У Х В А Л А

30 жовтня 2018 року

м. Чернігів

Справа № 927/704/17

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Лавриненко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №927/704/17, розгляд якої здійснюється у порядку загального позовного провадження

За позовом: Заступника прокурора Чернігівської області

вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000 в інтересах держави

В особі позивача: Чернігівської обласної державної адміністрації,

вул. Шевченка, 7, м. Чернігів, 14000

Відповідач-1: Товариство з обмеженою відповідальністю українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німеччини",

юридична адреса: вул. Квітнева, 22, с. Новий Білоус, Чернігівський район, Чернігівська область, 15501; адреса для листування: вул. Чернишевського, 15/70, м. Чернігів, 14000

Відповідач-2: Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівської області,

вул. Шевченка 48, м. Чернігів, 14027

Предмет спору: про визнання недійсним договору оренди землі

За участю представників:

Позивача: Сокирко Н.В., головний спеціаліст юридичного відділу, довіреність № 10-05/1383 від 01.04.2015; довіреність №10-05/5132 від 16.08.2018;

Відповідача-1: не з'явився

Відповідача-2: Шара Т.П., заступник керівника апарату-начальник юридичного відділу по роботі з персоналом та зверненнями громадян довіреність № 01-22/1075 від 02.05.2018

Прокуратури: Кошової І.М., заступник начальника відділу прокуратури Чернігівської області, посвідчення №045073 від 29.11.2016

У судовому засіданні, відповідно до ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Заступником прокурора Чернігівської області подано позов в інтересах держави в особі позивача: Чернігівської обласної державної адміністрації до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю українсько-німецького спільного підприємства "Союз підприємців України-Німеччини" та відповідача-2: Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання недійсним договору оренди землі.

Заявлений позов обґрунтований тим, що відповідачами в порушення вимог земельного законодавства, ані при укладенні договору оренди землі від 09.11.2005, ані на дату пред’явлення позову, не було розроблено технічну документацію з нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки та не погоджено і не затверджено її з Чернігівською районною радою, у зв'язку із чим невірно визначено розмір орендної плати, що як наслідок, призвело до ненадходження до бюджету коштів у визначеному законодавством розмірі, чим порушуються інтереси держави. Внаслідок не проведення на момент укладення договору оренди землі від 09.11.2005 нормативної грошової оцінки земельної ділянки, сторонами не було дотримано вимог, які встановлені ч.3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України, у зв’язку із чим спірний договір оренди землі від 09.11.2005 підлягає визнанню недійсним у судовому порядку.

Постановою Верховного Суду від 25.04.2018, рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.10.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 у справі №927/704/17 скасовано. Справу направлено до Господарського суду Чернігівської області на новий розгляд.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2018, справу №927/704/17 про визнання недійсним договору оренди землі, передано на розгляд судді Лавриненко Л.М.

Ухвалою суду від 05.07.2018 справу №927/704/17 прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 25.07.2018 о 10:00.

Заступник прокурора Чернігівської області у поясненнях №05-117-17 від 20.07.2018 з урахуванням постанови Верховного Суду від 25.04.2018 вказує на те, що вимоги прокурора є похідними від вимог органів державної влади, права та інтереси яких він захищає, перебіг строку позовної давності розпочинається з моменту, коли про порушення права та інтересів держави дізнався саме відповідний орган державної влади, а не прокурор. Внаслідок змін в чинному законодавстві України до Чернігівської обласної державної адміністрації перейшли повноваження Чернігівської РДА щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, а відтак і здійснення контролю за нею. Чернігівською облдержадміністрацією, яка не є стороною оспорюваного договору, будь-яких угод з відповідачем-1 не укладала, коштів на виконання його умов не отримувала, в силу чинного законодавства не мала законних повноважень на перевірку укладених райдержадміністрацією договорів, не довідалася та не могла довідатися про порушення при його укладенні, строк на звернення до суду пропущено з поважних причин. Про факти порушення вимог земельного законодавства прокуратурі області стало відомо лише у грудні 2016, з інформації, отриманої від Чернігівської облдержадміністрації, після надання копії договору та відповідних матеріалів. У зв'язку з невжиттям заходів до захисту інтересів держави Чернігівською райдержадміністрацією та облдержадміністрацією, прокуратура області звернулася до суду в інтересах Чернігівської обласної державної адміністрації. Причини пропуску строку позовної давності у даній справі є поважними, у зв'язку з чим прокуратурою області подано заяву про поновлення процесуального строку на звернення до суду.

