ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2018м. ДніпроСправа № 904/3561/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі: суддя Петрова В.І.

за участю секретаря судового засідання Тайлієвої Х.Р.

за позовом Комунального підприємства Кам'янської міської ради "ТЕПЛОМЕРЕЖІ", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства Кам'янської міської ради "ТРАМВАЙ", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 10.10.2018р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "ТЕПЛОМЕРЕЖІ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Комунального підприємства Кам'янської міської ради "ТРАМВАЙ" про стягнення основного боргу у розмірі 2 785 352,03грн., пені у розмірі 164 953,44грн., 3% річних у розмірі 138 731,87грн., інфляційних у розмірі 512 072,60грн.

Позовні вимоги обнрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договорів про закупівлю пари та гарячої води; постачання пари та гарячої води (відпуск теплової енергії) за державні кошти №238т/15 від 18.02.2015р., №238т/16 від 04.02.2016р., №238т/17 від 17.01.2017р. та №238т/18-090/18 від 29.01.2018р. в частині повної та своєчасної оплати за поставлену теплову енергію.

Ухвалою суду від 16.08.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розпочато розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 30.08.2018р.

Ухвалою суду від 30.08.2018р., з урахуванням ухвали про виправлення описки від 12.09.2018р., відкладено підготовче засідання на 01.10.2018р.

14.09.2018р. від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій він просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 2 783 052,03грн., пеню у розмірі 164 953,44грн., 3% річних у розмірі 138 731,87грн., інфляційні у розмірі 512 072,60грн.

Ухвалою суду від 01.10.2018р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 23.10.2018р.

Відповідач відзив на позов не надав, про дату, час і місце судових засідань повідомлений належним чином (а.с.78-79, 135).

23.10.2018р. у судовому засіданні проголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.02.2015р. між Комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа", правонаступником якого є Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "ТЕПЛОМЕРЕЖІ", (учасник, позивач) та Комунальним підприємством "Трамвай" (замовник, відповідач) укладено договір про закупівлю пари та гарячої води; постачання пари та гарячої води (відпуск теплової енергії) за державні кошти №238т/15, відповідно до умов якого предметом договору є закупівля пари та гарячої води; постачання пари та гарячої води (відпуск теплової енергії) за державні кошти для потреб опалення, вентиляції і гарячого водопостачання в кількості, у строки та на інших умовах, що зазначені в цьому договорі (п.1.1 договору). Цей договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2015р. Керуючись ст.631 Цивільного кодексу України, сторони дійшли згоди, що умови даного договору поширюють дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2015р. (п.10.1., 10.3. договору)

04.02.2016р. між позивачем та відповідачем укладено договір №238т/16 пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води (централізоване опалення), відповідно до умов якого предметом договору є пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води (централізоване опалення) (п.1.1. договору). Цей договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2016р. Керуючись ст.631 Цивільного кодексу України, сторони дійшли згоди, що умови даного договору поширюють дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2016р. (п.10.1., 10.3. договору).

17.01.2017р. між позивачем та відповідачем укладено договір №238т/17 пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води (централізоване опалення), відповідно до умов якого предметом договору є пара та гаряча вода, постачання пари та гарячої води (централізоване опалення) (п.1.1. договору). Цей договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2017р. Керуючись ст.631 Цивільного кодексу України, сторони дійшли згоди, що умови даного договору поширюють дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2017р. (п.10.1., 10.3. договору).

29.01.2018р. між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) укладено договір №238т/18-090/18 на відпуск теплової енергії, відповідно до умов якого предметом договору є відпуск постачальником споживачеві теплової енергії в кількості, у строки та на інших умовах, що зазначені в цьому договорі (п.1.1. договору). Цей договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2018р. Керуючись ст.631 Цивільного кодексу України, сторони прийшли згоди, що умови даного договору поширюють дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2018р. (п.9.1., 9.2. договору)

Відповідно до ч.1 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Так, на виконання умов вищевказаних договорів, позивач за період з листопада 2015р. по березень 2018р. поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 3 452 013,39грн., що підтверджується актами про постачання теплової енергії, підписаними обома сторонами. Також позивачем було виставлено відповідачу рахунки на оплату вищезазначеної суми заборгованості за поставлену теплову енергію.

За ч.7 ст.276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно п.4.1. договорів №238т/15, №238т/16, №238т/17 та п.5.1. договору №238т/18-090/18 тариф на теплову енергію визначається нормативними документами відповідно до чинного законодавства. Заміна тарифів не є підставою для переукладання договору. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Замовник самостійно одержує платіжну вимогу та акт про постачання теплової енергії у учасника після 10-го числа, наступного за розрахунковим місяця.

Замовник протягом розрахункового періоду сплачує учаснику вартість спожитої кількості теплової енергії з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Остаточний розрахунок до 20 числа наступного за розрахунковим місяця.

Відповідно до п.5.3. договорів №238т/15, №238т/16, №238т/17 та п.2.3. договору №238т/18-090/18 облік наданої теплової енергії у вигляді гарячої води проводиться за приладами обліку.

