ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.11.2018 Справа № 905/1606/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Г.Є. Курило

при секретарі судового засідання Конько В.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Сонячне місто плюс, м. Маріуполь

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Славтрейд Браво, м. Словянськ

про стягнення боргу у розмірі 20496,37грн., пені у розмірі 3013,99грн., 3% річних у розмірі 264,01грн.

Представники сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився.

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сонячне місто плюс», м. Маріуполь, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Славтрейд Браво», м. Словянськ про стягнення боргу у розмірі 20496,37грн., пені у розмірі 3013,99грн., 3% річних у розмірі 264,01грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору постачання №05.01.18/БР від 05.01.2018 в частині оплати за отриманий товар.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 29.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1606/18; справу №905/1606/18 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

11.10.2018 представник позивача до канцелярії суду надав пояснення по справі та клопотання про долучення додаткових документів.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.09.2018 суд відклав підготовче засідання.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.10.2018 суд дійшов висновку закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 01.11.2018.

Представник позивача в підготовчих засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судові засіданні не з'явився, відзив у встановлений судом строк не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив, про дату, місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом направлення ухвал суду на юридичну адресу відповідача. В матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про вручення ухвал суду відповідачу.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

05.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю Сонячне місто плюс (позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Славтрейд Браво (відповідач, Покупець) був укладений договір постачання №05.01.18/БР (договір), відповідно до п.1.1. якого постачальник зобовязується постачати покупцю товар (продукція) згідно наданого покупцем замовлення, а покупець зобовязуються прийняти товар та своєчасно сплатити його вартість на умовах даного договору.

Товаром (предметом поставки) за договором є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Товаром (предметом поставки) можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками (п.1.2. договору).

Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної або товарно-транспортної накладної, яка засвідчує момент передачі товару (п.1.4. договору).

Відповідно до п.2.2. договору в редакції Протоколу розбіжностей до договору ціни на товар визначаються на підставі Специфікацій, погоджених сторонами. Вартість доставки покладається на постачальника та входить в ціну товару. Ціни можуть змінюватись винятково по попередньому узгодженню з покупцем, та не менш ніж за 7 (сім) робочих днів до закінчення таких змін. Змінені ціни не розповсюджуються на відвантажений товар, а також на товар, на який постачальником прийнято замовлення від покупця.

Покупець здійснює оплату за поставлений товар протягом 21 календарного дня з моменту поставки (п.3.1. в редакції Протоколу розбіжностей до договору).

Покупець при оплаті товарів має право зменшити (утримати) суму платежів на суми: поверненого товару, неустойки, штрафів, після підписання сторонами Акту заліку зустрічних вимог (п.3.2. в редакції Протоколу розбіжностей до договору ).

Згідно з п.7.2. договору в редакції Протоколу розбіжностей до договору за несвоєчасну оплату поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період виникнення заборгованості, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Договір діє з моменту його підписання сторонами до 31.12.2020 (п.9.1. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог договору постачальником поставлений покупцю товар, що підтверджується видатковими накладними №Р7591 від 17.02.2018 на суму 3281,54грн., №Р7845 від 20.02.2018 на суму 13512,58грн., №Р8328 від 22.02.2018 на суму 1867,49грн., №Р8364 від 22.02.2018 на суму 1867,49грн., №Р8741 від 24.02.2018 на суму 1967,40грн., №Р9178 від 27.02.2018 на суму 2784,90грн., №Р9185 від 27.02.2018 на суму 1710,22грн., №Р10361 від 06.03.2018 на суму 3090,25грн., №Р10326 від 06.03.2018 на суму 1546,18грн.

Позивач наполягає, що відповідач частково повернув товар за видатковими накладними та частково сплатив за отриманий товар, однак борг відповідача перед позивачем склав 20496,37грн.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, які у певних умовах ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим до виконання сторонами.

Відповідно до п.1 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.3.1. договору в редакції Протоколу розбіжностей до договору, Покупець здійснює оплату за поставлений товар протягом 21 календарного дня з моменту поставки.

Як вбачається з матеріалів справи товар був поставлений відповідачу, відповідач частково повернув товар та здійснив частково оплату та з урахуванням часткових оплат сума боргу склала 20496,37грн. Суд встановив, що на момент подачі позову строк оплати за договором є таким, що настав.

Крім того, згідно з наданим до справи актом звірки станом на 14.06.2018, який підписаний між сторонами без будь-яких зауважень або заперечень, наявна заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 20496,37 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу з відповідача підлягають задоволенню в розмірі 20496,37грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 3013,99грн., 3% річних у розмірі 264,01грн. за період з 11.03.2018 по 20.08.2018, суд зазначає наступне.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Частинами 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до п.7.2. договору в редакції Протоколу розбіжностей до договору за несвоєчасну оплату поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період виникнення заборгованості, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Відтак, позивачем заявлено до стягнення пеню в сумі 3013,99грн. Здійснений позивачем розрахунок пені є арифметично вірним.

Одночасно, за приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з розрахунку позивач нарахував 3% річних в загальному розмірі 264,01грн. Здійснений позивачем розрахунок 3% річних є арифметично вірним.

З огляду на вищевикладене, задоволенню підлягають пеня у розмірі 3013,99грн. та 3% річних у розмірі 264,01грн. за період з 11.03.2018 по 20.08.2018.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно положень ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на послуги адвоката в сумі 3000,00грн.

В підтвердження факту надання правничої допомоги та понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3000,00грн., позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги №30/07-01 від 30.07.2018, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3606 від 20.10.2010, копію акту від 09.10.2018 про надані послуги за договором про надання правової допомоги №30/07-01 від 30.07.2018, копію видаткового касового ордеру від 09.10.2018.

Відповідач заперечень щодо розміру витрат позивача на оплату послуг адвоката протягом розгляду справи суду не надав.

Суд приймає в якості належних та допустимих доказів надані позивачем документи в підтвердження надання правничої допомоги та понесення витрат в сумі 3000,00грн., та стягує з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в означеній сумі.

Судовий збір, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає віднесенню на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 165, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні Товариства з обмеженою відповідальністю Сонячне місто плюс, м. Маріуполь до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Славтрейд Браво, м. Словянськ про стягнення боргу у розмірі 20496,37грн., пені у розмірі 3013,99грн., 3% річних у розмірі 264,01грн., задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Славтрейд Браво (84100, АДРЕСА_1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сонячне місто плюс (87501, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Енгельса, буд. 42, офіс 1, ) основний борг в розмірі 20496,37грн., пеню у розмірі 3013,99грн., 3% річних у розмірі 264,01грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00грн., а також судовий збір в сумі 1762,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційної інстанції через господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач (стягувач) Товариство з обмеженою відповідальністю Сонячне місто плюс (87501, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Енгельса, буд. 42, офіс 1, ).

Відповідач (боржник) Товариство з обмеженою відповідальністю Славтрейд Браво (84100, АДРЕСА_1, ).

Повний текст рішення складено та підписано 01.11.2018.

Суддя Г.Є. Курило