РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.10.2018Справа № 910/11469/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про стягнення 96 361,50 грн., за участю представників позивача - Батуріної Л.П., довіреність №1832/18 від 05.12.2017 року, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року до господарського суду міста Києва звернувся позивач з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 96 361,50 грн. страхового відшкодування на підставі ст.ст. 528, 625, 993, 1188 ЦК України та ст. 20 ГК України.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 серпня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «MITSUBISHI», д.н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 (застрахований позивачем транспортний засіб) та «RAVON R2», д.н. НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3 та в результаті, до позивача перейшло право вимоги до особи, що відповідальна за збитки внаслідок ДТП.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 138 722,09 грн.

Цивільну відповідальність винної особи у ДТП - громадянки ОСОБА_3 було застраховано в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "ВУСО".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.09.2018 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 10.10.2018 року.

08.10.2018 року від позивача до суду надійшло клопотання, у якому він просив здійснювати розгляд справи без участі представника.

31.10.2018 року представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Відповідач у справі був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив на позов не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій довідки № 954464 про ДТП та постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року по справі 761/28533/17, 02 серпня 2017 року о 09 год. 26 хв. по вул. Дорогожицькій, 18 на перехресті з вул. Т. Шамрила в м. Києві, ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_3, виконуючи поворот ліворуч, при виїзді з перехрещення проїзних частин, виїхала на смугу зустрічного руху та скоїла зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався по вул. Ризька, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

Зазначеною постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року по справі 761/28533/17 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього штраф.

Пошкоджений автомобіль НОМЕР_4 був застрахований у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Страхова компанія "АХА Страхування" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № л97858абцв від 18.08.2016 року.

Відповідно до рахунку-фактури № 1.003.17.00122882 від 22.08.2017 року, копія якого міститься в матеріалах справи, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля НОМЕР_4 склала 140 672,09 грн.

Як вбачається з розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2225598 від 29.08.2017 року, позивачем було розраховано та вирішено виплатити страхове відшкодування у розмірі 138 722,09 грн.

Зазначені кошти в розмірі 138 722,09 грн. позивачем було виплачено, що підтверджується платіжними дорученнями № 365 348 від 30.08.2017 року.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_5, який спричинив ДТП та заподіяв збитки автомобілю НОМЕР_4 керувала ОСОБА_3

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем НОМЕР_3, ОСОБА_3 встановлена судом. Тому, ОСОБА_3 є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю НОМЕР_4, у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що між відповідачем та страхувальником було укладено договір (поліс) ОСЦПВВНТЗ № АК/6371503 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «RAVON R2» д.н.з. НОМЕР_2, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди. Вказаним договором передбачено ліміт відповідальності за шкоду завдану майну у розмірі 100 000,00 та франшизу у розмірі 00,00 грн.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п'ятою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю НОМЕР_4, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, суд приходить до висновку, що права позивача за захистом яких він звернувся до суду порушено відповідачем та беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку, в межах ліміту відповідальності (100 000,00 грн.) передбаченого договором (полісом) № АК/6371503, позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальні збитки в розмірі 96 361,50 грн.

Разом з тим, як вбачається з наявно з наявної в матеріалах справи копії платіжного доручення №17445 від 06.08.2018 року, відповідачем 06.08.2018 року сплачено позивачеві 67 009,41 грн. страхового відшкодування.

За таких обставин, права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушені відповідачем, а тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 96 361,50 грн. страхового відшкодування підлягають задоволенню частково на суму 29 352, 09 грн. (96 361,50 грн. страхового відшкодування - 67 009,41 грн. часткова сплата).

В іншій частині позову слід відмовити, оскільки відповідачем частково сплачено позивачеві суму страхового відшкодування в розмірі 67 009,41 грн. до звернення позивача з даним позовом.

Судовий збір, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, код 31650052) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; код 20474912) 29 352 (двадцять дев'ять тисяч триста п'ятдесят дві) грн. 09 коп. страхового відшкодування та 546 (п'ятсот сорок шість) грн. 22 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ..

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 05.11.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна