РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.10.2018Справа № 910/4693/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Дьогтяр О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські Електромережі"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Акважитлосервіс"

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Спільна справа"

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Озерні Зорі"

про стягнення 430383,37 грн.

представники учасників справи:

від позивача Кирищук В.П. (довіреність № 18031201 від 12.03.18)

від відповідача Довгаль С.М. (довіреність № б/н від 09.01.18)

від третьої особи 1 не з'явився

від третьої особи 2 не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Акважитлосервіс" про стягнення 430 383,37 грн., з яких 291 977,96 грн. боргу за спожиту активну енергію, 3 258,63 грн. боргу за спожиту реактивну електроенергію, 13 495,57 грн. пені, 98 856,46 грн. інфляційних втрат, 22 794,75 грн. відсотків річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2018 (суддя Турчин С.О.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/4693/18, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.05.2018.

21.05.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач частково заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. Співвласниками багатоквартирного будинку № 1 по вул. Ю. Шумського у м. Києві створено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Спільна справа", яким прийнято рішення про прийняття в управління зазначеного будинку з підземним паркінгом з 01.04.2016. Співвласниками багатоквартирного будинку № 3Г по вул. Ю. Шумського у м. Києві створено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Озерні Зорі" та прийнято в управління будинок з 01.09.2016. З урахуванням викладеного, відповідач зазначає, що донарахування ПАТ "Київенерго" ОСББ "Спільна справа" мало бути здійснене з 01.04.2016, проте здійснено лише за період з 24.11.2016 по 21.06.2017. Також відповідач зазначає, що ОСББ "Озерні Зорі", розпочавши з 01.09.2016 обслуговування багатоквартирного будинку № 3Г по вул. Ю. Шумського у м. Києві, договір на постачання електричної енергії з ПАТ "Київенерго" укладено лише 15.02.2018. До моменту укладення зазначеного договору постачання електроенергії здійснювалось на підставі договору, укладеного з відповідачем, у зв'язку з чим відповідачем понесені затрати у розмірі 69 087,30 грн. за період з грудня 2016 по січень 2017, однак такі затрати повинні бути компенсовані позивачу ОСББ "Озерні Зорі".

У підготовчому засіданні 22.05.2018 оголошено перерву до 07.06.2018.

01.06.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній відхиляє доводи відповідача.

01.06.2018 від позивача та ПрАТ "ДТЕК Київські Електромережі" надійшла спільна заява про заміну сторони її правонаступником.

Під час підготовчого провадження 07.06.2018 судом, на підставі ст. 52 ГПК України, було здійснено заміну публічного акціонерного товариства "Київенерго" на приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі".

Також судом було залучено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Спільна справа" та об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОЗЕРНІ ЗОРІ" до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача в порядку ст. 50 ГПК України та відкладено підготовче засідання на 21.06.2018.

12.06.2018 від позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

21.06.2018 суд постановив протокольну ухвалу, якою продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 03.07.2018.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи № 910/4693 було передано судді Удаловій О.Г. у зв'язку з закінченням терміну повноважень у судді Турчина С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2018 прийнято справу № 910/4693/18 до провадження та призначено підготовче засідання на 14.08.2018.

14.08.2018 відкладено підготовче засідання на 11.09.2018 та викликано третіх осіб в наступне засідання.

10.09.2018 від позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

11.09.2018 відкладено підготовче засідання на 02.10.2018 та викликано третіх осіб в наступне засідання.

13.09.2018 від позивача надійшли письмові пояснення по справі.

02.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.10.2018.

У судовому засіданні 23.10.2018 позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засідання частково заперечив проти задоволення позовних вимог.

Треті особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

27.06.2007 між акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" (назву якої змінено на ПАТ "Київенерго") (далі - постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Акважитлосервіс" (далі - споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 80701 (далі - договір), відповідно до п. 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача згідно з умовами договору та додатками до нього, що є невід'ємними частинами договору, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до нього, що є невід'ємними частинами договору.

Відповідно до п. 2.3.3, 2.3.4 договору споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків за електроенергію та зняття показань електролічильників споживачів"; здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатками "Порядок розрахунків за електроенергію та зняття показань електролічильників споживачів" та "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

Згідно з п. 4.2.2 договору за внесення платежів, передбачених п. 2.2.3 - 2.4.4, з порушенням термінів, визначених додатками "Порядок розрахунків за електроенергію та зняття показань електролічильників споживачів", споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати; сума пені зазначається у платіжному документі окремим рядком.

