Господарський суд Рівненської області
"23" жовтня 2018 р. м. Рівне Справа № 918/309/18
Господарський суд Рівненської області у складі судді Церковної Н.Ф., за участі секретаря судового засідання Оліфер С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного підприємства "Автотехнологія" від 17 жовтня 2018 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 918/309/18 за позовом Приватного підприємства "Автотехнологія" до Приватного підприємства "Авто-Оранти", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1, про визнання недійсним договору дарування
У судове засідання учасники справи не з'явилися.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У травні 2018 року Приватне підприємство "Автотехнологія" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Авто-Оранти" про визнання недійсним укладеного між сторонами договору дарування від 17 серпня 2017 року № 17-08/2017 та акта приймання-передачі від 17 серпня 2017 року до цього договору у зв'язку з їх підписанням з боку Приватного підприємства "Автотехнологія" не уповноваженою на те особою.
Ухвалою суду від 15 травня 2018 року позовну заяву Приватного підприємства "Автотехнологія" від 7 травня 2018 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/309/18, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено її до розгляду.
Рішенням суду від 27 вересня 2018 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір дарування № 17-08/2017 від 17.08.2017 року, укладений між Приватним підприємством "Автотехнологія" та Приватним підприємством "Авто-Оранта". В задоволенні позову про визнання недійним акту приймання-передачі до договору дарування № 17-08/2017 від 17.08.2017 року, укладеного між Приватним підприємством "Автотехнологія" та Приватним підприємством "Авто-Оранта", відмовлено. Стягнуто з Приватного підприємства "Авто-Оранта" на користь Приватного підприємства "Автотехнологія" 1 762 грн. 00 коп. судового збору.

17 жовтня 2018 року від Приватного підприємства "Автотехнологія" через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява від 17 жовтня 2018 року про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2018 року судом було призначено судове засідання для вирішення питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу на 23 жовтня 2018 року.

Учасники справи у судове засідання 23 жовтня 2018 року не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

За змістом ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 244 ГПК України.

Розглянувши подану позивачем заяву та матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Приписами ст. 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 1 ст. 123 ГПК України передбачено що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Статтею 1 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Частинами 1-2 ст. 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Наразі, обґрунтовуючи розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем до матеріалів справи долучено договір на правничу допомогу (ст.188) № 01-04/18 від 4 квітня 2018 року, який укладено між Адвокатським бюро "Щербяк та партнери" (виконавець) та Приватним підприємством "Автотехнологія" (замовник), відповідно до п. 1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання наступної юридичної роботи:

1.1. Надає замовнику юридичну допомогу, а також самостійно здійснює розробку та оформлення правових документів у справі про визнання недійсним договору дарування № 17-08/2017 від 17.08.2017 р.

1.2. Проводить підготовку документів до суду, підписує необхідні документи, бере участь у судовому розгляді справи з усіма правами, наданими стороні згідно Цивільного процесуального кодексу, Господарського процесуального кодексу України, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом та інші.

1.3. Для виконання умов вказаного договору виконавець має право залучати помічників, які наділяються всіма повноваженнями виконавця, а саме: представляти інтереси замовника у господарських судах України.

1.4. Договір вважається виконаним після винесення судом рішення по справі.

Відповідно до п. 4 Договору вартість юридичних робіт становить 7 000,00 грн. (сім тисяч грн., 00 коп.).

Згідно п. 7 вказаного правочину останній набуває чинності з дня підписання його сторонами і діє до його виконання.

Судом встановлено, що договір на правничу допомогу № 01-04/18 від 4 квітня 2018 року підписаний уповноваженими представниками його сторін та скріплені печатками цих юридичних осіб.

Також позивачем долучено до матеріалів справи розрахунок витрат на правничу допомогу. (ст.181)

Одночасно, на підтвердження наявності підстав для покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу позивачем також долучено до матеріалів справи ордер серії РН-651 № 53 від 05.06.2018 року та докази оплати позивачем послуг Адвокатського бюро "Щербяк та партнери" на суму 7 000 грн. 00 коп. (квитанцію № 34263624 від 8 серпня 2018 року, яка скріплена печаткою банківської установи та рахунок № 44 від 06.08.2018 р).

Слід зазначити, що ч. 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вказувалось вище, рішенням від 27 вересня 2018 року позов задоволено частково, а саме визнано недійсним договір дарування № 17-08/2017 від 17.08.2017 року. В задоволенні позову про визнання недійним акту приймання-передачі до договору дарування № 17-08/2017 від 17.08.2017 року відмовлено. Стягнуто з Приватного підприємства "Авто-Оранта" на користь Приватного підприємства "Автотехнологія" 1 762 грн. 00 коп. судового збору.

Тобто, незважаючи на домовленість сторін у договорі на правничу допомогу № 01-04/18 від 4 квітня 2018 року щодо визначення розміру оплати послуг правничої допомоги в залежності від вирішення спору, згідно приписів ч. 4 ст. 129 ГПК України суд зобов'язаний розподілити судові витрати за насідками розгляду господарського спору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, судом також враховано, що ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. ч. 5, 6 вказаної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, відповідачем вказаного вище клопотання подано не було, неспівмірності витрат позивача на послуги адвоката не доведено.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, виходячи з приписів чинного господарського процесуального законодавства стосовно необхідності розподілу судових витрат пропорційно задоволених вимог, з огляду на відсутність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд дійшов висновку про покладення на відповідача зазначених вище витрат в сумі 7 000 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 240-242, 244 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Приватного підприємства "Автотехнологія" від 17 жовтня 2018 року про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Авто-Оранта" (33000, м. Рівне, провул. Робітничий, 1, ) на користь Приватного підприємства "Автотехнологія" (33000, м. Рівне, провул. Робітничий, 1, ) 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 23 жовтня 2018 року.

Суддя Церковна Н.Ф.