ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/18256/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. – головуючого, Дроботової Т. Б., Пількова К. М.,

секретар судового засідання – Овчарик В. М.,

за участю представників:

позивача – Гайсіна Р. К. (адвокат),

відповідача – Малярчука Ю. Б., (адвокат), Хлопузяна Р. Д. (адвокат),

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2018 (суддя Мандриченко О.В.) та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2018 (головуючий – Пономаренко Є. Ю. судді: Дідиченко М. А., Кропивна Л. В.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" як оператора спільної діяльності між Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування", компанією Місен Ентерпрайзіс АБ та Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз"

до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"

про визнання правочину недійсним

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. У жовтні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" (далі – ТОВ "Карпатигаз", Оператор) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (далі – АТ "Укргазвидобування", Товариство) про визнання недійсною заяви АТ "Укргазвидобування" від 05.09.2017 №31-13-7540 про зарахування зустрічних однорідних вимог, з посиланням на статті 92, 203, 215, 237, 244, 601 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України).

2. Позовна заява обґрунтовується недотриманням відповідачем під час вчинення оспорюваного одностороннього правочину вимог закону та недоведеністю виникнення зобов’язань позивача перед відповідачем, які припиняються за цим правочином.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.03.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2018, позов задоволено повністю.

4. Рішення та постанова мотивовані положеннями статей 202, 203, 215, 601 ЦК України та статей 50, 74, 227, 269, 270 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), з урахуванням яких суди дійшли висновку як про недоведеність безспірності сум заборгованості позивача перед відповідачем за договорами, вказаними в заяві №31-13-7540 від 05.09.2017, так і про недоведеність виникнення зобов’язань позивача перед відповідачем, які припиняються за цією заявою, що є підставами для визнання недійсним оспорюваного правочину.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись з рішенням місцевого суду та постановою апеляційної інстанції, АТ "Укргазвидобування" звернулося з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на порушення та неправильне застосування судами попередніх інстанцій статей 11, 203, 212, 215, 216, 236, 237, 238, 356, 403, 509, 538, 601, 901, 903, 1134, 1135 ЦК України, статті 101 Земельного кодексу України та статей 50, 86, 236, 269, 277 ГПК України, наголошуючи на тому, що: 1) в силу частини 3 статті 238 ЦК України ТОВ "Карпатигаз" при представництві АТ "Укргазвидобування" як учасника спільної діяльності не може вчиняти правочин від імені АТ "Укргазвидобування" у своїх інтересах або в інтересах іншої особи (компанії Місен Ентерпрайзіс АБ), представником якої він одночасно є, отже, у ТОВ "Карпатигаз" як оператора спільної діяльності за договором про спільну діяльність №3 від 10.06.2002 (далі – договір про спільну діяльність) відсутні повноваження звертатися з позовом до АТ "Укргазвидобування" від імені всіх учасників спільної діяльності, тому суд першої інстанції повинен був залишити позовну заяву без розгляду; 2)можливість припинення зобов’язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог не ставиться у залежність від спірності або безспірності таких зобов’язань, а суди при ухваленні рішень обмежилися висновком щодо наявності між сторонами спору щодо зустрічних вимог, який ґрунтувався лише на запереченнях Оператора; 3) безспірність та факт виникнення у ТОВ "Карпатигаз" зобов'язань за договорами, вказаними у заяві №31-13-7540 від 05.09.2017, підтверджується підписаними сторонами первинними документами, тоді як безпідставне непідписання позивачем актів приймання-передачі наданих послуг є умисним недобросовісним перешкоджанням настанню обставини, з якою договори пов'язують виникнення обов'язку з оплати наданих Товариством послуг, відтак в силу частини 3 статті 212 ЦК України ця обставина є такою, що настала; 4) з огляду на те, що договір про спільну діяльність з 11.07.2018 є припиненим у зв'язку з його розірванням за рішенням Арбітражного інституту Стокгольмської торгової палати від 11.07.2018, в порушення вимог процесуального закону апеляційний суд не задовольнив клопотання відповідача про залучення компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (далі – Компанія) до участі у справі в якості третьої особи, в той час як рішення у цій справі може вплинути на права та інтереси Компанії як учасника спільної діяльності та співвласника майна щодо права вимоги до відповідача; 5) судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні клопотань Товариства про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаних з нею справ №910/18439/17 та №910/5917/17, предметом позовів у яких, зокрема є вимоги про визнання недійсним договору про спільну діяльність і стягнення з ТОВ "Карпатигаз" на користь АТ "Укргазвидобування" 52954385,92 грн. заборгованості за договором на надання послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, нафти та газового конденсату №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011 (далі – договір №УГВ2949/06-11), так як наслідком недійсності зазначеного правочину буде відсутність порушених прав та інтересів ТОВ "Карпатигаз" у справі №910/18256/17; 6) висновок місцевого суду про обґрунтованість відмови позивача від підписання актів приймання-передачі наданих послуг за договором №УГВ2949/06-11 є безпідставним.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

