ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" жовтня 2018 р.                                                             Справа № 924/586/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., за участю секретаря судового засідання Попика О.В. розглянувши матеріали

за позовом Першого заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, м. Київ

до Чорноострівського професійного аграрного ліцею Хмельницька область, Хмельницький район, с. Чорний Острів

до сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "ЕВЕРЕСТ" Хмельницька область, Хмельницький район, с. Педоси

про визнання недійсним договору від 14.05.2018р.

Представники сторін:

від позивача:           не з'явився,

від відповідача 1: не з'явився,

від відповідача 2: не з'явився,

прокурор: Максимчук М.В., службове посвідчення №044608 від 19.10.16р.

В судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено ступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою від 06.07.2018р. відкрито провадження у справі №924/586/18, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження із стадії підготовчого провадження.

Ухвалою від 29.08.2018р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою від 17.09.2018р. закрито підготовче провадження у справі №924/586/18 та призначено останню до судового розгляду по суті на 16.10.2018р.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Прокурор в інтересах держави в особі позивача звернувся із позовом до суду про визнання недійсним договору від 14.05.2018р. укладеного між Чорноострівським професійним аграрним ліцеєм та Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом "ЕВЕРЕСТ" та про зобов'язання СОК "ЕВЕРЕСТ" звільнити земельну ділянку площею 50га, яка знаходиться на території Чорноострівської територіальної громади Хмельницького району, яку кооператив займає на підставі договору від 14.05.2018р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначає, що на момент укладення спірного договору право постійного користування земельною ділянкою площею 50га у встановленому законом порядку Чорноострівським ПАЛ не оформлено, правовстановлюючі документи на земельну ділянку відсутні.

Прокурор вважає, що Чорноострівський ПАЛ фактично передав СОК "ЕВЕРЕСТ" у платне користування земельну ділянку площею 50 га, при цьому, не уклавши договору оренди земельної ділянки у відповідності до вимог Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі". Натомість, на думку прокурора, укладенням удаваного договору від 14.05.2018р., сторони фактично приховали укладення договору оренди земельної ділянки. Таким чином, договір від 14.05.2018 не відповідає вимогам ст. ст. 122, 124 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 16 Закону України "Про оренду землі".

Враховуючи викладене, як вказує прокурор, за своєю правовою природою спірний договір є прихованим договором оренди землі, його зміст суперечить вимогам Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі", укладений не уповноваженою стороною, за відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку, та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а тому підлягає визнанню недійсним відповідно до ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Прокурор в судове засідання з'явився та позовні вимоги підтримав.

Позивач у письмових поясненнях від 07.08.18р. позовні вимоги підтримує. Обґрунтовуючи свою позицію нормами Положення про Міністерство освіти і науки України затвердженого постановою КМУ від 16.120.2014р. №630, ЗУ "Про освіту", ст.ст.122, 124, 126 Земельного кодексу України, ЗУ "Про управління об'єктами державної власності", "Про оренду державного та комунального майна". Зазначає, що оскаржуваний договір Міністерством освіти та науки України не погоджувався та факт його укладення позивачу був невідомий. Просить розглядати справу за відсутності представника.

Відповідач 1 у письмовій позиції від 13.09.18р. проти позову не заперечує та просить його задовольнити. Представник у судове засідання 16.10.18р. не з'явився.

Відповідач 2 у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує та констатує, що основним завданням та предметом двосторонніх домовленостей між сторонами спірного договору являється здобуття внаслідок навчально - виробничого процесу практичних навичок, досвіду, знань - учнями, слухачами, педагогічними працівниками, майстрами в результаті посіву, вирощування, обробітку, зібрання урожаю озимих та ярих сільськогосподарських культур, за рахунок матеріально - технічного забезпечення Сільськогосподарського товаровиробника. Таким чином, учні, слухачі, педагогічні працівники, майстри проходять виробничо-практичне навчання в процесі вирощування сільськогосподарських культур шляхом їх посіву, обробітку та зібрання, включаючи при цьому здобуття навиків та вмінь в обслуговуванні сільськогосподарської техніки.