Договір набирає чинності з дня його підписання та укладається на термін до 31.12.2007; договір вважається продовженим на наступний календарний рік якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною стороною не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 9.5 Договору).

Пунктом 1 додатку № 2 до договору встановлено, що показання розрахункових засобів обліку, зазначених у додатку "Перелік об'єктів споживача", фіксуються 21 числа кожного місяця та оформлюються "Актом про використану електричну енергію" у двох примірниках, по одному для кожної сторони; для складення зазначеного акта споживач фіксує показання розрахункових засобів обліку вручну та/або за допомогою автоматизованих систем збору та обробки інформації.

Відповідно до пункту 3 додатку № 2 до договору обсяги електричної енергії, що підлягають сплаті споживачем за звітний розрахунковий період визначаються з урахуванням вимог пунктів 7.1.1 - 7.1.3 цього додатку та підтверджуються "Актом про використану електричну енергію" за формою, що відображена у додатку № 3 до договору, який споживач надає постачальнику протягом доби після закінчення розрахункового періоду.

Споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії за розрахунковий період за фактичними показаннями засобів обліку електричної енергії згідно з виписаним рахунком (пункт 5 додатку № 2 до договору).

Згідно з пунктом 5.1 додатку № 2 до договору оплата рахунків за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за перетікання реактивної електроенергії та інших платежів згідно з умовами договору здійснюється на підставі рахунків, наданих постачальником або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою інтернет-магазину комунальних послуг "mega-billing.com", за умови наявності електронного підпису тієї особи, що уповноважена підписувати документи в електронному вигляді у порядку, визначеному законодавством; термін оплати вказаний на платіжному повідомленні і не має перевищувати 5 операційних днів з дня отримання (формування) рахунків споживачем.

31.10.2016 між публічним акціонерним товариством "Київенерго" та товариством з обмеженою відповідальністю "Акважитлосервіс" укладено додаткову угоду до договору, відповідно до п. 1 якої постачальник надає споживачу можливість щомісяця надавати акти про використану електричну енергію та формувати рахунки на оплату електроенергії через інтернет-магазин комунальних послуг "mega-billing.com", розміщений на сайті www.mega-billing.com .

Звертаючись до суду з даним позовом та обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що у зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором про постачання електричної енергії № 80701, у відповідача виникла заборгованість за використану активну електричну енергію у розмірі 291 977,96 грн. за період з 01.12.2016 по 01.04.2018, та за спожиту реактивну електричну енергію у розмірі 3 258,63 грн. за період з 01.12.2016 по 01.04.2018. Внаслідок прострочення грошового зобов'язання, на підставі ст. 625 ЦК України, позивачем нараховані інфляційні втрати у сумі 98 856,46 грн. та 3% річних у розмірі 22 794,75 грн., а також нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 13 495,57 грн.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, за договором про постачання електричної енергії № 80701, за умовами якого позивач зобов'язаний відпускати позивачу електроенергію, а відповідач, у свою чергу, зобов'язаний сплачувати використану електричну енергію.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з грудня 2016 по березень 2018 (включно) позивачем поставлено активну електроенергію на загальну суму 1 669 433,24 грн., що підтверджується актами приймання-передачі товарної продукції, а саме: від 31.12.2016 № 80701019/12/1 за грудень 2016 на суму 158 049,32 грн., від 31.01.2017 № 80701019/1/1 за січень 2017 на суму 132 635,94 грн., від 28.02.2017 № 80701019/2/1 за лютий 2017 на суму 129 783,82 грн., від 31.03.2017 № 80701019/3/1 за березень 2017 на суму 173 474,71 грн., від 30.04.2017 № 80701019/4/1 за квітень 2017 на суму 132 253,13 грн., від 31.05.2017 № 80701019/5/1 за травень 2017 на суму 71 774,98 грн., від 30.06.2017 № 80701019/6/1 за червень 2017 на суму 77 166,32 грн., від 31.07.2017 № 80701019/7/1 за липень 2017 на суму 41 377,01 грн., від 31.08.2017 № 80701019/8/1 за серпень 2017 на суму 35 732,28 грн., від 30.09.2017 № 80701019/9/1 за вересень 2017 на суму 189 570,52 грн., від 31.10.2017 № 80701019/10/1 за жовтень 2017 на суму 118 083,40 грн., від 30.11.2017 № 80701019/11/1 за листопад 2017 на суму 87 533,57 грн., від 31.12.2017 № 80701019/12/1 за грудень 2017 на суму 201 176,08 грн., від 31.01.2018 № 80701019/1/1 за січень 2018 на суму 65 088,48 грн., від 28.02.2017 № 80701019/2/1 за лютий 2018 на суму 27 521,90 грн., від 31.03.2018 № 80701019/3/1 за березень 2018 на суму 28 211,78 грн.

Крім того, за період з грудня 2016 року по березень 2018 року (включно) відповідачу нараховано 24 674,10 грн. за перетікання реактивної електроенергії, що підтверджується актами надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, а саме: від 31.12.2016 № 80701019/12/2 га грудень 2016 на суму 1402,62 грн., від 31.07.2017 № 80701019/1/2 за січень 2017 на суму 1562,60 грн., від 28.02.2017 № 80701019/2/2 за лютий 2017 на суму 1158,47 грн., від 31.03.2017 № 80701019/3/2 за березень 2017 на суму 1365,58 грн., від 30.04.2018 № 80701019/4/2 за квітень 2017 на суму 1286,86 грн., від 31.05.2017 № 80701019/5/2 за травень 2017 на суму 2711,99 грн., від 30.06.2017 № 80701019/6/2 за червень 2017 на суму 1656,89 грн., від 31.07.2017 № 80701019/7/2 за липень 2017 на суму 977,00 грн., від 31.08.2017 № 80701019/8/2 за серпень 2017 на суму 968,70 грн., від 30.09.2017 № 80701019/9/2 за вересень 2017 на суму 2144,02 грн., від 31.10.2017 № 80701019/10/2 за жовтень 2017 на суму 3 141,56 грн., від 30.11.2017 № 80701019/11/2 за листопад 2017 на суму 1306,19 грн., від 31.12.2017 № 80701019/12/2 за грудень 2017 на суму 1309,34 грн., від 31.01.2018 № 80701019/1/2 за січень 2018 на суму 1249,64 грн., від 28.02.2018 № 80701019/2/2 за лютий 2018 на суму 1188,92 грн., від 31.03.2018 № 80701019/3/2 за березень 2018 на суму 1243,72 грн.

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивачем, відповідно до умов додаткової угоди від 31.10.2016, надано рахунки та інформаційні повідомлення за допомогою інтернет-магазину комунальних послуг "mega-billing.com" на оплату активної електроенергії та реактивної електричної енергії, у яких зазначено терміни сплати рахунків та дати отримання рахунків відповідачем.

Судом встановлено, на засіданнях комісії з проведення коригувань корисного відпуску товарної продукції, перегляду нарахувань двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної і договірної величини споживання енергії та потужності юридичним споживачам електроенергії, прийняті рішення, оформлені протоколами.

Так, відповідно до протоколу № 106 від 03.02.2017 комісією вирішено: з метою приведення розрахунків у відповідність до фактичних та уникнення подвійного нарахування, провести корегування товарної продукції в бік зменшення за адресою: вул. Ю. Шумського, 3г за період 21.09.2016 по 21.01.2017 ТОВ "Акважитлосервіс" у сумі 37 202,33 грн. Корегування провести у лютому 2017 року.

При цьому, як встановлено судом, у спірному періоді, який є предметом розгляду у даній справі, корегування проведено на 24 276,52 грн.

Відповідно до протоколу № 602 від 31.05.2017 вирішено провести корегування товарної продукції в бік зменшення за грудень 2016 - квітень 2017 ТОВ "Акважитлосервіс" за адресою: вул. Ю. Шумського, 1б, у сумі 108 382,15 грн. та надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії в сумі 59,90 грн. Корегування провести в травні 2017 року.

Згідно з протоколом № 635 від 13.06.2017 вирішено провести корегування товарної продукції в бік зменшення за період з 21.11.2016 по 06.02.2017 ТОВ "Акважитлосервіс" в сумі 8 811,35 грн. Корегування провести у червні 2017 року.

Відповідно до протоколу № 782 від 31.07.2017 вирішено провести корегування товарної продукції в бік зменшення за період з 24.11.2016 по 21.06.20147 ТОВ "Акважитлосервіс" в сумі 141 344,23 грн. Корегування провести у липні 2017 року.

Згідно з протоколом № 993 від 10.10.2017 вирішено провести корегування товарної продукції в бік зменшення за квітень - вересень 2017 ТОВ "Акважитлосервіс" за адресою: вул. Ю. Шумського, 3г в сумі 162 185,52 грн. Корегування провести у жовтні 2017 року.