Позивач у поясненнях №10-05/4622 від 19.07.2018 з урахуванням постанови Верховного Суду від 25.04.2018 вважає необґрунтованою думку Верховного Суду, що оскільки в спірних правовідносинах суб'єктом прав на спірні земельні ділянки є саме держава, а не її конкретний орган, тому зміна уповноваженого органу щодо розпорядження та управління земельними ділянками держави, не змінює порядок перебігу позовної давності, виходячи з того, що до моменту набуття прав розпоряджатись землями водного фонду для цілей аквакультури, в тому числі і спірними земельними ділянками (до 01.07.2013), навіть при наявності підстав для звернення до суду для оскарження вказаного договору, Чернігівська обласна державна адміністрація не могла бути ні позивачем, ні навіть третьою стороною по справі, оскільки не була наділена відповідними повноваженнями відносно спірних ділянок та не була стороною договору оренди землі. Зважаючи на зміни у чинному законодавстві з урахуванням ст. 122 Земельного кодексу України, Чернігівською обласною державною адміністрацією з березня 2017 проводиться комплексне вивчення укладених райдержадміністраціями договорів оренди земельних ділянок, розпорядження якими на даний час відноситься до повноважень Чернігівської облдержадміністрації. Таким чином, у разі, коли договір укладений не позивачем у спорі, а іншою особою, яка наведених вище дій не вчиняла, початок перебігу позовної давності починається з моменту виникнення права на позов, тобто з часу виникнення можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд, що повністю кореспондується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 08.06.2016 у справі №3-512гс16. Чернігівська облдержадміністрація, яка на момент укладення оспорюваного договору оренди землі не могла бути стороною договору і в силу чинного законодавства не мала законних повноважень на перевірку укладених райдержадміністрацією договорів, не довідалася та не могла довідатися про порушення при його укладенні, строк на звернення до суду пропущено з поважних причин. А тому позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву від 23.07.2018 зазначає, що на час укладення спірного договору, відповідно до п.12 розділу Х “Перехідні положення” Земельного кодексу України, розпорядження переданою за договором в оренду земельною ділянкою, здійснювала Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівської області (орендодавець). З 01.07.2013 набув чинності Закон України “Про аквакультуру” від 18.09.2012 №z1522-12, відповідно до якого розпорядження землями водного фонду для цілей риборозведення належить до повноважень Чернігівської обласної державної адміністрації (позивача у справі). Про порушення своїх суб’єктивних прав позивач міг довідатися саме з 01.07.2013, тобто дати набуття чинності Закон України “Про аквакультуру”. Проте, позов заступником прокурора подано 19.07.2017, тобто зі спливом позовної давності. Заяв про визнання поважними причин пропущення позовної давності заступником прокурора та позивачем надано не було. Відповідач також вказує на те, що обґрунтування цього відзиву цілком узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, викладеною у постанові від 09.11.2017 у справі №927/84/17, у якій суд касаційної інстанції зазначає, що: “В контексті доводів скарги прокурора, що момент початку перебігу позовної давності слід пов’язувати з отриманням позивачем інформації від органу прокуратури слід вказати, що закон (ст. 261 ЦК України) пов’язує момент початку перебігу позовної давності із об’єктивними обставинами, що можуть свідчити про реальну можливість для особи дізнатися про порушення свого права або про особу порушника, а не із суб’єктивною поведінкою особи, яка стверджує про виникнення такої можливості; доводи прокурора, що лише після отримання позивачем інформації від прокурора він об’єктивно отримав реальну можливість дізнатися про порушення свого права слід визнати такими, що не відповідають правильному застосуванню наведених норм про позовну давність. Таким чином, позивачем пропущено строк позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні позову. За таких обставин, відповідач-1 просить застосувати строк позовної давності у три роки до заявлених позовних вимог та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстави спливу строку позовної давності.

Також заступником прокурора Чернігівської області подано заяву №05-117-17 від 20.07.2018 про поновлення процесуального строку (в порядку ст.119 ГПК України), у якій заступник прокурора Чернігівської області вказує на те, що строк на звернення до суду пропущено з поважних причин, оскільки про факти порушення вимог земельного законодавства прокуратурі області стало відомо лише у грудні 2016, з інформації, отриманої від Чернігівської облдержадміністрації, у зв'язку з чим прокуратурою області подано заяву про поновлення процесуального строку на звернення до суду.