7. Позивач у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення з мотивів, викладених у оскаржуваних судових рішеннях.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

8. 10.06.2002 між ДК “Укргазвидобування” НАК “Нафтогаз України” та ТОВ “Карпатигаз” було укладено договір №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи.

9. 25.02.2011 між ДК “Укргазвидобування” НАК “Нафтогаз України”, правонаступником якого є АТ "Укргазвидобування", ТОВ “Карпатигаз” та компанією Місен Ентерпрайзіс АБ укладено додаткову угоду №4 до договору про спільну діяльність, якою залучено до участі в спільній діяльності Компанію та призначено оператором спільної діяльності ТОВ “Карпатигаз”.

10. 05.09.2017 відповідач направив позивачу заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог №31-13-7540, в якій вказано, що станом на 31.07.2017 відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 10318754,20 грн. згідно договору №УГВ949/21-16 від 29.03.2016р. на поставку вуглеводневої сировини, а позивач, у свою чергу, станом на 31.07.2017 має заборгованість перед відповідачем в сумі 103035059,22 грн. за наступними договорами:

- за договором оренди №УГВ3590/33/2-16 від 14.11.2016 – 19395,51 грн. відшкодування витрат, пов’язаних з проведенням повірки потокового хроматографу вузла;

- за договором на відпуск води з технологічного водопроводу № 100812 від 20.08.2012 – в сумі 5137,95 грн.;

- за договором на відпуск води та прийом стічних вод на очистку № 140825 від 13.10.2014 – в сумі 5215,26 грн.;

- за договором на надання послуг № 969/14 від 31.12.2014 – в сумі 21029,02 грн.;

- за договором про технічне забезпечення електропостачання споживача №249/13 від 25.02.2013 – в сумі 1099 грн.;

- за договором №1096/12 від 10.09.2012 про встановлення земельного сервітуту для облаштування дотискуючої компресорної станції на території Східно-Полтавської УКПГ Полтавського району Полтавської області на виконання умов договору про спільну діяльність – в сумі 33333,36 грн.;

- за договором №1097/12 від 10.09.2012 про встановлення земельного сервітуту для облаштування дотискуючої компресорної станції на території Розпашнівської УКПГ Карлівського району Полтавської області на виконання умов договору про спільну діяльність – в сумі 32533,36 грн.;

- за договором №1098/12 від 10.09.2012 про встановлення земельного сервітуту для облаштування дотискуючої компресорної станції на території Абазівської УКПГ Полтавського району Полтавської області на виконання умов договору про спільну діяльність – в сумі 33333,36 грн.;

- за договором №1099/12 від 10.09.2012 встановлення обладнання вузлів обліку вуглеводної сировини, що видобувається зі свердловин Новотроїцького родовища, на виконання умов договору про спільну діяльність – в сумі 15733,36 грн.;

- за договором на надання послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, нафти та газового конденсату №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011 – в сумі 102795102,32 грн.;

- за договором про надання послуг по подачі метанолу №ЛГВ-51/06-16 від 21.01.2016 – в сумі 67024,77 грн.;

- за договором на надання послуг по зберіганню нафти №ЛВ-127/21-13 від 21.04.2013 – в сумі 6121,95 грн.