Відповідно до протоколу № 203 від 28.02.2018 вирішено провести корегування товарної продукції в бік зменшення за лютий 2017 - січень 2018 ТОВ "Акважитлосервіс" за адресою: вул. Ю. Шумського, 3г, по активній електроенергії в сумі 627 673,53 грн. Корегування провести у жовтні 2018 року.

З урахуванням зазначених вище протоколів,судом встановлено, що у спірному періодів коригування проведено по активній електроенергії на загальну суму 1 072 673,30 грн., по реактивній електроенергії - 59,90 грн.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідачем за період з червня 2017 року по березень 2018 було частково оплачено за активну електроенергію - 304781,98 грн., а за перетікання реактивної електроенергії - 21 355,57 грн.

Відповідач свої обов'язки за договором щодо своєчасної та повної сплати вартості спожитої електричної енергії та послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії належним чином не виконав, внаслідок чого за ним на момент звернення позивача до суду з даним позовом утворилась заборгованість за спожиту у період з 01.12.2016 по 31.03.2018 активну електроенергію у розмірі 291 977,96 грн. та за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної - 3 258,63 грн.

Частково заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач зазначив, що співвласниками багатоквартирного будинку № 1 по вул. Ю. Шумського у м. Києві створено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Спільна справа", яким прийнято рішення про прийняття в управління зазначеного будинку з підземним паркінгом з 01.04.2016. Співвласниками багатоквартирного будинку № 3Г по вул. Ю. Шумського у м. Києві створено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Озерні Зорі" та прийнято в управління будинок з 01.09.2016. З урахуванням викладеного, відповідач зазначає, що донарахування ПАТ "Київенерго" ОСББ "Спільна справа" мало бути здійснене з 01.04.2016, проте здійснено лише за період з 24.11.2016 по 21.06.2017. Також відповідач зазначає, що ОСББ "Озерні Зорі", розпочавши з 01.09.2016 обслуговування багатоквартирного будинку № 3Г по вул. Ю. Шумського у м. Києві, договір на постачання електричної енергії з ПАТ "Київенерго" укладено лише 15.02.2018. До моменту укладення зазначеного договору постачання електроенергії здійснювалось на підставі договору, укладеного з відповідачем, у зв'язку з чим відповідачем понесені витрати у розмірі 69 087,30 грн. за період з грудня 2016 по січень 2017, однак такі витрати повинні бути компенсовані позивачу ОСББ "Озерні Зорі".

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог на суму 75 367,84 грн., що включені до суми основного боргу, як такі, що повинні бути компенсовані позивачу ОСББ "Спільна справа" у розмірі 6 280,54 грн. та ОСББ "Озерні Зорі" у розмірі 69 087,30 грн.

Суд вважає вказані доводи відповідача необґрунтованими, з огляд на наступне.

Пунктом 2.5 Договору передбачено, що у разі звільнення споживачем займаного приміщення, передачі його на баланс іншій особі, реорганізації, ліквідації (у тому числі шляхом банкрутства), відчуження в будь-який спосіб займаного приміщення споживач зобов'язаний повідомити постачальника за 20 діб до дня зміни власника приміщення (передачі приміщення на баланс іншій особі) та надати документи, які підтверджуються такі обставини, і в цей самий термін здійснити сплату усіх видів платежів, передбачених Договором до дня зміни власника приміщення (передачі приміщення на баланс іншій особі) включно, а постачальник зобов'язаний припинити постачання електричної енергії з дня заміни власника приміщення (передачі приміщення на баланс іншій особі).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач лише 18.01.2018 звернувся до ПАТ "Київенерго" з листом, у якому просив вилучити об'єкти електропостачання, а саме: багатоквартирний будинок № 1 та багатоквартирний будинок № 3Г по вул. 3. Шумського з договору про постачання електричної енергії № 80701 від 27.06.2007.

Крім того, жодних доказів на підтвердження того, що передання з балансу ТОВ "Акважитлосервіс" на баланс ОСББ багатоквартирних будинків № 1 та № 3-Г на вул. Ю. Шумського в місті Києва відбулось 01.04.2016 та 01.09.2016 відповідно, матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.06.2017 між ПАТ "Київенерго" та ОСББ "Спільна справа" укладено договір № 63614 на постачання електричної енергії, відповідно до п. 9.4 якого умови договору в частині постачання електричної енергії об'єкту за адресою: вул. Юрія Шумького, 1, застосовуються до відносин, що виникли між сторонами до моменту укладення цього договору, а саме з 24.11.2016.

Внаслідок укладення зазначеного договору протоколами комісії позивача було проведено коригування товарної продукції відповідачу у бік зменшення з 24.11.2016.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що посилання відповідача на те, що коригування спожитої електроенергії мало відбутись з 01.04.2016 є безпідставними.

