ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.10.2018р. Справа №905/1624/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

секретар судового засідання (помічник судді) Рильцова Є.Ю.,

у справі за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, )

до відповідача: Обєднання співвласників багатоквартирних будинків «Новий зелений квартал» (84122, Донецька область, м. Словянськ, вул. Жовтневої Революції, 16, )

про стягнення 3 808, 23 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

В провадженні господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/1309/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до відповідача, Обєднання співвласників багатоквартирних будинків «Новий зелений квартал» про стягнення 3808,23 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов договору №13/2757-ТЕ-6 від 28.12.2012р. купівлі-продажу природного газу в частині проведення своєчасної оплати товару, що стало підставою для нарахування пені, 3% річних та інфляційних збитків.

Відповідач у жодне судове засідання не зявився, відзиву у встановлений судом строк не надав, про розгляд справи №905/1624/18 був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень №958, №127, №254.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 вказаного нормативно-правового акту для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Відтак, господарський суд зауважує, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалами у цій справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Представник позивача у судове засідання 22.10.2018р. не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №743.

На підставі ст.240 Госопдарського процесулаьного код України у судовому засіданні 22.10.2018р. складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобовязання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як свідчать матеріали справи, 28.12.2012р. між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (продавець) та Обєднанням співвласників багатоквартирних будинків «Новий зелений квартал» (покупець) було підписано договір купівлі-продажу природного газу №13/2757-ТЕ-6.

За приписами п.п.1.1, 1.2 вказаного договору продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_1, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору. Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх релігійними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності).

За правилами п.2.1 договору №13/2757-ТЕ-6 від 28.12.2012р. продавець передає покупцеві з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. газ обсягом до 155 тис. куб. м, у тому числі в січні 28 тис. куб. м, лютому 22 тис. куб. м, березні 15 тис. куб. м, квітні 10 тис. куб. м, травні 5 тис. куб. м, червні 5 тис. куб. м, липні 5 тис. куб. м, серпні 5 тис. куб. м, вересні 5 тис. куб. м, жовтні 12 тис. куб. м, листопаді 20 тис. куб. м, грудні 23 тис. куб. м.

За змістом п.5.2 укладеного сторонами правочину до сплати за 1000 куб. м газу належить 1309,20 грн. з ПДВ.

Відповідно до п.11.1 договору №13/2757-ТЕ-6 від 28.12.2012р. останній набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2013р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Як свідчать матеріали справи, на підставі договору №13/2757-ТЕ-6 від 28.12.2012р. позивачем та відповідачем було підписано, зокрема, наступні акти приймання-передачі природного газу (з урахуванням послуги на транспортування):

- б/н від 31.01.2013р. у січні 2013 року на суму 29 680,87 грн.,

- б/н від 28.02.2013р. у лютому 2013 року на суму 29 906,68 грн.,

- б/н від 31.03.2013р. у березні 2013 року на суму 28 046,98 грн.,

- б/н від 30.04.2013р. у квітні 2013 року на суму 13 031,77 грн.,

- б/н від 31.05.2013р. у травні 2013 року на суму 6 572,18 грн.,

- б/н від 30.06.2013р. у червня 2013 року на суму 5 629,56 грн.,

- б/н від 31.07.2013р. у липні 2013 року на суму 6 945,31 грн.,

- б/н від 31.08.2013р. у серпні 2013 року на суму 6 980,65 грн.,

- б/н від 30.09.2013р. у вересні 2013 року на суму 6 755,47 грн.,

- б/н від 31.10.2013р. у жовтні 2013 року на суму 14 715,41 грн.,

- б/н від 30.11.2013р. у листопаді 2013 року на суму 17 146,58 грн.,

- б/н від 31.12.2013р. у грудні 2013 року на суму 26 838,60 грн.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом п.6.1 договору №13/2757-ТЕ-6 від 28.12.2012р. остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відтак, зобовязання з оплати газу, мали бути виконані наступним чином:

- за поставкою січня 2013 року на суму 29 680,87 грн. 13.02.2013р. включно,

- за поставкою лютого 2013 року на суму 29 906,68 грн. 13.03.2013р. включно,

- за поставкою березня 2013 року на суму 28 046,98 грн. 15.04.2013р. включно, з урахуванням того, що останній день строку та наступний за ним день (13.04.2013р., 14.04.2013р.) припадали на вихідні дні (ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України),

- за поставкою квітня 2013 року на суму 13 031,77 грн. 13.05.2013р. включно,

- за поставкою травня 2013 року на суму 6 572,18 грн. 13.06.2013р. включно,

- за поставкою червня 2013 року на суму 5 629,56 грн. 15.07.2013р. включно, з урахуванням того, що останній день строку та наступний за ним день (13.07.2013р., 14.07.2013р.) припадали на вихідні дні (ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України),

- за поставкою липня 2013 року на суму 6 945,31 грн. 13.08.2013р. включно,

- за поставкою серпня 2013 року на суму 6 980,65 грн. 13.09.2013р. включно,

- за поставкою вересня 2013 року на суму 6 755,47 грн. 14.10.2013р. включно, з урахуванням того, що останній день строку (13.09.2013р.) припадав на вихідний день (ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України),

- за поставкою жовтня 2013 року на суму 14 715,42 грн. 13.11.2013р. включно,

- за поставкою листопада 2013 року на суму 17 146,58 грн. 13.12.2013р. включно,

- за поставкою грудня 2013 року на суму 26 838,60 грн. 13.01.2014р. включно.

