ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

іменем України

19.06.2018 Справа № 905/325/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання (помічнику судді) Паюновій Н.А.,

розглянувши справу № 905/325/18

за позовом Державного підприємства «Вугілля України»

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ллойд Інвест»

про стягнення 17 770 485, 49 грн.,

за участю представників:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Суть справи: ДП «Вугілля України» звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ТОВ «Ллойд Інвест» про стягнення заборгованості за договором поставки вугільної продукції №01-КС від 26.03.2014р. у сумі 17 770 485,49грн., з яких: 1 0642 383,99 грн. основний борг, 4 118 260,05 грн. пеня, 2 556 155,16 грн. інфляційні втрати, 453 686,29 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням з боку відповідача договірних зобовязань в частині повної та своєчасної оплати поставленої позивачем вугільної продукції за договором №01-КС від 26.03.2014р. Нормативно позивач посилається на приписи ст.ст. 526, 692 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України.

Справа розглядається в порядку загального позовного провадження.

Позивач у судове засідання 19.06.2018р. представника не направив, звернувся до суду з письмовим клопотанням від 11.06.2018р., в якому просить суд розглянути справу за відсутності представника позивача. З огляду на обізнаність позивача про дату, час та місце розгляду справи, враховуючи приписи ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе задовольнити клопотання позивача та розглянути справу по суті за його відсутності.

Відповідач у судові засідання 26.03.2018р., 26.04.2018р., 17.05.2018р., 29.05.2018р., 19.06.2018р. представника не направив, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав.

Згідно з даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ллойд Інвест», знаходиться за адресою: 86156, Донецька обл., м. Макіївка, мікрорайон ЗеленийАДРЕСА_1.

Відповідно до п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014р. №01-06/1290/14 учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду, зокрема, якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством зв'язку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством зв'язку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо). За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі «Новини та події суду») офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

З урахуванням того, що інформація про дату, час і місце судових засідань була розміщена на сторінці суду офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет, суд дійшов висновку, що відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судових засідань та створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

З огляду на викладене, а також враховуючи ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин згідно зі ст.178 Господарського процесуального кодексу України, суд визнав за можливе розглянути справ за відсутності відповідача та за наявними матеріалами.

На підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 19.06.2018р. складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

26.03.2014р. між ДП «Вугілля України» (постачальник, позивач) та ТОВ «Ллойд Інвест» (покупець, відповідач) укладено договір №01-КС, відповідно до якого постачальник прийняв на себе зобовязання поставити покупцю вугільну продукцію. Обсяги, ціни, якість, строки поставки погоджуються сторонами в додаткових угодах, які є невідємними частинами договору. Орієнтовна вартість товару складає 360000000грн з ПДВ (п.1 договору).

Оплата продукції проводиться покупцем в строки, погоджені сторонами в додаткових угодах (специфікаціях) до договору (п.2 договору).

Товар поставляється на умовах FCA залізнична станція відправника згідно з Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2010р. Датою поставки товару вважається календарна дата штемпеля станції вантажовідправника, зазначена в залізничній накладній (п. 4.1 договору) Не пізніше 5 (пяти) робочих днів після дати поставки постачальник надає покупцеві акт прийому-передачі на поставлений товар з зазначенням дати поставки (п. 4.3 договору).

За прострочення оплати вартості поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення оплати, від несплаченої суми за кожен день прострочення (п.6.3 договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2014 року, а по фінансовим зобовязанням до повного їх виконання (п.7.1 договору).

В подальшому строк дії договору №01-КС від 26.03.2014р. за домовленістю сторін продовжувався шляхом підписання додаткових угод від 16.12.2014р. та від 30.12.2015р. до 31.12.2015р. та до 31.12.2016р. відповідно.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п.1 договору з метою погодження обсягів, ціни, якості, строків поставки сторонами були підписані специфікації вугільної продукції від 26.03.2014р., 30.04.2014р., 29.05.2014р., 30.05.2014р., 12.06.2014р., 23.06.2014р., 27.06.2014р., 31.07.2014р., 29.08.2014р., 30.09.2014р., 31.10.2014р., 28.11.2014р., 30.01.2015р., 27.02.2015р., 29.02.2015р., 09.04.2015р., 04.05.2015р., 20.05.2015р., 30.06.2015р., 31.07.2015р., 31.08.2015р., 30.09.2015р., 30.10.2015р., 01.01.2016р., 29.01.2016р., 29.02.2016р., 31.03.2016р. (арк.7-30, том 2 справи).