Пунктом 4.2. договорів №238т/15, №238т/16, №238т/17 та п.5.2. договору №238т/18-090/18 встановлено, що всі розрахунки за цим договором виконуються на підставі платіжних вимог та двостороннього акту про постачання теплової енергії, що виписується учасником замовнику.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням положень п.4.1. договорів №238т/15, №238т/16, №238т/17 та п.5.1. договору №238т/18-090/18, строк оплати поставленої теплової енергії на час розгляду справи є таким, що настав.

Відповідач здійснив лише часткову оплату вартості поставленої за період з листопада 2015р. по березень 2018р. теплової енергії, у звязку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 2 783 052,03грн., з яких за договором №238т/15 від 18.02.2015р. 99 498,63грн., за договором №238т/16 від 04.02.2016р. 426 484,97грн., за договором №238т/17 від 17.01.2017р. 1 325 138,66грн. та за договором №238т/18-090/18 від 29.01.2018р. 931 929,77грн.

На час розгляду справи відповідач доказів оплати заборгованості не надав, у звязку з чим позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу за поставлену теплову енергію у розмірі 2 783 052,03грн. підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до приписів ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 4.3. договору №238т/17 та п.5.1. договору №238т/18-090/18 встановлено, що за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію нараховується пеня у розмірі 1% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Нарахування пеня проводиться учасником після 20 числа наступного за розрахунковим місяця, при наявності заборгованості у замовника.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 21.12.2017р. по 30.06.2018р. у розмірі 164 953,44грн., у т.ч. за договором №238т/17 - 53 497,18грн., за договором №238т/18-090/18 - 111 456,26грн.

Перевіривши розрахунок пені, господарський суд встановив, що він здійснений правильно, у звязку з чим пеня у загальному розмірі 164 953,44грн. підлягає до стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за загальний період з 21.12.2015р. по 30.06.2018р. у розмірі 138 731,87грн. та інфляційні за загальний період з 21.12.2015р. по 30.06.2018р. у розмірі 512 072,60грн., у т.ч.: за договором №238т/15 - 62 772,95грн., інфляційні у розмірі 240 421,53грн.; за договором №238т/16 - 3% річних у розмірі 27 091,44грн., інфляційні у розмірі 113 449,20грн.; за договором №238т/17 - 3% річних у розмірі 41 256,41грн., інфляційні у розмірі 150 228,21грн.; за договором №238т/18-090/18 від 29.01.2018р. - 3% річних у розмірі 7 611,07грн., інфляційні у розмірі 7 973,66грн.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, господарський суд встановив, що вони здійснені правильно, у звязку з чим 3% річних у розмірі 138 731,87грн. та інфляційні у розмірі 512 072,60грн. підлягають до стягнення.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 86, 129, ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ст.ст.232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства Кам'янської міської ради "ТРАМВАЙ" (51931, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Москворецька, 19, ідентифікаційний код в ) на користь Комунального підприємства Кам'янської міської ради "ТЕПЛОМЕРЕЖІ" (51914, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Тритузна, 168, ідентифікаційний код в ) за договором №238т/15 від 18.02.2015р. заборгованість у розмірі 99 498,63грн. (дев"яносто дев"ять тисяч чотириста дев"яносто вісім грн. 63коп.), 3% річних у розмірі 62 772,95грн. (шістдесят дві тисячі сімсот сімдесят дві грн. 95коп.), інфляційні у розмірі 240 421,53грн. (двісті сорок тисяч чотириста двадцять одна грн. 53коп.), за договором №238т/16 від 04.02.2016р. заборгованість у розмірі 426 484,97грн. (чотириста двадцять шість тисяч чотириста вісімдесят чотири грн. 97коп.), 3% річних у розмірі 27 091,44грн. (двадцять сім тисяч дев"яносто одна грн. 44коп.), інфляційні у розмірі 113 449,20грн. (сто тринадцять тисяч чотириста сорок дев"ять грн. 20коп.), за договором №238т/17 від 17.01.2017р. заборгованість у розмірі 1 325 138,66грн. (один мільйон триста двадцять п"ять тисяч сто тридцять вісім грн. 66коп.), пеню у розмірі 53 497,18грн. (п"ятдесят три тисячі чотириста дев"яносто сім грн. 18коп.), 3% річних у розмірі 41 256,41грн. (сорок одна тисяча двісті п"ятдесят шість грн. 41коп.), інфляційні у розмірі 150 228,21грн. (сто п"ятдесят тисяч двісті двадцять вісім грн. 21коп.), за договором №238т/18-090/18 від 29.01.2018р. заборгованість у розмірі 931 929,77грн. (дев"ятсот тридцять одна тисяча дев"ятсот двадцять дев"ять грн. 77коп.), пеню у розмірі 111 456,26грн. (сто одинадцять тисяч чотириста п"ятдесят шість грн. 26коп.), 3% річних у розмірі 7 611,07грн. (сім тисяч шістсот одинадцять грн. 07коп.), інфляційні у розмірі 7 973,66грн. (сім тисяч дев"ятсот сімдесят три грн. 66коп.) та 53 982,15грн. (п"ятдесят три тисячі дев"ятсот вісімдесят дві грн. 15коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та у строки, передбачені ст.256, п.п.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.11.2018р.

Суддя ОСОБА_2