В свою чергу, зауважує, здобуття практичних навичок і знань в навчально - виробничому процесі пов'язаного з вирощуванням сільськогосподарської культури, відбувається на земельній ділянці, площею 50 га. яка розташована на території Чорноострівської об'єднаної територіальної громади Хмельницького району та закріплена за навчальним закладом для "організації учбового господарства", згідно рішення Хмельницької районної ради від 18.08.1992р. №18.

Також відмічає, що відповідач 1 не передає земельну ділянку в оренду СОК "Еверест", а лише обумовлює територію на якій проводиться виробничо - практичне навчання із здобуттям практичних навичок та умінь по вирощуванні сільськогосподарської культури.

Відповідно до п.1.6 Договору "вирощування сільськогосподарської продукції не позбавляє навчальний заклад права користування земельною ділянкою та не надає права користувача земельної ділянки Сільськогосподарському товаровиробнику. Навчальний заклад має право вільного доступу та використання земельної ділянки". Передача прав користування чи управління земельною ділянкою за даним договором не відбувається, тобто залишається у постійного користувача земельної ділянки (п. 1.7. Договору). Крім того, звертає увагу, що згідно п. 1.8 Договору "вирощування сільськогосподарської продукції здійснюється па потужностях (основних фондах) Навчального закладу".

Тобто, земельна ділянка фактично використовується навчальним закладом для цілей пов'язаних з професійно освітньою діяльністю ліцею.

В рахунок вартості витрат, понесених Сільськогосподарським товаровиробником залишає в себе частину вирощеної продукції у фізичній вазі, а іншу частину вирощеної продукції у фізичній вазі передає Навчальному закладу ( п. 3. 3. Договору).

Таким чином, на думку відповідача 2 прокурор помилково ототожнює договір від 14 травня 2018 року із договором оренди землі, зазначаючи при цьому, що земельна ділянки площею 50 га використовується кооперативом.

Вважає, що у позові не наведено належних та допустимих доказів на підтвердження того, що договір не спрямований на реальне настання правових наслідків. У позові просить відмовити.

Представник відповідач 2 у судове засідання 16.10.18р. не з'явився, причин неявки не повідомив.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Рішенням десятої сесії Хмельницької районної ради народних депутатів 11 скликання від 18.08.1992р. №18 "Про відведення земельної ділянки Чорноострівському СПТУ-39 для організації учбового господарства" Чорноострівському СПТУ - 39 відведено земельну ділянку для організації учбового господарства в розмірі 91,7 за рахунок земель запасу Захаровецької сільської ради народних депутатів.

Відповідно до п.1.4. Статуту Чорноострівського професійного аграрного ліцею ліцей створено згідно з наказом Міністерства освіти і науки України від 13.06.2003р. №377 "Про вдосконалення мережі професійно - технічних навчальних закладів Хмельницької області" шляхом реорганізації професійно - технічного училища №39 смт. Чорний Острів Хмельницького району Хмельницької області. Ліцей є правонаступником професійно - технічного училища №39 смт. Чорний Острів Хмельницького району Хмельницької області

Згідно п.5.1 статуту управління ліцеєм здійснюється Міністерством освіти і науки України, управлінням освіти і науки Хмельницької обласної державної адміністрації.

Пунктом 6.9 статуту передбачено, що об'єкти права власності: навчально - виробничі, побутові, культурно - освітні, оздоровчі, спортивні будівлі та споруди, житло, комунікації, обладнання, засоби навчання, транспортні засоби та інше майно ліцею є державною власністю, закріпленою Міністерством освіти і науки України за ліцеєм і перебуває у користуванні ліцею. Функції управління майном закріпленим за ліцеєм, контроль за ефективністю його використання і збереження здійснює Міністерство освіти і науки України.

Ліцей має право на постійне користування землею загальною площею 202,6га про що свідчить наявність Державного акту на землю з них: орної землі - 163 га, ставок - 0,5 га, болото - 18га, відпрацьовані кар'єри - 0,8га, дороги - 0,2 га, город - 8,2 га.

Відповідно до листа Міністерства освіти і науки від 22.10.12р. №1/11-16407 повідомлено, що на балансі Чорноострівського ПАЛ серед іншого перебуває земельна ділянка площею 19,53га, яка є державною власністю та знаходиться у ліцеї в оперативному управлінні.