На виконання умов договору №01-КС від 26.03.2014р. позивачем у період квітень 2014р. квітень 2016р. було поставлено, а відповідачем прийнято вугільну продукцію на загальну суму 344 596 975,49грн., що підтверджується складеними сторонами згідно з п.4.3 договору актами прийому-передачі (арк. 113-246 том 2; арк.1-92 том 3 справи). Акти підписані повноважними представниками сторін без зауважень, факт отримання вугільної продукції на суму 344 596 975,49грн. відповідачем не спростований.

Згідно з наданими до матеріалів справи карткою розрахунком ДП «Вугілля України» з контрагентом ТОВ «Ллойд Інвест» за договором №01-КС від 26.03.2014р. за період 01.01.2014р. 01.01.2018р. (арк. 31-106, том 2 справи), банківськими виписками (арк. 93-250, том 3, арк. 2-40, том 4 справи), з урахуванням припинення зобовязань відповідача за договором поставки вугільної продукції №01-КС від 26.03.2014р. перед позивачем як первісним кредитором відповідно до ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України згідно з умовами договорів про відступлення права вимоги від 25.03.2015р. №08-15/Ц на суму 8 000 000грн., від 31.03.2015р. №09-15/Ц на суму 4 000 000грн., від 02.04.2015р. №09-15/Ц/1 на суму 13 000 000грн., від 07.04.2015р. №09-15/Ц/2 на суму 5 000 000грн., від 21.04.2015р. №09-15/Ц/3 на суму 5 000 000грн., від 13.05.2015р. №09-15/Ц/4 на суму 5 000 000грн., від 04.06.2015р. №09-15/Ц/5 на суму 5 000 000грн., від 12.06.2015р. №09-15/Ц/6 на суму 5 000 000грн., від 24.06.2015р. №09-15/Ц/7 на суму 1 600 000грн. (арк. 124 - 140, том 4 справи), враховуючи зменшення зобовязань відповідача зі здійснення оплати вугілля на суму 8 492 093,92грн. внаслідок укладання сторонами угоди №33 від 02.08.2016р., за умовами якої сума, належна до сплати відповідачем за договором №01-КС від 26.03.2014р. на користь позивача була зменшена за домовленістю сторін на суму ПДВ за незареєстрованими ДП «Вугілля України» як постачальником податкових накладних з ПДВ за період серпень-грудень 2015р. (арк. 41, том 4 справи), залишок несплаченої відповідачем за договором вугільної продукції становить 10 642 383,99грн.

Як свідчать матеріали справи, вугільна продукція, вартість якої станом на час розгляду справи судом, є такою, що не сплачена відповідачем, була передана останньому у період лютий квітень 2016р. на підставі наступних актів прийому-передачі: від 24.02.2016р. на суму 637 865,28грн. без ПДВ; від 25.02.2016р. на суму 639 398,61грн. без ПДВ; від 25.02.2016р. на суму 640 931,94грн. без ПДВ; від 25.02.2016р. на суму 426 265,74грн. без ПДВ; від 29.02.2016р. на суму 423 199,08грн. без ПДВ; від 05.03.2016р. на суму 1 062 597,69грн. без ПДВ; від 18.03.2016р. на суму 533 598,84грн. без ПДВ; від 19.03.2016р. на суму 533 598,84грн. без ПДВ; від 19.03.2016р. на суму 429 332,40грн. без ПДВ; від 24.03.2016р. на суму 864 798,12грн. без ПДВ; від 26.03.2016р. на суму 846 398,16грн. без ПДВ; від 26.03.2016р. на суму 645 531,93грн. без ПДВ; від 29.03.2016р. на суму 205 466,22грн. без ПДВ; від 04.04.2016р. на суму 855 598,14грн. без ПДВ; від 04.04.2016р. на суму 755 931,69грн. без ПДВ; від 10.04.2016р. на суму 320 465,97грн. без ПДВ; від 11.04.2016р. на суму 213 132,87грн. без ПДВ; від 19.04.2016р. на суму 211 599,54грн. без ПДВ; від 19.04.2016р. на суму 956 644,59грн. без ПДВ.

