ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"22" жовтня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1840/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

Секретар судового засідання Шейнцис О.О.,

при розгляді справи за позовом: Фізичної особи-підприємця Койнак Юлії Олександрівни (65000, АДРЕСА_1);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "РД Україна" (65009, м. Одеса, вул. М.Говорова, буд. 18, секція А, офіс 1)

про стягнення 72 511,26 грн.

за участю представників:

від позивача: Вездауцан І.М. - ордер №286636 від 22.10.2018р.;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

30.08.2018р. Фізична особа-підприємець Койнак Юлія Олександрівна звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "РД Україна", в якій просить суд стягнути з останнього основну заборгованість у сумі 53 269,32 грн., пеню у сумі 14 226,56 грн., 3% річних у сумі 1 348,52 грн., інфляційні нарахування у сумі 3 666,86 грн., а також витрати по сплаті судового збору.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначає про порушення ТОВ "РД Україна" умов укладеного між сторонами договору про надання послуг з пошуку і підбору персоналу №05-23-02/2017р. в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг, з огляду на що за відповідачем існує заборгованість у розмірі 53 269,32 грн., на яку позивачем нараховані пеня, інфляційні та 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.09.2018р. відкрито провадження у справі № 916/1840/18, справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням для розгляду справи по суті на 03.10.2018р. о 10:45.

У судовому засіданні 03.10.2018р. по даній справі оголошено перерву до 22.10.2018р.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов, а також надав суду клопотання про залучення документів до матеріалів справи додаткових пояснень, в яких, зокрема, зазначив, що датою порушення грошового зобов'язання та як наслідок - датою початку нарахування пені, 3% річних та інфляції є 12.10.2017р.

Крім того, у своїх пояснення відповідач також зазначив, що ним не було виставлено відповідачу рахунок на оплату, однак підписавши акт звірки взаєморозрахунків та акт приймання-передачі, ТОВ "РД Україна" підтвердило факт отримання послуг, а отже має сплатити заборгованість.

Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом надсилання ухвал суду на його юридичну адресу, що зазначена у витязі з ЄДР (а.с.35-39), у судове засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомляв, відзив на позовну заяву не надав.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадках розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення.

Приймаючи до уваги належне повідомлення судом відповідача по справі про розгляд справи шляхом надсилання ухвал суду на його юридичну адресу, а також відсутність жодних клопотань щодо причин неявки відповідача у судове засідання, враховуючи, що для справ, які розглядаються у спрощеному провадженні, пріоритетним є швидкий розгляд справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом, 23.05.2017р. між Фізичною особою-підприємцем Койнак Ю.О. (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РД Україна" (Замовник) було укладено договір про надання послуг з пошуку і підбору персоналу №05-23-02/2017 (а.с.11-13), відповідно до якого виконавець приймає на себе зобов'язання по наданню послуг з пошуку і підбору персоналу замовнику відповідно до вказаних замовником вимог у заявці, що є невід'ємною частиною цього договору.

У відповідності з цим договором виконавець надає замовникові послуги з пошуку і відбору персоналу в Україні на позицію "менеджера по роботі з клієнтами" у кількості 2 осіб (п.2.1. договору).

Згідно до п.3.1. договору вартість послуг з пошуку та відбору одного кандидата складає 52 683,83 грн.

Положеннями пункту 3.2 договору сторони встановили, що по завершенні, у тому числі достроковому, надання послуг за даним договором і підписання акту приймання-передачі послуг здійснюється оплата послуг виконавця за цим договором. Оплата здійснюється на підставі виставленого рахунку та акту приймання-передачі послуг.

Відповідно до п.3.3. договору виконавець виставляє (формує) замовнику в електронній/паперовій формі рахунки, на підставі яких замовник перераховує вказану в них суму на розрахунковий рахунок виконавця протягом 5 банківських днів з моменту виставлення (формування) рахунків наступним чином: замовник перераховує виконавцю 50% вартості послуг, зазначеної у п.3.1. протягом 5 календарних днів після підписання відібраним кандидатом пропозиції щодо співпраці; замовник перераховує виконавцю 50% вартості послуг, зазначеної у п.3.1. після 90 календарних днів з моменту співпраці з відібраним кандидатом.