Аналогічна заява про поновлення процесуального строку (в порядку ст.119 ГПК України) №10-05/4621 від 19.07.2018, з аналогічних причин, надійшла від позивача.

24.07.2018 на адресу суду надійшла заява заступника прокурора Чернігівської області №05-117-17 від 23.07.2018 про поновлення пропущеного строку позовної давності, у якій прокурор просить суд поновити строк позовної давності для звернення до суду у справі №927/704/17, з урахуванням обставин поважності причини пропуску позовної давності і захистом порушеного права, виходячи з положень ч.5 ст. 267 Цивільного кодексу України, посилаючись на те, що оспорюваний договір оренди землі від 09.11.2005 укладений не позивачем у справі, а іншою особою, тому початок перебігу позовної давності починається з моменту виникнення права на позов, тобто з часу виникнення можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд (ст.261 ЦК України), що повністю кореспондується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 08.06.2016 у справі №3-512гс16.

Аналогічна заява про поновлення пропущеного строку позовної давності №10-05/4672 від 23.07.2018, з посиланням на аналогічні обставини поважності пропуску позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права, виходячи з положень ст.261, ч.5 ст. 267 Цивільного кодексу України, була подана позивачем.

Разом з тим, 24.07.2018 на адресу суду надійшла заява заступника прокурора Чернігівської області №05-117-17 від 23.07.2018, у якій прокурор керуючись ст. 42,46 ГПК України, просить залишити без розгляду подану ним заяву №05-117-17 від 20.07.2018 про поновлення процесуального строку, а розглядати заяву від 23.07.2018 №05-117-17 про поновлення строку позовної давності.

Позивачем, 24.07.2018 також було подано заяву №10-05/4671 від 23.07.2018, у якій позивач керуючись ст. 42,46 ГПК України, просить залишити без розгляду подану ним заяву №10-05/4621 від 19.07.2018 про поновлення процесуального строку, а розглядати заяву від 23.07.2018 №10-05/4672 про поновлення строку позовної давності.

Прокурор та представник позивача у судовому засіданні 26.07.2018 підтримали подані ними заяви про залишення без розгляду поданих ними заяв №05-117-17 від 20.07.2018 про поновлення процесуального строку та №10-05/4621 від 19.07.2018 про поновлення процесуального строку, і відповідно про розгляд судом заяв від 23.07.2018 №05-117-17 про поновлення строку позовної давності та від 23.07.2018 №10-05/4672 про поновлення строку позовної давності.

Оскільки, прокурором та позивачем було подано нові заяви про поновлення строку позовної давності від 23.07.2018 №05-117-17 та від 23.07.2018 №10-05/4672, а тому суд задовольнив заяви прокурора і позивача та залишив без розгляду раніше подані ними заяви про поновлення процесуального строку №05-117-17 від 20.07.2018 та №10-05/4621 від 19.07.2018.

У судовому засіданні 25.07.2018 суд задовольнив клопотання представників позивача та відповідача-1 про надання додаткового часу для підготовки відповіді на відзив та відповідних пояснень та постановив в судовому засіданні ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 29.08.2018 о 10:00 год.

Відповідач -1 – Товариство з обмеженою відповідальністю українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німеччини" був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою представника відповідача-1 Тураш С.М., який був присутнім в судовому засіданні 25.07.2018, але повноважного представника в судове засідання 29.08.2018 не направив. Заяв та клопотань від відповідача-1 не надходило.

Заступник прокурора Чернігівської області у відповіді на відзив №05-117-17 від 26.07.2018 додатково зазначає, що до моменту набуття прав розпоряджатись землями водного фонду для цілей аквакультури, в тому числі і спірними ділянками (до 01.07.2013), навіть при наявності підстав для звернення до суду для оскарження вказаного договору, Чернігівська обласна державна адміністрація не могла бути ні позивачем, ні третьою стороною по справі, оскільки не була наділена відповідними повноваженнями відносно спірних земельних ділянок та не була стороною договору оренди землі. У зв'язку з прийняттям Закону України “Про прокуратуру” від 14.10.2014 змінено форму реалізації повноважень органів прокуратури. Так, органи прокуратури позбавлені повноважень щодо проведення перевірок у порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів, зокрема, щодо додержання вимог чинного земельного законодавства, тому прокуратурі області не було та могло бути відомо про допущення порушень інтересів держави. Таким чином, причини пропуску строку позовної давності у даній справі є поважними, у зв'язку з чим прокуратурою області подано заяву про поновлення процесуального строку на звернення до суду.

