічук Сергієм Михайловичем м. Чорноморськ було розповсюджено контрафактні товари із зображенням 7 (семи) персонажів аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "Лунтік і його друзі", які можуть використовуватися самостійно, у зв'язку з чим до стягнення підлягає компенсація за кожен окремий використаний об'єкт інтелектуальної власності.

Згідно з висновками Верховного Суду викладеними в постанові від 23.05.2018 р. по справі № 922/2464/17, твір образотворчого мистецтва - це самостійний об'єкт авторського права, а твором образотворчого мистецтва, у тому числі, є малюнок.

До того ж частина твору, яка може використовуватись самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього закону.

Відповідно до п. п. 51.2 - 51.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» від 17.10.2012 р. №12, компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків.

Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний.

Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації.

Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського та/або суміжних прав, в тому числі неодноразове використання одного й того самого об'єкта, становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у вигляді стягнення компенсації.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеня вини відповідача та інших обставин.

При порушенні будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених ст. 50 цього Закону, суб'єкти авторського права (і особи, які представляють їх інтереси) мають право подавати позови про виплату компенсації, а суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується, як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників, та інших виплат.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1 600 грн.

Враховуючи той факт, що позивачем було зафіксовано факт порушення відповідачем виключних майнових авторських прав щодо семи окремих творів образотворчого мистецтва, то захисту підлягають права на всі сім творів.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 26.04.2017 р. у справі №369/508/16-ц, від 06.03.2018 р. по справі №922/1448/17, від 23.05.2018 р. по справі №922/2464/17 та постанові Вищого господарського суду України від 18.07.2017 р. по справі №910/27853/15.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург позовні вимоги про стягнення суми компенсації в розмірі 112 000 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що Господарський суд Одеської області неправильно застосував норми матеріального права, на підставі яких дійшов хибного висновку щодо часткового задоволення позову.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та наявні в матеріалах справи документи спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим апеляційний господарський суд вважає, що оскаржуване рішення підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 267 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург на рішення Господарського суду Одеської області від 14.08.2018 р. у справі № 916/1137/18 задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 14.08.2018 р. у справі № 916/1137/18 в частині відмови Товариству з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург у задоволенні позову в сумі 80 000,00 грн. скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" Російська Федерація, м. Санкт-Петербург в частині стягнення з фізичної особи-підприємця Нінічука Сергія Михайловича м. Чорноморськ компенсації в сумі 80 000 грн. задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Нінічука Сергія Михайловича (68003, АДРЕСА_1, відомості про рахунки відсутні) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" (193232, Російська Федерація, м. Санкт-Петербург, пр. Більшовиків, 34, корпус, 2, літера А, код 141, інші відомості відсутні) суму компенсації в розмірі 80 000,00 грн., та 1762,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині рішення Господарського суду Одеської області від 14.08.2018 р. залишити без змін.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Нінічука Сергія Михайловича м. Чорноморськ (68003, АДРЕСА_1, відомості про рахунки відсутні) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Студия анимационного кино "Мельница" (193232, Російська Федерація, м. Санкт-Петербург, пр. Більшовиків, 34, корпус, 2, літера А, код 141, інші відомості відсутні) 2643,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду, в порядку та випадках, передбачених ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 08.11.2018 р.

Головуючий суддя : Л.В. Лавриненко

Судді: С.І. Колоколов

М.А. Мишкіна