15.02.2018 між ПАТ "Київенерго" та ОСББ "Озерні Зорі" укладено договір № 63870 на постачання електричної енергії, відповідно до п. 9.4 якого умови договору застосовуються до відносин, що виникли між сторонами до моменту укладення, а саме з 31.12.2016.

Внаслідок укладення зазначеного договору протоколами комісії позивача було проведено коригування товарної продукції відповідачу у бік зменшення.

Доказів передачі на баланс ОСББ "Озерні Зорі" будинку № 3-Г на вул. Ю. Шумського в місті Києва 01.09.2016 та повідомлення позивача про передання вказаного будинку матеріали справи не містять, а тому позивач мав право нараховувати відповідачу вартість спожитої електроенергії.

Крім того, судом також враховано, що в період з грудня 2016 по квітень 2017 включно відповідач надав позивачу акти про використану електричну енергію та самостійно визначив обсяги спожитої ним електричної енергії. Зазначені акти містять підпис уповноваженої особи відповідача та печатку товариства (том 1, а.с. 47 - 75).

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи відповідача є необґрунтованими та недоведеними.

Отже, заборгованість відповідача становить: з активної електричної енергії - 291 977,96 грн. (1 669 433,24 грн. (нарахована електроенергія) - 1 072 673,30 грн. (корегування в бік зменшення) - 304 781,98 грн. (оплати) = 291 977,96 грн.); за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної - 3 258,63 грн. (24 674,10 грн. (нарахована реактивна електроенергія) - 59,90 грн. (корегування в бік зменшення) - 21 355,57 грн. (оплати) = 3 258,63 грн.).

Приписами ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Оскільки факт поставки позивачем у період з грудня 2016 року по березень 2018 року (включно) відповідачу активної електричної енергії та надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, а також факт порушення відповідачем своїх договірних зобов'язань в частині своєчасної та повної оплати електроенергії підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за спожиту активну електроенергію у розмірі 291 977,96 грн. та за реактивну електроенергію у розмірі 3 258,63 грн.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача 98 856,46 грн. інфляційних втрат, 22 794,75 грн., 3% річних та 13 495,57 грн. пені.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідальність у вигляді пені передбачена сторонами у п. 4.2.2 договору, відповідно до якого за внесення платежів з порушенням термінів, визначених додатками "Порядок розрахунків за електроенергію та зняття показань електролічильників споживачів", споживач сплачує постачальнику пень у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати; сума пені зазначається у платіжному документі окремим рядком.

Здійснивши перерахунок пені, з урахування пунктом 5.1 додатку № 2 до договору, відповідно до якого термін оплати вказаний на платіжному повідомленні і не має перевищувати 5 операційних днів з дня отримання (формування) рахунків споживачем, суд встановив, що розмір пені за прострочення спати за активну електроенергію становить 12 635,96 грн., за реактивну - 609,72 грн., всього пеня становить 13 245,68 грн., а тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пункті 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" визначено, що з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

За перерахунком суду, здійсненим з урахування пунктом 5.1 додатку № 2 до договору, розмір інфляційних втрат становить 97 103,37 грн. (95 755,90 грн. за прострочення по активній електроенергії та 1 347,47 грн. - по реактивній), розмір 3% річних - 22 215,22 грн. (21 911,92 грн. за прострочення по активній електроенергії та 303,30 грн. - по реактивній), а тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Витрати зі сплати судового з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Акважитлосервіс" (02098, м. Київ, вул. Шумського Юрія, буд. 1, офіс 117, ідентифікаційний код 32912668) на користь приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські Електромережі" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20, ідентифікаційний код 41946011) 291 977,96 грн. (двісті дев'яносто одну тисячу дев'ятсот сімдесят сім грн. 96 коп.) заборгованості за спожиту активну електроенергію, 3 258,63 (три тисячі двісті п'ятдесят вісім грн. 63 коп.) заборгованості за реактивну електроенергію, 13 245,68 грн. (тринадцять тисяч двісті сорок п'ять грн. 68 коп.) пені, 22 215,22 грн. (двадцять дві тисячі двісті п'ятнадцять грн. 22 коп.) 3% річних, 97 103,37 грн. (дев'яносто сім тисяч сто три грн. 37 коп.) інфляційних втрат та 6 417,01 грн. (шість тисяч чотириста сімнадцять грн. 01 коп.) витрат зі сплати судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.11.2018.

Суддя О.Г. Удалова