Як вказує позивач з посиланням на відомості, які містяться у довідці «Операції з 01.01.2013р. по 31.07.2018р.» Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», та проти чого відповідач в порядку норм ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України не заперечує, розрахунок за поставками серпня грудня 2013 року було здійснено відповідачем з порушенням строків, встановлених розділом 6 «Порядок та умови проведення розрахунків договору №13/2757-ТЕ-6 від 28.12.2012р., а саме:

1) за поставкою серпня 2013 року на суму 6 980,65 грн.:

- 03.01.2014р. 2 786,65 грн.,

- 17.01.2014р. 4 194,00 грн.;

2) за поставкою вересня 2013 року на суму 6 755,47 грн.:

- 17.01.2014р. 806,00 грн.;

- 28.01.2014р. 5 949,47 грн.;

3) за поставкою жовтня 2013 року на суму 14 715,41 грн.:

- 28.01.2014р. 4 050,53 грн.,

- 30.01.2014р. 4 000,00 грн..

- 18.02.2014р. 5 000,00 грн.,

- 27.02.2014р. 1 664,88 грн.,

4) за поставкою листопада 2013 року на суму 17 146,58 грн.:

- 27.02.2014р. 8 335,12 грн.,

- 04.03.2014р. 5 000,00 грн.,

- 14.03.2014р. 3 811,46 грн.,

5) за поставкою грудня 2013 року на суму 26 838,60 грн.:

- 14.03.2014р. 1 188,54 грн.,

- 24.03.2014р. 3 000,00 грн.,

- 26.03.2014р. 2 000,00 грн.,

- 28.03.2014р. 5 000,00 грн.,

- 02.04.2014р. 5 000,00 грн.,

- 29.04.2014р. 10 000,00 грн.,

- 02.09.2014р. 650,06 грн.

За таких обставин, при прийнятті цього рішення суд виходить з того, що фактичне перерахування вартості природного газу за поставками серпня грудня 2013 року було здійснено відповідачем з порушенням строків, які встановлені договором №13/2757-ТЕ-6 від 28.12.2012р.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

У відповідності до п.7.2 договору №13/2757-ТЕ-6 від 28.12.2012р. у разі невиконання покупцем пункту 6.1 договору він у безспірному порядку зобов?язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відтак, позивачем заявлено до стягнення 2 351,47 грн. пені за загальний період з 14.09.2013р. по 13.07.2014р. за несвоєчасне виконання зобовязань з оплати природного газу, спожитого у серпні - грудні 2013 року.

За розрахунком суду розмір пені становить 2351,46 грн.

Одночасно, за приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищенаведене, позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 537,79 грн. за загальний період з 14.09.2014р. по 01.09.2014р.

За розрахунком суду розмір процентів річних становить 537,76 грн.

Крім того, Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у розмірі 918,97 грн. за загальний період з жовтня 2013 року по серпень 2014 року.

Дослідивши розрахунок інфляційних втрат, здійснений позивачем, суд зазначає про наступне:

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, з огляду на вищенаведене, базою для нарахування інфляційної складової боргу є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

За таких обставин, з урахуванням того, що позивачем не було враховано правил нарахування інфляційних втрат при здійсненні відповідного розрахунку, що призвело до безпідставного збільшення заявленої до стягнення суми інфляційної складової боргу, за висновками суду, стягненню з відповідача на користь позивача належать інфляційні збитки у розмірі 866,22 грн.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, зясувавши обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунків пені, 3% річних та інфляційних втрат здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню, а саме на суми 2351,46 грн., 537,76 грн. та 866,22 грн.

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1762 грн. підлягає розподілу пропорційно задоволеним вимогам.

Дослідивши докази, які наявні у матеріалах справи, керуючись ст.ст.86, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Обєднання співвласників багатоквартирних будинків «Новий зелений квартал» про стягнення пені у розмірі 2 351,47 грн. задовольнити частково, а саме в сумі 2351,46 грн., 3% річних у розмірі 537,79 грн. задовольнити частково, а саме в сумі 537,76 грн., інфляційних втрат у розмірі 918,97 грн. задовольнити частково, а саме у сумі 866,22 грн.

Стягнути з Обєднання співвласників багатоквартирних будинків «Новий зелений квартал» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» пеню - 2351,46 грн., 3% річних - 537,76 грн., інфляційні втрати - 866,22 грн. та 1737,57 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 22.10.2018р.

Повний текст рішення складено та підписано 29.10.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, буд.6, ).

Відповідач - Обєднання співвласників багатоквартирних будинків «Новий зелений квартал» (84122, Донецька область, м.Словянськ, вул.Жовтневої Революції, 16, ).

Суддя О.М. Сковородіна