Позивач у відповіді на відзив №10-05/4745 від 26.07.2018 додатково вказує на те, що до моменту набуття прав розпоряджатись землями водного фонду для цілей аквакультури, в тому числі і спірними земельними ділянками (до 01.07.2013), Чернігівська обласна державна адміністрація не могла бути позивачем, оскільки не була наділена відповідними повноваженнями відносно спірних ділянок та не була стороною договору оренди землі. З березня 2017 позивачем проводиться комплексне вивчення укладених райдержадміністраціями договорів оренди земельних ділянок, розпорядження якими на даний час відноситься до повноважень позивача. Про існування спірного договору органам прокуратури стало відомо у 2016 році, про що у грудні 2016 року проінформовано позивача. Підтвердження необізнаності позивача до грудня 2016 року про існування спірного договору є лист відповідача-2, який міститься в матеріалах справи. Таким чином, у разі, коли договір укладений не позивачем у спорі, а іншою особою, яка наведених вище дій не вчиняла, початок перебігу позовної давності починається з моменту виникнення права на позов, тобто з часу виникнення можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд, що повністю кореспондується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 08.06.2016 у справі №3-512гс16. З урахуванням зазначених обставин, причини пропуску позовної давності є поважними і порушене право підлягає захисту, виходячи з положень ч.5 ст. 267 Цивільного кодексу України.

Відповідач-2 у поясненнях №01-22/1796 від 31.07.2018 зазначає, що внаслідок змін в чинному законодавстві України до Чернігівської обласної державної адміністрації перейшли повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, а відтак і здійснення контролю за нею. З огляду на це, відповідач-2 не має можливості впливу на орендаря в частині виконання ним вимог спірного договору оренди землі. Відповідач-2 є місцевим органом державної влади, входить до системи органів виконавчої влади та зацікавлений в тому, щоб орендар належним чином виконував обов'язки за договором, сплачував відповідні платежі у визначених розмірах та у встановлені строки. Оскільки, вимоги прокурора є похідними від вимог органів державної влади, права та інтереси яких він захищає, перебіг строу позовної давності розпочинається з моменту, коли про порушення прав та інтересів держави дізнався саме відповідний орган державної влади, а не прокурор. Таким чином, у разі, коли договір укладений не позивачем у спорі, а іншою особою, яка наведених вище дій не вчиняла, початок перебігу позовної давності починається з моменту виникнення права на позов, тобто з часу виникнення можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З урахуванням зазначених обставин причини пропуску позовної давності є поважними і порушене право підлягає захисту.

Ухвалою суду від 29.08.2018 задоволено клопотання позивача та продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів. Підготовче засідання відкладено на 12.09.2018 на 10:00.

У судовому засіданні 12.09.2018 представник відповідача-1 заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання для надання можливості врегулювати спір з позивачем мирним шляхом, проти чого представники сторін та прокуратури, присутні в судовому засіданні 12.09.2018, не заперечували.

Суд задовольнив клопотання відповідача-1 про відкладення підготовчого засідання та постановив в судовому засіданні 12.09.2018 ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 27.09.2018 о 10:00 год.

Відповідач-1 – Товариство з обмеженою відповідальністю українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німеччини" був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою представника відповідача-1 Тураш С.М., який був присутнім в судовому засіданні 12.09.2018, але повноважного представника в судове засідання 27.09.2018 не направив.

Ухвалою суду від 27.09.2018 закрито підготовче провадження; призначено справу до судового розгляду по суті на 04.10.2018 о 15:00; визначено, що явка в судове засідання повноважних представників сторін є обов'язковою.

У судовому засіданні 04.10.2018 суд розпочав розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 04.10.2018 суд постановив ухвалу про задоволення клопотання прокурора та відкладення розгляду справи на 23.10.2018 о 11:00 год.

Ухвалою суду від 04.10.2018, у відповідності до ст.120,121 Господарського процесуального кодексу України, викликано сторін в судове засідання 23.10.2018 о 11:00 для розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 23.10.2018 суд задовольнив клопотання №05-117-17 від 23.10.2018 прокурора про залучення до матеріалів справи додаткових документів, визнавши поважними причини неподання прокурором додаткових документів в підготовчому провадженні.