Пунктом 4.3. договору сторони встановили обов'язки замовника, серед яких, зокрема, приймати від виконавця належним чином надані за цим договором послуги, а також оплачувати послуги на умовах і в порядку, визначеному в розділі 3 цього договору.

Договір набирає чинності з дня підписання його двома сторонами і діє до 31.12.2017р., а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено судом, позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, надавши відповідачу послуги, обумовлені договором, на загальну суму 53 269,32 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актом прийому-передачі виконаних робіт №1 від 12.10.2017р., оригінал якого судом було оглянуто у судовому засіданні.

Здійснюючи системний аналіз умов договору, враховуючи підписання сторонами акту приймання-передачі послуг, виходячи із положень пункту 3.2. договору, суд доходить висновку, фактично сторони, підписавши відповідний акт, який є первинним документом, засвідчили виконання договору.

При цьому, надаючи оцінку факту невиставленню позивачем рахунку на оплату, суд зазначає, що погодження в договорі порядку оплати наданих послуг на підставі виставленого рахунку та акту приймання-передачі послуг не звільняє відповідача обов'язку сплатити борг з дотриманням встановленого порядку, навіть у разі невиставлення відповідного рахунку, з огляду на те, що рахунок містить лише платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, та суму оплати, тобто відомості, які були достеменно відомі відповідачу.

В даному випадку ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України, тому наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов'язку здійснити оплату за договором.

За таких обставин, враховуючи підписання сторонами акту прийму-передачі виконаних робіт, відповідач повинен був здійснити оплату наданих послуг 12.10.2017р.

Разом з тим, як зазначає позивач, і вказане не було спростовано відповідачем під час судового розгляду, в порушення взятих на себе зобов'язань, відповідач за надані послуги не розрахувався.

При цьому, зазначена сума заборгованості у розмірі 53 269,32 грн. підтверджена сторонами, про що свідчить наявний в матеріалах справи відповідний акт звірки взаємних розрахунків на суму 53 269,32 грн., складений станом на 23.10.2017р.(а.с.18).

Враховуючи вищезазначене та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 53 269,32 грн. відповідач, згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, суду не надав, а вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Койнак Юлії Олександрівни в цій частині цілком обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 1348,52 грн., та інфляційних нарахувань у сумі 3 666,86 суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, враховуючи вищезазначене, перевіривши наведені у позовній заяві розрахунки 3% річних та інфляційних, вважає їх вірним в частині нарахованих сум, а отже вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача пені у сумі 14 226,56 грн., суд вказує наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно до ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до ст.547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення зобов'язання вчиняється у письмовій формі, недотримання якої тягне нікчемність правочину.

Враховуючи, що укладений між сторонами договір не містить положень щодо відповідальності сторін, а отже не містить доказів вчинення у належній формі правочину щодо забезпечення зобов'язання у вигляді неустойки (пені), у суду відсутні підстави для задоволення вказаних вимог позивача.

Враховуючи вищезазначене, з огляду на часткове задоволення вимог позивача, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РД Україна" (65009, м. Одеса, вул. М.Говорова, буд. 18, секція А, офіс 1, ) на користь Фізичної особи-підприємця Койнак Юлії Олександрівни (65000, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) заборгованість у сумі 53 269 /п'ятдесят три тисячі двісті шістдесят дев'ять/ грн. 32 коп., 3% річних у сумі 1 348 /одна тисяча триста сорок вісім/ грн. 52 коп., інфляційні нарахування у сумі 3 666 /три тисячі шістсот шістдесят шість/ грн. 86 коп., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1 416 /одна тисяча чотириста шістнадцять/ грн. 30 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25 жовтня 2018 р.

Суддя Ю.М. Щавинська