ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Черкаси справа № 925/950/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Волна С.В., за участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ) до Державної установи "Черкаська виправна колонія (№ 62)" про стягнення 91 615,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 91 615,10 грн., з яких 77 521,55 грн. пені, 5008,65 грн. як 3% річних, 9084,90 грн. інфляційних втрат на підставі укладеного між сторонами договору № 3535/15-БО (Т)-36 купівлі-продажу природного газу від 11.02.2015.

Ухвалою від 14.09.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити повністю.

Представник відповідача заявою від 01.11.2018 до початку розгляду справи по суті позовні вимоги визнає у повному обсязі.

У відповідності до ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши доводи і пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з такого:

З матеріалів справи вбачається наступне:

11.02.2015 між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" ( далі - Продавець, позивач по справі) та Черкаською виправною колонією Управління Державної пенітенціарної служби України в Черкаській області (№62) (далі - Покупець, відповідач по справі) було укладено договір № 3535/15БО(Т)-36 купівлі - продажу газу (а.с. 14-19), у відповідності до якого Продавець зобов'язався передати у власність Покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язався прийняти і оплатити цей природний газ, на умовах цього договору ( п. 1.1 договору).

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками та скріплення їх підписів печатками Сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами з 01 січня 2015 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11 договору).

Газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями (п. 1.2. договору).

Відповідно п. 2.1. Договору Продавець передає Покупцеві з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року (включно) газ обсягом до 395 000 тис. куб. метрів (сто вісімнадцять тисяч куб. метрів), у тому числі по місяцях кварталів згідно наведеного графіку.

Ціна за 1000 куб. м. газу на дату укладення договору становить 5 900,00 грн., без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20 % .

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 366,70 грн., крім того ПДВ - 20 % - 73,34 грн., всього з ПДВ -440,04 грн.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 6 384,70 грн. , крім того ПДВ - 20 % - 1 276,94 грн. , всього з ПДВ - 7 661,64 грн. ( п. 5.2. договору).

Зазначені договірні відносини по своїй суті мають ознаки договору поставки, за яким продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 712 Цивільного кодексу України). За змістом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Загальні умови виконання господарських зобовязань визначені ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, згідно з якими суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. ст. 599, 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, в силу ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Між сторонами у справі було укладено ряд додаткових угод (а.с. 20-38), якими сторони змінювали ціну договору.

Додатковою угодою № 11 від 28.12.2015 (а.с.38) сторони остаточно погодили ціну договору, яка складає з 01.01.2016 за 1 000 куб.м. природного газу - 6 876,20 грн. , крім того ПДВ -20 %, всього з ПДВ - 8 251,44 грн.

На виконання умов договору позивачем передано у власність відповідача природний газ на загальну суму 3 373 645,64 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу ( а.с. 39-45).

Оплата за природний газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу ( п. 6.1. договору).

За доводами позивача, заборгованість відповідача за спожитий газ на дату подачі позову відсутня, але протягом періоду поставки газу за договором між сторонами відповідачем несвоєчасно проводились розрахунки за поставлений природний газ.

За змістом п. 1 ст. 199 Господарського кодексу України та п. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Зазначені статті узгоджуються з приписами п. 7.2. договору між сторонами, згідно з яким у разі прострочення Покупцем умов п. 6.1. цього договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем п. 6.1. цього договору він зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ відповідає положенням ст. 1,3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" .

Позивач просить стягнути з відповідача за прострочення розрахунків з оплати поставленого газу пеню в загальній сумі 77 521,55 грн. за період з 15.02.2015 по 08.06.2018. Розрахунок пені проведено вірно (а.с. 46-48) та у відповідності до обставин справи. Доказів сплати пені в сумі 77 521,55 грн. відповідач суду не надав тому суд задовольняє позов повністю в цій частині.

В порядку ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобовязанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

Позивач користуючись своїм правом, на підставі прострочення відповідачем проведення розрахунку за газ, просить суд стягнути з відповідача 5 008,65 грн. як 3 % річних за період з 15.02.2015 по 30.06.2018 та 9 084,90 грн. інфляційних за цей же період.

Розрахунок інфляційних та 3 % річних позивачем зроблено вірно (а.с. 46-48).

Оскільки доказів сплати інфляційних та 3 % річних відповідач суду не надав, то до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 5 008,65 грн. як 3 % річних та 9 084,90 грн. інфляційних втрат. Доказів проведення відповідачем розрахунків за цими нарахуваннями у справі нема.

У відзиві на позовну заяву від 01.11.2018 відповідач повністю визнав позовні вимоги за всіма складовими частинами і тому просить стягнути з нього лише 50% сплаченого позивачем судового збору в порядку ст. 130 ГПК України.

Відповідно до обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову і примусового стягнення з відповідача 77 521,55 грн. пені, 5008,65 грн. як 3% річних, 9084,90 грн. інфляційних втрат на підставі договору № 3535/15-БО (Т)-36 купівлі-продажу природного газу від 11.02.2015.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", судовий збір може бути повернутий з державного бюджету України лише за заявою особи, що його сплатила.

Позивач 01.11.2018 подав суду заяву про повернення йому 50% сплаченого судового збору з державного бюджету України, яка підлягає до задоволення шляхом прийняття окремої ухвали.

З урахуванням викладеного та задоволення позову, який визнано відповідачем, до стягнення з відповідача на користь позивача належить лише 881,00 грн. ( як 50 % від сплаченого позивачем судового збору при поданні позову) в порядку ст. 129 та 130 ГПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державної установи "Черкаська виправна колонія (№ 62) (ідентифікаційний код 08564854, м. Черкаси, вул. Сурікова, 30) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (ідентифікаційний код 20077720, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6) -- 77 521,55 грн. пені, 5008,65 грн. як 3% річних, 9084,90 грн. інфляційних втрат на підставі договору № 3535/15-БО (Т)-36 купівлі-продажу природного газу від 11.02.2015 та 881,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 05 листопада 2018.

Суддя Н.М.Спаських