У судовому засіданні 23.10.2018 суд постановив ухвалу про задоволення клопотання позивача та відкладення розгляду справи на 30.10.2018 о 12:00.

Ухвалою суду від 23.10.2018, у відповідності до ст. 120,121 Господарського процесуального кодексу України, повідомлено сторін про те, що судове засідання з розгляду справи по суті було відкладено на 30.10.2018 о 12:00.

Відповідач-1 був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №754 від 23.10.2018, але повноважного представника в судове засідання 30.10.2018 не направив.

Позивачем подано погоджену з прокурором, письмову заяву №10-05/6649 від 30.10.2018 про відмову від позову та закриття провадження у справі. В обґрунтування даної заяви позивач посилається на те, що з метою врегулювання спору відповідачем-1 було розроблено нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що перебуває у його користуванні та подано на затвердження до Чернігівської районної ради, як того вимагає ст. 23 Закону України «Про оцінку земель». 18.10.2018 рішенням сесії Чернігівської районної ради затверджено технічну документацію про нормативну грошову оцінку земельних ділянок загальною площею 112,9823 га, що перебувають в користуванні відповідача-1 для вирощування риби, які розташовані на території Трисвятськослобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. 30.10.2018 було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 09.11.2015, укладеного між Чернігівською районною державною адміністрацією та відповідачем-1 в частині зміни розміру орендної плати. Копія додаткової угоди від 30.10.2018 до договору оренди землі від 09.11.2015 додана до матеріалів справи.

Прокурор, присутній в судовому засіданні 30.10.2018, також підтримав заяву позивача №10-05/6649 від 30.10.2018 про відмову від позову.

Представник відповідача-2 щодо заяви позивача про відмову від позову, погодженої з прокурором, не заперечував.

Також позивачем подано письмову заяву №10-05/6650 від 30.10.2018 про стягнення з відповідача-1 понесених позивачем судових витрат на підставі ч.3 ст. 130 ГПК України у зв’язку з відмовою позивача від позову.

Прокурор у судовому засіданні 30.10.2018 керуючись ч.3 ст. 130 ГПК України подав заяву про повернення з Державного бюджету сплаченого ним при подачі позову судового збору, згідно з платіжним дорученням №1780 від 29.06.2017, у зв’язку з відмовою від позову.

Інших заяв та клопотань від прокурора та сторін на час слухання справи до суду не надходило.

Розглянувши подані документи, вислухавши пояснення прокурора та повноважних представників позивача та відповідача-2, господарський суд ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч.3 ст.53 Господарського процесуального кодексу України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Підпунктом 2 ч. 5 ст.53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Органи та особи, які відповідно до цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов’язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком обмежень, передбачених частиною другою цієї статті, а саме не мають права укладати мирову угоду (ч.1,2 ст. 55 Господарського процесуального кодексу України ).

Заступником прокурора Чернігівської області подано позов в інтересах держави в особі позивача: Чернігівської обласної державної адміністрації.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) – на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч.1-3 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, позивач, зокрема, може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв’язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз’яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

У судовому засіданні 30.10.2018 суд роз'яснив прокурору, позивачу та відповідачу-2 наслідки відмови позивача та прокурора від позову. Наслідки відмови позивача та прокурора від позову прокурору, позивачу та відповідачу-2 відомі та зрозумілі.