При цьому, суд звертає увагу на те, що з Картки розрахунку ДП «Вугілля України» з контрагентом ТОВ «Ллойд Інвест» за договором №01-КС від 26.03.2014р. вбачається та поясненнями позивача підтверджується, що заборгованість відповідача за актом прийому-передачі від 24.02.2016р. на суму 637 865,28грн. була частково погашена на суму 559 971,66грн. відповідно до умов угоди №33 від 02.08.2016р. про виконання зобовязань за договором поставки 01-КС від 26.03.2014р. Таким чином, залишок несплаченої відповідачем заборгованості за актом прийому-передачі від 24.02.2016р. становить 77 893,62грн.

Поставка вугільної продукції у період лютий квітень 2016р. відбувалась у виконання підписаних сторонами специфікацій до договору №01-КС від 26.03.2014р., якими за умовами п.1 договору були погоджені обсяги, ціни, якість, строки поставки.

Так, специфікацією від 29.01.2016р. до договору №01-КС від 26.03.2014р. сторони погодили поставку вугілля камяного марки Ж (0-100) кількістю +/-10% 7000 тон за ціною 1 533,33 грн. без ПДВ за тону товару, на загальну суму 10 733 310грн. без ПДВ. Строк поставки лютий 2016р. Умови поставки: FCA станція відправлення. Умови оплати 5 банківських днів з дати поставки (арк.29, том 2 справи); специфікацією від 29.02.2016р. до договору №01-КС від 26.03.2014р. поставку вугілля камяного марки Ж (0-100) кількістю +/-10% 3500 тон за ціною 1 533,33 грн. без ПДВ за тону товару, на загальну суму 5 366 655грн. без ПДВ. Строк поставки березень 2016р. Умови поставки: FCA станція відправлення. Умови оплати 5 банківських днів з дати поставки (арк.29, том 2 справи); специфікацією від 31.03.2016р. до договору №01-КС від 26.03.2014р. поставку вугілля камяного марки Ж (0-100) кількістю +/-10% 2200 тон за ціною 1 533,33 грн. без ПДВ за тону товару, на загальну суму 3 373 326грн. без ПДВ. Строк поставки квітень 2016р. Умови поставки: FCA станція відправлення. Умови оплати 5 (пять) банківських днів з дати поставки (арк.30, том 2 справи).

Враховуючи те, що відповідач у строк, встановлений специфікаціями від 29.01.2016р., 29.02.2016р., 31.03.2016р. до договору №01-КС від 26.03.2014р., повну оплату вугільної продукції не здійснив, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір.

Відповідно до приписів частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 цього Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як вище встановлено судом, між сторонами укладений договір поставки вугільної продукції №01-КС від 26.03.2014р., який за своєю правовою природою є договором поставки та згідно з яким, враховуючи специфікації від 29.01.2016р., 29.02.2016р. та 31.03.2016р., позивач зобовязався передати відповідачу вугільну продукцію, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити її протягом 5 (пяти) банківських днів з моменту поставки.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Між тим, обставини справи свідчать, що відповідач не здійснив повної оплати вартості продукції, поставленої за період лютий квітень 2016р., у визначений договором строк протягом 5 (пять) банківських днів з дати поставки, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за договором в розмірі 10 642 383,99 грн. При цьому, жодних заперечень щодо наявності цієї заборгованості, а тим більш доказів, які спростовують її наявність, відповідач до суду не надав.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу за договором №01-КС від 26.03.2014р. в розмірі 10 642 383,99 грн., а отже і про їх задоволення.