14.05.18р. між Державним навчальним закладом Чорноострівський ПАЛ (Навчальний заклад) та Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом "ЕВЕРЕСТ" (Сільськогосподарський товаровиробник) укладено договір відповідно до п.1 якого Сторони зобов'язуються здійснювати заходи організації навчально-виробничого процесу, а саме: надання учням, слухачам обладнаних робочих місць для проходження виробничого навчання та виробничої практики; підвищення якості підготовки кваліфікованих спеціалістів на базі навчального закладу; впровадження у навчально-виробничий процес передових, новітніх сільськогосподарських технологій; удосконалення форм та методів ведення сучасного господарства з використанням сучасної сільськогосподарської техніки під час проходження виробничого навчання та виробничої практики учнями, слухачами; стажування викладачів та майстрів виробничого навчання з метою отримання практичних навичок із проведення виробництва по вирощуванню сільгоспкультур, їх ефективному та раціональному використанню, збереженню та відтворенню родючості із залученням педагогічного персоналу та учнів Навчального закладу.

Метою даного договору є забезпечення належної практичної підготовки з використанням сучасної продукції та сільськогосподарської техніки. Сільськогосподарський товаровиробник за даним Договором надає послуги власною технікою та персоналом з метою: забезпечення навчально-виробничого процесу у сфері виробництва сільськогосподарської продукції; здійснення вивчення та запровадження нових агротехнологій в рослинництві; вивчення та розмноження нових сільськогосподарських культур, добрив та стимуляторів для науково-методичного та консультативного забезпечення організації практичної підготовки та стажування учнів навчального закладу та підвищення кваліфікації педагогічних працівників.

Результатом укладання цього договору є здобуття практичних навичок і знань учнями, слухачами, педагогічними працівниками та майстрами виробничого навчання, а результатом виконаних робіт за даним Договором є вирощений та зібраний урожай озимих та ярих сільськогосподарських культур, перелік та обсяги яких погоджуються Сторонами у заявках, які скидаються кожного року окремо у письмовій формі та є невід'ємними додатками до даного договору

Навчальний заклад набуває право власності на сільськогосподарську продукцію після отримання такої продукції від Сільськогосподарського товаровиробника за актом приймання-передачі. До підписання вказаного акту посіви, вироблена сільськогосподарська продукція є власністю Сільськогосподарського товаровиробника.

Витрачені за цим Договором матеріально-технічні ресурси Сільськогосподарського товаровиробника є його власністю протягом усього строку дії цього Договору.

Виробництво (вирощування) сільськогосподарської продукції відбувається на земельній ділянці, яка знаходиться на території Чорноострівської ОТГ Хмельницького району Хмельницької області загальною площею 50 га.

Вирощення сільськогосподарської продукції за цим Договором не позбавляє Навчальний заклад права користування земельною ділянкою та не надає прав користувача земельної ділянки Сільськогосподарському товаровиробнику. Навчальний заклад має право вільного доступу та використання земельної ділянки. Будь-яка діяльність Сільськогосподарського товаровиробника здійснюється лише на підставі заявок, які складаються кожного року окремо у письмовій формі.

Цей договір не є спільною діяльністю чи підрядом. Передача прав користування чи управління земельною ділянкою за даним договором не відбувається, тобто залишається у постійного землекористувача земельної ділянки.

Вирощення сільськогосподарської продукції здійснюється на потужностях (основних фондах) Навчального закладу. Дані потужності та основні фонди є потужностями в розумінні ст. 209.6. Податкового кодексу України.

Згідно п.3 договору вартість витрат, понесених Сільськогосподарським товаровиробником при виконанні робіт, що є предметом даного Договору, підтверджується калькуляціями. Загальна ціна Договору складається із вартості робіт та витрат, виконаних згідно даного Договору. В рахунок вартості витрат, понесених Сільськогосподарським товаровиробником залишає в себе частину вирощеної продукції у фізичній вазі, а іншу частину вирощеної продукції у фізичній вазі передає Навчальному закладу за умови виконання Навчальним закладом вимог п.3.1 даного Договору, але не менше 100 000,00 гривень. При цьому вартість продукції, яка передається Навчальному закладу, визначається виходячи із середньо ринкових цін, що склалися в області на дату передачі продукції. Розрахунок може проводитися в грошовому еквіваленті вартості продукції

Відповідно до п.п.7.1 договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення їх печатками і діє до 01.10.2018р., але у будь якому випадку до моменту закінчення виробничого циклу та повного взаєморозрахунку між сторонами.