Оскільки, підставою заявленого позову Заступником прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі позивача: Чернігівської обласної державної адміністрації до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю українсько-німецького спільного підприємства "Союз підприємців України-Німеччини" та відповідача-2: Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання недійсним договору оренди землі, було те, що відповідачами в порушення вимог земельного законодавства, ані при укладенні договору оренди землі від 09.11.2005, ані на дату пред’явлення позову, не було розроблено технічну документацію з нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки та не погоджено і не затверджено її з Чернігівською районною радою, у зв'язку із чим невірно визначено розмір орендної плати, але на даний час у процесі вирішення спору усунуті порушення, які тягнули за собою визнання правочину недійсним, шляхом укладення 30.10.2018 сторонами додаткової угоди до договору оренди землі від 09.11.2015, укладеного між Чернігівською районною державною адміністрацією та відповідачем-1 в частині зміни розміру орендної плати, відповідно до рішенням сесії Чернігівської районної ради від 18.10.2018 про затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок загальною площею 112,9823 га, що перебувають в користуванні відповідача-1 для вирощування риби, які розташовані на території Трисвятськослобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією додаткової угоди від 30.10.2018, а тому суд приймає відмову позивача та прокурора від позову заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави, в особі позивача: Чернігівської обласної державної адміністрації до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німеччини", відповідача-2: Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання недійсним договору оренди землі від 09.11.2005, оскільки це не протирічить діючому законодавству, не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси та є процесуальним правом сторони.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Приймаючи до уваги, що заступник прокурора Чернігівської області та позивач: Чернігівська обласна державна адміністрація відмовились від позову у справі №927/704/17 і відмова прийнята судом, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.4 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв’язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Частиною 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Частиною 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред’явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи, що підставою відмови прокурора та позивача від позову було усунення в процесі вирішення спору порушень, які тягнули за собою визнання правочину недійсним, шляхом укладення 30.10.2018 сторонами додаткової угоди до договору оренди землі від 09.11.2015, укладеного між Чернігівською районною державною адміністрацією та відповідачем-1 в частині зміни розміру орендної плати, відповідно до рішенням сесії Чернігівської районної ради від 18.10.2018 про затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок загальною площею 112,9823 га, що перебувають в користуванні відповідача-1 для вирощування риби, які розташовані на території Трисвятськослобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, а також з урахуванням приписів ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, суд доходить висновку, що заява позивача підлягає задоволенню і з відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німеччини" підлягає стягненню: на користь прокуратури Чернігівської області судовий збір в сумі 1600,00 грн, сплачений згідно з платіжним дорученням №1780 від 29.06.2018 за подання даного позову до Господарського суду Чернігівської області та на користь Чернігівської обласної адміністрації судовий збір в сумі 1760,00 грн, сплачений згідно з квитанцією № 454 від 23.10.2017 за подання апеляційної скарги.

Оскільки, судом вирішено питання про стягнення судового збору з відповідача-1, а тому заява прокурора про повернення з Державного бюджету сплаченого ним при подачі позову судового збору, згідно з платіжним дорученням №1780 від 29.06.2017, у зв’язку з відмовою від позову, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.42, 46, 53, 130, 191; п.4 ч.1, ч.3,4 ст.231; ст.233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову прокурора та позивача від позову заступника прокурора Чернігівської області (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, ) в інтересах держави в особі позивача: Чернігівської обласної державної адміністрації (вул. Шевченка, 7, м. Чернігів, 14000, ) до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німеччини" (юридична адреса: вул. Квітнева, 22, с. Новий Білоус, Чернігівський район, Чернігівська область, 15501; адреса для листування: вул. Чернишевського, 15/70, м. Чернігів, 14000, ), відповідача-2: Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області (вул. Шевченка 48, м. Чернігів, 14027, ) про визнання недійсним договору оренди землі від 09.11.2005.

2. Провадження у справі за позовом заступника прокурора Чернігівської області (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, ) в інтересах держави в особі позивача: Чернігівської обласної державної адміністрації (вул. Шевченка, 7, м. Чернігів, 14000, ) до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німеччини" (юридична адреса: вул. Квітнева, 22, с. Новий Білоус, Чернігівський район, Чернігівська область, 15501; адреса для листування: вул. Чернишевського, 15/70, м. Чернігів, 14000, ), відповідача-2: Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області (вул. Шевченка 48, м. Чернігів, 14027, ) про визнання недійсним договору оренди землі від 09.11.2005, закрити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німеччини" (юридична адреса: вул. Квітнева, 22, с. Новий Білоус, Чернігівський район, Чернігівська область, 15501; адреса для листування: вул. Чернишевського, 15/70, м. Чернігів, 14000, ) на користь прокуратури Чернігівської області (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, ) 1600,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання ухвалою суду законної сили.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німеччини" (юридична адреса: вул. Квітнева, 22, с. Новий Білоус, Чернігівський район, Чернігівська область, 15501; адреса для листування: вул. Чернишевського, 15/70, м. Чернігів, 14000, ) на користь Чернігівської обласної адміністрації (вул. Шевченка, 7, м. Чернігів, 14000, ) 1760,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання ухвалою суду законної сили.

5. У задоволенні заяви прокурора (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, ) про повернення з Державного бюджету сплаченого ним при подачі позову судового збору, згідно з платіжним дорученням №1780 від 29.06.2017, відмовити.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

7. Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

8. Копію ухвали направити сторонам.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.11.2018.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Л. М. Лавриненко