11. Водночас у заяві від 05.09.2017 №31-13-7540 зазначено, що керуючись статтею 601 ЦК України, відповідач заявляє про припинення зобов’язань перед позивачем у загальній сумі 10318754,20 грн. згідно з договором №УГВ949/21-16 від 29.03.2016 на поставку вуглеводневої сировини шляхом часткового зарахування зустрічних однорідних зобов’язань позивача перед відповідачем у загальній сумі 10318754,20 грн. за наступними договорами (далі – Договори):

- за договором оренди № УГВ3590/33/2-16 від 14.11.2016 – 19395,51 грн. за відшкодування витрат, пов’язаних з проведенням повірки потокового хроматографу вузла;

- за договором на відпуск води з технологічного водопроводу №100812 від 20.08.2012 – в сумі 5137,95 грн.;

- за договором на відпуск води та прийом стічних вод на очистку №140825 від 13.10.2014 – в сумі 5215,26 грн.;

- за договором на надання послуг №969/14 від 31.12.2014 – в сумі 21029,02 грн.;

- за договором про технічне забезпечення електропостачання споживача №249/13 від 25.02.2013 – в сумі 1099 грн.;

- за договором №1096/12 від 10.09.2012 про встановлення земельного сервітуту для облаштування дотискуючої компресорної станції на території Східно-Полтавської УКПГ Полтавського району Полтавської області на виконання умов договору про спільну діяльність – в сумі 33333,36 грн.;

- за договором №1097/12 від 10.09.2012 про встановлення земельного сервітуту для облаштування дотискуючої компресорної станції на території Розпашнівської УКПГ Карлівського району Полтавської області на виконання умов договору про спільну діяльність – в сумі 32533,36 грн.;

- за договором №1098/12 від 10.09.2012 про встановлення земельного сервітуту для облаштування дотискуючої компресорної станції на території Абазівської УКПГ Полтавського району Полтавської області на виконання умов договору про спільну діяльність – в сумі 33333,36 грн.;

- за договором №1099/12 від 10.09.2012 встановлення обладнання вузлів обліку вуглеводної сировини, що видобувається зі свердловин Новотроїцького родовища, на виконання умов договору про спільну діяльність – в сумі 15733,36 грн.;

- частково за договором на надання послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, нафти та газового конденсату №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011– в сумі 10078797,30 грн.;

- за договором про надання послуг по подачі метанолу №ЛГВ-51/06-16 від 21.01.2016 – в сумі 67024,77 грн.;

- за договором на надання послуг по зберіганню нафти №ЛВ-127/21-13 від 21.04.2013 – в сумі 6121,95 грн.

12. ТОВ “Карпатигаз” направило до АТ "Укргазвидобування" лист-заперечення від 22.09.2017 №22/09-1 на заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.09.2017 №31-13-7539 та № 31-13-7540, в якому зазначило, що не визнає заборгованість перед відповідачем та не підписувало документів, з яких би така заборгованість могла виникнути, у зв’язку з чим немає підстав для припинення зобов’язань відповідача перед позивачем, які виникли за договором №УГВ949/21-16 від 29.03.2016 в сумі 10318754,20 грн., шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою №31-13-7540, тому ця заява суперечить чинному законодавству України та є незаконною.

Позиція Верховного Суду

13. Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, подані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

14. Предметом цього позову є визнання недійсним оформленого заявою Товариства від 05.09.2017 №31-13-7540 одностороннього правочину про зарахування однорідних зустрічних вимог, з підстав існування судових спорів щодо боргових зобов’язань позивача перед відповідачем, які припиняються за цим правочином.

15. Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

16. Відповідно до частин 1, 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

17. При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

18. Відповідно до статті 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

19. Аналогічні приписи містяться у частині 3 статті 203 Господарського кодексу України.

20. Зарахування зустрічних однорідних вимог є особливим способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому).

21. Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними, тобто вони повинні бути однорідними у розумінні їх матеріального змісту, тобто мати однорідний предмет; 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

22. Дійсно, наявність заперечень однієї сторони не є перешкодою для проведення зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони. Однак апеляційний суд правильно зазначив, що припинення зобов'язання зарахуванням можливе не тільки за умов однорідності та зустрічності вимог сторін, строк виконання яких настав, але й за обов'язкової їх безспірності. Адже, за відсутності безспірності вимог спір по боргу за договором повинен бути вирішений в порядку позовного провадження, а до цього спірна сума не може бути прийнята судом як зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки вказане зарахування не підтверджується належними до допустимими доказами.

23. Надаючи належну правову оцінку умовам оспорюваного правочину, апеляційний суд достеменно встановив, що відсутність безспірності вимог АТ "Укргазвидобування" до ТОВ "Карпатигаз" в розмірі 19395,51 грн. за договором оренди №УГВ3590/33/2-16 від 14.11.2016 обумовлена набранням рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2017 у справі №910/8699/17 законної сили лише з дати прийняття постанови Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017, тобто станом на момент вчинення одностороннього правочину, оформленого заявою АТ "Укргазвидобування" від 05.09.2017 №31-13-7540, такої безспірності не було.

24. Крім того, колегія суддів враховує, що існування спору щодо заборгованості ТОВ "Карпатигаз" перед АТ "Укргазвидобування" за договором оренди №УГВ3590/33/2-16 від 14.11.2016 підтверджується і постановою Верховного Суду від 03.04.2018 у справі №910/8699/17, якою вказані вище рішення судів попередніх інстанцій були скасовані з передачею справи на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

25. Водночас існування спору щодо зобов'язань ТОВ "Карпатигаз" з оплати наданих АТ "Укргазвидобування" послуг в сумі 10078797,30 грн. за договором №УГВ2949/06-11, які є предметом зарахування за оспорюваним правочином, вбачається з постанови Вищого господарського суду України від 08.11.2017 у справі №910/5917/17, предметом зустрічного позову в якій є вимога АТ "Укргазвидобування" про стягнення з ТОВ "Карпатигаз" 52954385,92 грн. заборгованості за договором №УГВ2949/06-11. Зазначеною постановою скасовано попередні судові акти у справі №910/5917/17, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

26. Отже, триваючий розгляд у судовому порядку спорів щодо наявності та визначення розмірів заборгованості ТОВ "Карпатигаз" за договорами, вказаними у заяві від 05.09.2017 №31-13-7540 (справи №910/5917/17 та №910/8699/17), спростовує безспірність вимог АТ "Укргазвидобування"за такими договорами (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.04.2018 по справі №910/13205/17 за участю ТОВ "Карпатигаз" та АТ "Укргазвидобування").

27. За таких обставин суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, заборгованість позивача в сумі 10078797,30 грн. за договором №УГВ2949/06-11 та в сумі 19395,51 грн. за договором оренди №УГВ3590/33/2-16 від 14.11.2016 була та наразі залишається спірною, позивач цю заборгованість не визнавав, то зобов’язання позивача зі сплати вказаних сум заборгованості не могли бути припинені шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою АТ "Укргазвидобування" №31-13-7540 від 05.09.2017.

28. Що стосується заборгованості позивача перед відповідачем за іншими Договорами, зарахування вимог за якими охоплюється оспорюваним правочином, то касаційна інстанція погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що, зважаючи на відсутність підписання ТОВ "Карпатигаз" актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), зазначена заборгованість є спірною та підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, у зв’язку з чим зобов’язання з оплати цих послуг не підлягали припиненню шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою №31-13-7540 від 05.09.2017.