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками.

Прокурор вважаючи, що спірний договір за правовою природою є прихованим договором оренди землі, суперечить вимогам Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі", укладений не уповноваженою стороною, за відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, звернувся із даним позовом до суду.

Норми права застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновок щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну припинення цивільних прав та обов'язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч. 4 ст. 202 Цивільного кодексу України).

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України).

Загальні підстави недійсності правочину встановлені ст. 215 Цивільного кодексу України. Так, згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 Цивільного кодексу України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Звертаючись із позовом до суду, прокурор в обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що договір від 14.05.2018р., укладений між Державним навчальним закладом Чорноострівський ПАЛ (Навчальний заклад) та Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом "ЕВЕРЕСТ" є прихованим договором оренди землі, його зміст суперечить вимогам Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі", укладений не уповноваженою стороною, за відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку, та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а тому підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до ст. 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Встановивши у розгляді справи, що певний правочин вчинено з метою приховати інший правочин (удаваний правочин), господарський суд на підставі частини другої статті 235 Цивільного кодексу України має виходити з того, що сторонами вчинено саме той правочин, який вони мали на увазі, і розглянути справу по суті із застосуванням правил, що регулюють цей останній правочин. Якщо він суперечить закону, господарський суд має прийняти рішення про визнання його недійсним із застосуванням, за необхідності, відповідних правових наслідків (п. 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Як вбачається з матеріалів справи, 14.05.2018р. між відповідачами було укладено договір, метою якого є забезпечення належної практичної підготовки з використанням сучасної продукції та сільськогосподарської техніки. Сільськогосподарський товаровиробник за даним Договором надає послуги власною технікою та персоналом з метою: забезпечення навчально-виробничого процесу у сфері виробництва сільськогосподарської продукції; здійснення вивчення та запровадження нових агротехнологій в рослинництві; вивчення та розмноження нових сільськогосподарських культур, добрив та стимуляторів для науково-методичного та консультативного забезпечення організації практичної підготовки та стажування учнів навчального закладу та підвищення кваліфікації педагогічних працівників.

Судом зважається на те, що за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 Цивільного кодексу України).

Із змісту укладеного між сторонами договору від 28.02.2017р. слідує, що відповідач 2 здійснює виробництво сільськогосподарської продукції, надає послуги з власною технікою та персоналом та при цьому передає відповідачу 1 частину вирощеної продукції, але не менше 100 000грн. Вказане суперечить вимогам ст. 901 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що за виконані роботи, надані послуги кошти сплачує замовник. Крім того, договір від 28.02.2017р. не містить обов'язку відповідача 1 оплачувати послуги за даним договором, які надаються відповідачем 2 власною технікою та персоналом з метою забезпечення навчально - виробничого процесу у сфері виробництва с/г продукції, як то передбачено п.1.2 договору.

Зазначене спростовує доводи відповідача 2 про використання саме ліцеєм земельної ділянки для цілей пов'язаних із навчальним процесом. При цьому відповідачами не надано доказів про здійснення будь - якої діяльності навчального закладу на земельній ділянці, яка є предметом оскаржуваного договору.

В той же час за нормою ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За умовами п.п. 1.5 договору виробництво (вирощування) сільськогосподарської продукції відбувається на земельній ділянці, яка знаходиться на території Чорноострівської ОТГ Хмельницького району Хмельницької області загальною площею 50га.

Таким чином, за змістом договору від 14.05.18р. між сторонами фактично склалися правовідносини з оренди землі, оскільки з умов оспорюваного договору вбачається, що відповідач 1 фактично передав відповідачу 2 на платній основі земельну ділянку. Тому положення оспорюваного договору повинні відповідати законодавству, що регулює правовідносини у сфері оренди землі.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 6 Закону України "Про оренду землі" унормовано, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно з ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Частиною 1 ст. 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

За приписами ст. 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Статтею 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме п. 6.9 Статуту Чорноострівського ПАЛ, функції управління майном, закріпленим за ліцеєм, контроль за ефективністю його використання і збереження здійснює Міністерство освіти у науки України.

Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України "Про професійно-технічну освіту", до повноважень міністерств та інших органів виконавчої влади, яким підпорядковані професійно-технічні навчальні заклади, відноситься розпорядження державним майном, що перебуває у користуванні підпорядкованих професійно-технічних навчальних закладів.

Таким чином, законодавством не передбачено право постійного користувача розпоряджатись земельною ділянкою шляхом передачі її іншим особам у платне користування.

Отже, сторонами не був дотриманий встановлений нормами земельного законодавства порядок щодо передачі в оренду спірної земельної ділянки.

Стаття 125 Земельного кодексу України, встановлює, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

При цьому, положеннями ст. 79-1 Земельного кодексу України, передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що станом на момент укладення договору від 14.05.18р. Чорноострівським професійним аграрним ліцеєм правовстановлюючі документи щодо земельної ділянки, переданої у користування Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "ЕВЕРЕСТ", не виготовлено, погодження на передачу земельних ділянок від Міністерства освіти і науки України не отримано.

Отже, правова оцінка договору від 14.05.18р., здійснена господарським судом, свідчить про його недійсність як удаваного правочину, направленого на приховування фактично вчиненого сторонами договору оренди землі, укладеного не уповноваженою на те особою, без дотримання вимог, передбачених Земельним кодексом, Законом України "Про оренду землі". З огляду на встановлені обставини, позовні вимоги щодо визнання оспорюваного правочину недійсним підлягають задоволенню, відповідно укладений між відповідачами договір від 14.05.18р. підлягає визнанню недійсним .

З огляду на усунення в судовому порядку обставини (визнання недійсним договору від 14.05.18р.), в силу дії якої спірна земельна ділянка використовувалась Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом "ЕВЕРЕСТ", суд вважає, що позовні вимоги прокурора в частині зобов'язання відповідача 2 звільнити спірну земельну ділянку є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи відповідача 2 викладені у відзиві на позов судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Першого заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, м. Київ до Чорноострівського професійного аграрного ліцею (вул. Жовтнева, 1, смт. Чорний Острів Хмельницький район, Хмельницька область, ) до сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "ЕВЕРЕСТ" (вул. Колгоспна, 20, с. Педоси, Хмельницький район, Хмельницька область, 31332 ) про визнання недійсним договору від 14.05.2018р. задовольнити.

Визнати недійсним договір від 14.05.2018р. укладений між Чорноострівським професійним аграрним ліцеєм та Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом "ЕВЕРЕСТ".

Зобов'язати Сільськогосподарський обслуговуючий кооператив "ЕВЕРЕСТ" (вул. Колгоспна, 20, с. Педоси, Хмельницький район, Хмельницька область, 31332 ) звільнити земельну ділянку площею 50га, яка знаходиться на території Чорноострівської територіальної громади Хмельницького району, яку кооператив займає на підставі договору від 14.05.2018р.

Стягнути з Чорноострівського професійного аграрного ліцею (вул. Жовтнева, 1, смт. Чорний Острів Хмельницький район, Хмельницька область, ) на користь Прокуратури Хмельницької області (м. Хмельницький, пров. Військоматський, буд. 3, ідентифікаційний код 02911102, р/р 2814 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800) 1762 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні) відшкодування сплаченого судового збору.

Видати наказ.

Стягнути з Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "ЕВЕРЕСТ" (вул. Колгоспна, 20, с. Педоси, Хмельницький район, Хмельницька область, 31332 ) на користь Прокуратури Хмельницької області (м. Хмельницький, пров. Військоматський, буд. 3, ідентифікаційний код 02911102, р/р 2814 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800) 1762 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні) відшкодування сплаченого судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 24.10.2018р.

Суддя                                                                                          М.Є. Муха

Віддруковано 5 примірників: 1 - до справи, 2 - позивачу (01135 м. Київ, пр. Перемоги, 10), 3 - відповідачу 1 (вул. Жовтнева, 1 смт. Чорний Острів, Хмельницький р-н, Хмельницька область), 4 - відповідачу 2 (вул. Колгоспна, 20, с. Педоси, Хмельницький район, Хмельницька область, 31332), 5 - Хмельницька місцева прокуратура (м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 63). Всім з повідомленням про вручення.