ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" листопада 2018 р.м. Одеса № 916/2433/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М., розглянувши матеріали вх. № 2628/18

за позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма „НИВА+" (66352, Одеська обл., Подільський р-н, с. Липецьке, вул. Одеська, буд. 67-Д1);

до відповідачів: 1. Фізичної особи-підприємця Мойсеєнко Ігоря Васильовича (66100, с. Липецьке, Подільського району, Одеська область); 2.Подільської районної державної адміністрації (66300, Одеська обл., м. Подільськ, пр-т Шевченка, буд. 2)

про визнання недійсними договорів

ВСТАНОВИВ:

01.11.2018 року позивач - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма „НИВА+" звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО №2628/18) до відповідача - Фізичної особи-підприємця Мойсеєнко Ігоря Васильовича, в якій просить суд визнати недійсними договори №429 від 14.02.2017р., №436 від 16.03.2016р. та №348 від 01.10.2015р. про відшкодування втрат бюджету Липецької сільської ради від недоотримання коштів за фактичне землекористування укладені між державою в особі Подільської (колишньої Котовської) районної державної адміністрації та Мойсеєнко Ігорем Васильовичем, а також покласти судові витрати на Фізичну особу-підприємця Мойсеєнко Ігоря Васильовича.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд зазначає таке:

По-перше, за приписами п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява, серед іншого, повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

Так, у відповідності до змісту позовної заяви в якості адреси відповідача - Фізичної особи-підприємця Мойсеєнко Ігоря Васильовича визначено: 66100, с. Липецьке, Подільського району, Одеська область.

Однак, у відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійсненого судом за кодом ЄДРПОУ, зареєстрована юридична особа із найменуванням - Фізична особа-підприємець Мойсеєнко Ігор Васильович за місцезнаходженням - 65000, АДРЕСА_1.

Водночас, позивачем не зазначено повне найменування відповідача 2, оскільки у відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійсненого судом повним найменуванням відповідача 2 - Подільська районна державна адміністрація Одеської області та не зазначено код ЄДРПОУ даної особи.

З огляду на зазначене, позовна заява Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма „НИВА+" не містить належного визначення адреси відповідача 1, найменування відповідача 2 та зазначення коду ЄДРПОУ відповідача 2.

По-друге, у відповідності до п. 8 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява, серед іншого, повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Однак, подана позивачем позовна заява, в порушення вказаних вимог ст.162 Господарського процесуального кодексу України, не містить відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

По-третє, п.1 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За приписами ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Як встановлено судом, відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Фізичної особи-підприємця Мойсеєнко Ігоря Васильовича - 65000, АДРЕСА_1.

Між тим, до позовної заяви позивачем в якості доказу надсилання відповідачу -Фізичній особі-підприємцю Мойсеєнко Ігорю Васильовичу копії позовної заяви та доданої до неї документів позивачем надано, зокрема, опис вкладення з якого вбачається, що поштове відправлення надіслано на адресу: 66352, с. Липецьке, Подільського району, Одеська область. При цьому, як встановлено судом додані до позовної заяви поштові накладні містять невідповідність щодо найменування відправника та одержувача поштового відправлення.

Доказів надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу 1 на адресу: 65000, АДРЕСА_1, до позовної заяви не додано.

Отже, доданий до позовної заяви опис вкладення не може бути належним доказом надіслання копії позовної заяви відповідачу Фізичній особі-підприємцю Мойсеєнко Ігорю Васильовичу у розумінні ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.

По-четверте, відповідно до ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 1 та ч.2 ст.91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Згідно з висновком щодо застосування норм права, який викладений у постанові Верховного суду від 11.07.2018р. у справі №904/8549/17, неналежним чином засвідчені документи є недопустимими доказами у справі.

Водночас додані до позовної заяви копії договорів №429 від 14.02.2017р., №436 від 16.03.2016р. та №348 від 01.10.2015р.та листа ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 21.09.2018р. не засвідчені позивачем, а інші додані до позовної заяви документи не містять визначення та підпису особи, яка їх засвідчує, а лише напис згідно з оригіналом та відтиск печатки ТОВ Агрофірма „Нива +", тоді як найменуванням позивача у позовній заяві визначено - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма „НИВА+".

По-п'яте, за приписами п. 2 ч.1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати судового збору та його розмір передбачені Законом України „Про судовий збір " від 08.07.2011 р. № 3674-V-І. При цьому, згідно до ст. 4 Закону України „Про судовий збір" ставка судового збору із позовних заяв немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1762,00 грн.

Таким чином, позивач при подані даного позову до господарського суду, з урахуванням заявлених вимог щодо визнання недійсними трьох окремих договорів має сплатити судовий збір у розмірі 5286,00 грн. (1762*3=5286,00) , тобто як за три окремі немайнові вимоги.

Разом з тим, як встановлено судом, матеріали позовної заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма „НИВА+" не містять доказів, підтверджуючих сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Так, згідно довідки суду №08-35/3126/2018 від 31.10.2018 року за підписом начальника фінансово-економічного відділу судовий збір у розмірі 1841,00 грн., сплачений за квитанцією №225 від 31.10.2018р. не зарахований на рахунок 3034, відкритий в головному управлінні Державної казначейської служби України в Одеській області.

Отже, додане позивачем платіжне доручення №225 від 31.10.2018р. не є належним доказом сплати судового збору у розмірі 1841,00 грн., оскільки містить невірний номер рахунку отримувача.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням встановлених недоліків, на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма „НИВА+" без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків, шляхом надання до суду: письмових відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; письмових відомостей щодо адреси місцезнаходження відповідача 1; письмових відомостей щодо вірного найменування відповідача 2 та його коду ЄДРПОУ; належні докази, підтверджуючі надіслання копії позовної заяви відповідачу 1; належним чином засвідчених доказів, копії яких додано до позовної заяви, відповідно до вимог п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 та ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, належних документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (за реквізитами: рахунок -3034, отримувач УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030101, код за ЄДРПОУ отримувача - 38016923), згідно вимог ст.ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 91, 162, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма „НИВА+" - залишити без руху.

2.Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5-ти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

4.Копію ухвали надіслати:

1) Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю агрофірма „НИВА+" на адресу: 66352, Одеська обл., Подільський р-н, с. Липецьке, вул. Одеська, буд. 67-Д1.

Ухвала набрала законної сили 06.11.2018 р. та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Невінгловська