Крім основної заборгованості за договором, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у сумі 2 556 155,16грн. та 3 % річних у сумі 453 686,29 грн. за період прострочення з 01.09.2016р. по 01.02.2018р.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За результатом проведеної судом перевірки, розрахунок інфляційних втрат та 3% річних є арифметично вірним та таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, з огляду на прострочення відповідачем грошового зобов'язання з оплати вугільної продукції за договором у сумі 10 642 383,99 грн. у період з 01.09.2016р. до 01.02.2018р., суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 2 556 155,16 грн. та 3 % річних у сумі 453 686,29 грн., а отже, і про задоволення позовних вимог в цій частині.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача за порушення строків оплати поставленого товару пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за період прострочення з 01.09.2016р. до 01.02.2018р. у сумі 4 118 260,05 грн.

Пеню нараховано позивачем на підставі п. 6.3 договору №01-КС від 26.03.2014р., яким встановлено, що за прострочення оплати вартості поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення оплати, за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч.1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При цьому, відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачений період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане. При цьому, законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду.

Посилання позивача на наявність договірних умов щодо збільшення строку нарахування пені, не приймається судом до уваги як таке, що не відповідає дійсності, оскільки умова п.6.3 договору щодо сплати пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Аналогічна позиція викладена у п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань».

Здійснивши перерахунок пені з дотриманням вимог п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України та, виходячи з заявленого позивачем періоду нарахування з 01.09.2016р. по 01.02.2018р., суд дійшов висновку про наступне.

Пеня за прострочення оплати продукції, поставленої за актом прийому-передачі від 24.02.2016р. у сумі 77 893,62грн. (строк оплати спливає 02.03.2016р.) за період 01.09.2016р. 02.09.2016р. дорівнює 131,95грн.;

пеня за прострочення оплати продукції, поставленої за актом прийому-передачі від 25.02.2016р. у сумі 639 398,61грн. (строк оплати спливає 03.03.2016р.) за період 01.09.2016р. 03.09.2016р. дорівнює 1 624,70грн.;

пеня за прострочення оплати продукції, поставленої за актом прийому-передачі від 25.02.2016р. у сумі 640 931,94грн. (строк оплати спливає 03.03.2016р.) за період 01.09.2016р. 03.09.2016р. дорівнює 1 628,60грн.;

пеня за прострочення оплати продукції, поставленої за актом прийому-передачі від 25.02.2016р. у сумі 426 265,74грн. (строк оплати спливає 03.03.2016р.) за період 01.09.2016р. 03.09.2016р. дорівнює 1083,13грн.;

пеня за прострочення оплати продукції, поставленої за актом прийому-передачі від 29.02.2016р. у сумі 423 199,08грн. (строк оплати спливає 07.03.2016р.) за період 01.09.2016р. 07.09.2016р. дорівнює 2 509,13грн.;

пеня за прострочення оплати продукції, поставленої за актом прийому-передачі від 05.03.2016р. у сумі 1 062 597,69грн. (строк оплати спливає 11.03.2016р.) за період 01.09.2016р. 11.09.2016р. дорівнює 9 900,16грн.;

пеня за прострочення оплати продукції, поставленої за актом прийому-передачі від 18.03.2016р. у сумі 533 598,84грн. (строк оплати спливає 25.03.2016р.) за період 01.09.2016р. 25.09.2016р. дорівнює 11 153,09грн.;

пеня за прострочення оплати продукції, поставленої за актом прийому-передачі від 19.03.2016р. у сумі 533 598,84грн. (строк оплати спливає 25.03.2016р.) за період 01.09.2016р. 25.09.2016р. дорівнює 11 153,09грн.;

пеня за прострочення оплати продукції, поставленої за актом прийому-передачі від 19.03.2016р. у сумі 429 332,40грн. (строк оплати спливає 25.03.2016р.) за період 01.09.2016р. 25.09.2016р. дорівнює 8 973,75грн.;

пеня за прострочення оплати продукції, поставленої за актом прийому-передачі від 24.03.2016р. у сумі 864 798,12грн. (строк оплати спливає 31.03.2016р.) за період 01.09.2016р. 30.09.2016р. дорівнює 21 619,95грн.;