29. З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність передбачених законом підстав для визнання недійсним оспорюваного одностороннього правочину зарахування зустрічних однорідних вимог.

30. Касаційна інстанція відхиляє безпідставні посилання відповідача на те, що в силу частини 3 статті 238 ЦК України ТОВ "Карпатигаз" при представництві АТ "Укргазвидобування" як учасника спільної діяльності не може вчиняти правочин від імені АТ "Укргазвидобування" у своїх інтересах або в інтересах іншої особи (компанії Місен Ентерпрайзіс АБ), представником якої він одночасно є, отже, у ТОВ "Карпатигаз" як оператора спільної діяльності за договором про спільну діяльність №3 від 10.06.2002 (далі – договір про спільну діяльність) відсутні повноваження звертатися з позовом до АТ "Укргазвидобування" від імені всіх учасників спільної діяльності та суд першої інстанції повинен був залишити позовну заяву без розгляду, оскільки, як вірно зазначив апеляційний суд, позивач, заявляючи даний позов, не діяв від імені всіх учасників договору про спільну діяльність та не був відповідно їх представником, і позовні вимоги спрямовані на захист порушеного права саме позивача у взаємовідносинах з іншим учасником спільної діяльності (АТ "Укргазвидобування"), а не з третьою особою. При цьому суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що ТОВ “Карпатигаз” є юридичною особою, зареєстрованою в установленому законодавством України порядку, наділеною правоздатністю та дієздатністю, може виступати позивачем та відповідачем в суді, наділена усіма необхідними повноваженнями для звернення до господарського суду. Більше того, посилаючись в обґрунтування своїх заперечень на норму частини 3 статті 238 ЦК України, скаржник по суті помилково ототожнює право юридичної особи на звернення до суду з позовом, тобто процесуальну дію, з вчиненням цією особою правочину.

31. Колегія суддів вважає безпідставним твердження Товариства про те, що можливість припинення зобов’язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог не ставиться у залежність від спірності або безспірності таких зобов’язань, а суди при ухваленні рішень обмежилися висновком щодо наявності між сторонами спору щодо зустрічних вимог, який ґрунтувався лише на запереченнях ТОВ "Карпатигаз", так як суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що за змістом статті 601 ЦК України припинення зобов'язання зарахуванням можливе не тільки за умов однорідності та зустрічності вимог сторін, строк виконання яких настав, але й за обов'язкової їх безспірності, адже при наявності спору щодо заборгованості зобов'язаної особи, який (спір) ще не вирішено в судовому порядку, зарахування спірних зустрічних вимог суперечитиме як принципам добросовісності, розумності та справедливості, закріпленим у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України, так і приписам частини 2 статті 14 цього Кодексу, згідно з якою особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

32. Касаційна інстанція не приймає до уваги передчасні доводи скаржника щодо підтвердження підписаними сторонами первинними документами обставин безспірності та факту виникнення у ТОВ "Карпатигаз" зобов'язань за Договорами, вказаними у заяві №31-13-7540 від 05.09.2017, тоді як безпідставне непідписання позивачем актів приймання-передачі наданих послуг є умисним недобросовісним перешкоджанням з боку позивача настанню обставини, з якою договори пов'язують виникнення обов'язку з оплати наданих Товариством послуг, відтак в силу частини 3 статті 212 ЦК України ця обставина є такою, що настала, оскільки, по-перше, судами не встановлено та відповідачем не доведено визначення в укладених між сторонами договорах настання обов'язку позивача з оплати послуг саме під відкладальною умовою (в розумінні частини 1 статті 212 цього Кодексу). Натомість суд першої інстанції, надаючи належну правову оцінку умовам договору №969/14 від 31.12.2014, договору №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011, договору №ЛГВ-51/06-16 від 21.01.2016 та договору №ЛВ-127/21-13 від 01.04.2013, які регулюють порядок розрахунків сторін, встановив визначення сторонами конкретних строків оплати послуг, тобто без відкладальної умови. Крім того, колегія суддів зауважує, що факт вчинення стороною недобросовісних дій, спрямованих на перешкоджання настанню відкладальної обставини, має встановлюватися при вирішенні іншого спору (про стягнення заборгованості за відповідним договором), тобто встановлення цього факту виходить за межі предмета та підстав позову в цій справі.

