номер провадження справи 24/61/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2018 Справа № 908/1461/18

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Т.А., при секретарі Вака В.С.

За участю представників:

від позивача: не прибув

від відповідача: Пуденков О.М., довіреність від 04.10.2018

від третьої особи 1: не прибув

від третьої особи 2: не прибув

свідок: ОСОБА_2, довіреність № посвідчення водія НОМЕР_7 від 23.09.2017

свідок: ОСОБА_3, довіреність № паспорт НОМЕР_8 від 27.07.1996

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/1461/18

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154, ідентифікаційний код 33908322)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Добра Хата" (69037, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 20А, ідентифікаційний код 36878689)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на сторін відповідача:

1. ОСОБА_4 (69000, АДРЕСА_1)

2. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Здорово" (03680, м. Київ, Голосіївський район, вул.. Казимира Малевича, буд. 86-Н, ідентифікаційний код 33637321)

про стягнення 70687,48 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Добра Хата" про стягнення з відповідача 70 687,48 грн. відшкодування витрат заподіяних позивачеві.

Ухвалою суду від 06.08.2018 відкрито провадження у справі № 908/1461/18 за правилами загального провадження, присвоєно справі номер провадження 24/61/18. Підготовче судове засідання призначено на 12.09.2018.

Ухвалою суду від 12.09.2018 залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на сторін відповідача: ОСОБА_4 (69000, АДРЕСА_1) та Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Здорово" (03680, м. Київ, Голосіївський район, вул. Казимира Малевича, буд. 86-Н, ідентифікаційний код 33637321). Відкладено підготовче засідання на 04.10.2018.

Ухвалою суду від 04.10.2018 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 908/1461/18 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 22.10.2018. Цією же ухвалою викликано в судове засідання на 22.10.2018, для надання пояснень, в якості свідків: ОСОБА_3, який мешкає за адресою: 69000, АДРЕСА_2 та ОСОБА_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання 22.10.2018 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом перевірені повноваження присутнього в судовому засіданні 22.10.2018 представника відповідача.

Представник відповідача оголосив про обізнаність прав та обов'язків, викладених у статтях 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

Відводів складу суду не заявлено.

Позивач в судове засідання 22.10.2018 не прибув.

22.10.2018 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотанням, в якому останній просить суд розглянути справу без участі його представника та задовольнити позов повністю.

Згідно з ч. 8 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, документи які подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до п. 1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Таким чином, з урахуванням положень Інструкції з діловодства в господарських судах України суд позбавлений можливості прийняти вказане клопотання позивача в якості офіційного документу.

Представник відповідача надав суду оригінали доказів надіслання копії письмового пояснення позивачу та третім особам.

Судом, на підставі ст. 211 ГПК України, до зали судового засідання було викликано свідків - колишнього працівника ПАТ СК "Здорово" ОСОБА_3 та механіка ТОВ "ТК "Добра хата", особи встановлені та попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань.

Свідкам поставлені питання, на які вони надали відповіді та пояснення з відомих їм обставин.

Представники третіх осіб в судове засідання не прибули, про причини неявки суду не повідомили. Про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

За приписами ч. 6 ст. 183 ГПК України, якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Відповідачем надана письмова згода розпочати розгляд справи по суті в судовому засіданні 22.10.2018.

Відповідно до ч. 2. ст. 185 ГПК України судом оголошено про закінчення підготовчого засідання та початок судового розгляду справи по суті.

В обґрунтування вимог позивач посилається на ст. ст. 993, 1172, 1188, 1191 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України "Про страхування" та просить стягнути з відповідача 70 687,48 грн., як відшкодування витрат, заподіяних позивачу.

Відповідач проти позову заперечує, свою позицію виклав у відзиві від 05.09.2018 та письмових поясненнях від 03.10.2018 вих. № 94. Просить суд в позові відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки неявка в судове засідання представника позивача, третіх осіб не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останніх, за наявними в матеріалах справи документами.

В засіданні 22.10.2018 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

11.01.2018 між ПрАТ "СК "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" (Страховик) та ОСОБА_5 (Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 64/18-Т/ЗП112, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземними транспортним засобом, а саме: автомобіль марки Renault Logan, д/н НОМЕР_9, 2015 року випуску.

Відповідно до п. 5.1. договору, власником транспортного засобу є ОСОБА_5.

Згідно п. 10 договору загальна страхова сума складає 250 000,00 грн.

За умовами розділу 22 договору страховик бере на себе зобов'язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, внаслідок настання певних подій за страховими ризиками, в тому числі збитки внаслідок ДТП.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.04.2018 о 19:42 год. ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки "ГАЗ 33021" 212 ЗНГ, державний номер НОМЕР_10, по вулиці Лермонтова біля будинку 6 в м. Запоріжжі, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем "Renault Logan", державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6, який рухався попереду.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2018 у справі № 335/4239/18 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відтак, ОСОБА_4 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки, будучи учасником дорожнього руху, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Проте, позивач у позовній заяві зазначає, що 03.04.2018 у м. Запоріжжя по вул. Лермонтова, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Renault Logan, д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_7, та автомобіля ГАЗ, д/н НОМЕР_11, під керуванням ОСОБА_4.

Відповідно до рахунку № СКН-К-00007 від 13.04.2018, наданого ФОП ОСОБА_8, зазначено що вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Logan д.н. НОМЕР_2, становить 70 687,48 грн.

ПрАТ "СК "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" 17.04.2018 складено страховий акт № 006.00424618-1, відповідно до якого та п. 7 Договору страхування № 64/18-Т/Зп112 від 11.01.2018 підлягає виплаті страхового відшкодування Страхувальнику в розмірі 70 687,48 грн.

Згідно платіжного доручення від 19.04.2018 № 991918 ПрАТ "СК "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" перераховано ОСОБА_8 страхове відшкодування у розмірі 70 687,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" посилається на положення ч.1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, згідно якої юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Зазначає, що ОСОБА_4 на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ "Торгівельна компанія "Добра Хата", тому страховик має право звертатися із вимогою про відшкодування коштів безпосередньо до ТОВ "Торгівельна компанія "Добра хата".

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, Іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Крім загальних підстав, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

Для притягнення до відповідальності юридичну або фізичну особу відповідно до статті 1172 Цивільного кодексу необхідні дві наступні умови:

1) винна особа, що заподіяла шкоду повинна працювати у юридичній або фізичної особи на умовах договору;

2) шкода, що заподіяна у результаті ДТП повинна бути заподіяна лише працівником, що виконує службові (трудові) обов'язки.

Однак, позивачем не надано доказу того, що водій автомобіля ГАЗ д.н. НОМЕР_12 ОСОБА_4, під час вказаного вище ДТП, знаходився безпосередньо при виконанні трудових обов'язків з ТОВ "ТК "Добра Хата".

За приписами ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частина перша статті 10 Закону України "Про страхування" передбачає, що Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією).

Згідно ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В даному випадку вимога позивача (страховика потерпілого) до завдавача шкоди не є регресною та заснована на інших приписах законодавства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника третьою особою.

Отже, кредитор у деліктному зобов'язанні (потерпіла) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов'язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов'язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов'язання не припиняється, У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов'язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв'язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов'язанні.

У постанові від 04.07.2018 по справі № 755/18006/158-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення делікатного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Суду не надано доказів звернення позивача до страховика відповідача та отримання відмови у виплаті страхового відшкодування. Позивач відразу пред'явив вимогу до відповідача.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

За приписами статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73, 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів на законність заявлених вимог.

Суд погоджується з доводами відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 211, 232, 233, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07.11.2018.

Суддя Т.А. Азізбекян