пеня за прострочення оплати продукції, поставленої за актом прийому-передачі від 26.03.2016р. у сумі 846 398,16грн. (строк оплати спливає 01.04.2016р.) за період 01.09.2016р. 01.10.2016р. дорівнює 21 853,72грн.;

пеня за прострочення оплати продукції, поставленої за актом прийому-передачі від 26.03.2016р. у сумі 645 531,93грн. (строк оплати спливає 01.04.2016р.) за період 01.09.2016р. 01.10.2016р. дорівнює 16 667,42грн.;

пеня за прострочення оплати продукції, поставленої за актом прийому-передачі від 29.03.2016р. у сумі 205 466,22грн. (строк оплати спливає 05.04.2016р.) за період 01.09.2016р. 05.10.2016р. дорівнює 5 978,73грн.;

пеня за прострочення оплати продукції, поставленої за актом прийому-передачі від 04.04.2016р. у сумі 855 598,14грн. (строк оплати спливає 11.04.2016р.) за період 01.09.2016р. 11.10.2016р. дорівнює 29 104,36грн.;

пеня за прострочення оплати продукції, поставленої за актом прийому-передачі від 04.04.2016р. у сумі 755 931,69грн. (строк оплати спливає 11.04.2016р.) за період 01.09.2016р. 11.10.2016р. дорівнює 25 714,07грн.;

пеня за прострочення оплати продукції, поставленої за актом прийому-передачі від 10.04.2016р. у сумі 320 465,97грн. (строк оплати спливає 15.04.2016р.) за період 01.09.2016р. 15.10.2016р. дорівнює 11 951,80грн.;

пеня за прострочення оплати продукції, поставленої за актом прийому-передачі від 11.04.2016р. у сумі 213 132,87грн. (строк оплати спливає 18.04.2016р.) за період 01.09.2016р. 18.10.2016р. дорівнює 8 472,91грн.;

пеня за прострочення оплати продукції, поставленої за актом прийому-передачі від 19.04.2016р. у сумі 211 599,54грн. (строк оплати спливає 26.04.2016р.) за період 01.09.2016р. 26.10.2016р. дорівнює 9 799,49грн.;

пеня за прострочення оплати продукції, поставленої за актом прийому-передачі від 19.04.2016р. у сумі 956 644,59грн. (строк оплати спливає 26.04.2016р.) за період 01.09.2016р. 26.10.2016р. дорівнює 44 303,62грн.

Таким чином, загальний розмір пені, розрахованої з дотриманням вимог п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України та, виходячи із заявленого позивачем періоду нарахування з 01.09.2016р. до 01.02.2018р., становить 243 623,67грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність вимог в частині стягнення з відповідача пені у сумі 243 623,67грн., а отже і про їх задоволення в цій частині. В частині вимог щодо стягнення пені у сумі 3 874 636,38грн. позов підлягає залишенню без задоволення як безпідставний.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74,76,129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства «Вугілля України» задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ллойд Інвест» (86156, Донецька обл., м. Макіївка, мікрорайон ЗеленийАДРЕСА_1, ) на користь Державного підприємства «Вугілля України» (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 16-22, корпус А, офіс 201, ) заборгованість у сумі 10 642 383 (десять мільйонів шістсот сорок дві тисячі триста вісімдесят три) грн. 99 коп., інфляційні втрати у сумі 2 556 155 (два мільйони пятсот пятдесят шість тисяч сто пятдесят пять) грн. 16 коп., 3 % річних у сумі 453 686 (чотириста пятдесят три тисячі шістсот вісімдесят шість) грн. 29 коп., пеню у сумі 243 623 (двісті сорок три тисячі шістсот двадцять три) грн. 67 коп., судовий збір у сумі 208 437 (двісті вісім тисяч чотириста тридцять сім) грн. 74коп.

3. В задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Вугілля України» до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ллойд Інвест» в частині стягнення пені у сумі 3 874 636,38грн. відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 27.06.2018р.

Суддя Л.В. Ніколаєва