33. Верховний Суд також не погоджується з аргументами скаржника щодо помилкової відмови суду апеляційної інстанції у задоволенні клопотання відповідача про залучення компанії Місен Ентерпрайзіс АБ до участі у справі в якості третьої особи, в той час як з огляду на припинення договору про спільну діяльність з 11.07.2018 у зв'язку з його розірванням за рішенням Арбітражного інституту Стокгольмської торгової палати від 11.07.2018, рішення у цій справі може вплинути на права та інтереси Компанії як учасника спільної діяльності та співвласника майна щодо права вимоги до відповідача, оскільки з урахуванням положень статей 50, 51 ГПК України суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність можливого впливу рішення у цій справі на права та обов’язки Компанії в той час як станом на момент пред’явлення позову та на момент прийняття оскаржуваного рішення, договір про спільну діяльність розірвано не було, відтак врахування цієї обставини на стадії апеляційного провадження є неприпустимим. До того ж Компанія була обізнана про розгляд цієї справи в суді, але не виявила бажання вступити у справу як третя особа.

34. Не заслуговують на увагу посилання скаржника на безпідставну відмову судом першої інстанції у задоволенні клопотань Товариства про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаних з нею справ №910/18439/17 та №910/5917/17, предметом позовів у яких, зокрема є вимоги про визнання недійсним договору про спільну діяльність і стягнення з ТОВ "Карпатигаз" на користь АТ "Укргазвидобування" 52954385,92 грн. заборгованості за договором №УГВ2949/06-11, а наслідком недійсності зазначеного правочину буде відсутність порушених прав та інтересів ТОВ "Карпатигаз" у справі №910/18256/17, оскільки з урахуванням приписів пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність об’єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справ №910/18439/17 і №910/5917/17, так як зібрані докази дозволяють розглянути цей спір без очікування результатів розгляду інших справ. Колегія суддів зауважує, що недійсність договору №УГВ2949/06-11 у разі задоволення позову в справі №910/18439/17 додатково підтвердить правильність висновку судів попередніх інстанцій щодо визнання недійсним оспорюваного правочину зарахування зустрічних однорідних вимог, який має похідний характер від договору №УГВ2949/06-11, так як за змістом статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги.

35. Касаційна інстанція погоджується з твердженням скаржника про передчасність висновку місцевого суду щодо обґрунтованості відмови позивача від підписання актів приймання-передачі наданих послуг за договором №УГВ2949/06-11, оскільки наразі порушені з цього приводу питання є предметом судового розгляду у справі №910/5917/17 за участю ТОВ "Карпатигаз" та АТ "Укргазвидобування".

36. Разом з тим Верховний Суд враховує, що сам по собі зазначений помилковий висновок суду першої інстанції не призвів до прийняття неправильного по суті рішення, а тому не може бути достатньою підставою для його скасування, оскільки згідно з частиною 2 статті 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. Тим більше, що оскаржувана постанова відповідного помилкового висновку не містить.

37. В свою чергу колегія суддів погоджується з викладеними у відзиві на касаційну скаргу доводами позивача, обґрунтованість та відповідність яких чинному законодавству і фактичним обставинам справи підтверджується вищенаведеними висновками судів попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

38. Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли вірного висновку про недійсність оспорюваного одностороннього правочину, як наслідок, оскаржувані рішення та постанова ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

39. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог.

40. Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновки судів попередніх інстанцій щодо задоволення позовних вимог, у зв'язку з чим підстави для задоволення касаційної скарги і скасування чи зміни оскаржуваних рішення та постанови відсутні.

Щодо судових витрат

41. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2018 у справі №910/18256/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                             Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

К. М. Пільков