ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2018м. ДніпроСправа № 904/3224/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул. Тверська,б.5, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49602, м.Дніпро, пр-т. ОСОБА_1, б.108, )

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ", (51925, Дніпропетровська область, м. Км'янське, вул. Соборна,18Б, )

про стягнення у розмірі 7822,92 грн.

Представники:

від позивача:ОСОБА_2,-представник дов.від 26.10.2017р. №б/н

від відповідача:ОСОБА_3-представник дов.№100 від 22.03.2018р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення плати за користування вагонами у сумі 7822,92 грн. Позовні вимоги обґрунтовані затриманням вагонів у зв'язку з неприйняттям вантажу на під'їзну колію відповідачем.

Ухвалою суду від 19.07.2018 відкрито загальне провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 07.08.2018.

Ухвалою суду від 07.08.2018 розгляд підготовчого засідання відкладено до 11.09.2018.

21.08.2018р. до господарського суду Дніпропетровської області відповідачем подано відзив на позовну заяву №017/мс-873 від 06.08.2018. В обгрунтування відповідач посилається на те, що затримки вантажів (на станціях Верховцево, Пятихатки) на підходах до станції Кам'янське з нарахуванням плати за користування вагонами є наразі перекладанням позивачем своїх обов'язків на нього, а саме: неефективність використання станційних колій з боку позивача та несвоєчасне прийняття порожнього рухомого складу з під'їзної колії відповідача.

Ухвалою суду від 11.09.2018 розгляд підготовчого засідання відкладено до 09.10.2018.

11.09.2018 надійшла відповідь на відзив №386 від 03.09.2018. У відповіді позивач зазначає, що в спірний період затримка вагонів в очікуванні вивантаження відбулась з вини відповідача, так як вагони, які вже прибули на станцію призначення Кам'янське ним своєчасно не забирались з вищевказаних колій, (що підтверджується складеними залізницею актами загальної форми, які підписані представниками комбінату). Залізниця не могла займати всі наявні колії по станції, вагонами з вантажами ПАТ «ДМК», так як даний факт міг призвести до повної зупинки роботи станції, що є недопустимим. Крім того, позивач зауважує, що станція Кам'янське окрім ПАТ «ДМК» обслуговує і інші підприємства. Договором на експлуатацію залізничної під'їзної колії ПАТ «ДМК», яка примикає до станцій Кам'янське, Правда РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (на який посилається відповідач) не передбачено, що перераховані колії використовуються виключно для потреб ПАТ «ДМК» і їх використання для інших підприємств заборонено. Реєстрація повідомлень про прибуття і подавання вагонів здійснюється станцією в електронному або паперовому вигляді. Відмітка в графі 49 електронної накладної є реєстрацією повідомлень про прибуття вагонів в електронному вигляді відповідно до вимог п.1 Правил видачі вантажів.

03.10.2018 до господарського суду Дніпропетровської області відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив №017/мс-1071, де він просить суд застосувати строк позовної давності, встановлений ст.315 ГК України та ст.137 Статуту залізниць України.

04.10.2018р. до господарського суду Дніпропетровської області позивачем подано пояснення щодо заперечення відповідача. При цьому надає копію розрахункового чеку від 11.07.2016 з описом вкладеного (а.с.7-8) про направлення до господарського суду Дніпропетровської області позову. Таким чином, строк позовної давності ним не порушено.

Ухвалою суду від 09.10.2018 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 17.10.2018.

Представник позивача у судове засідання з'явився, надав пояснення по справі, відповів на поставлені питання.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, проти позову заперечив.

Згідно зі ст. 252 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 ГПК України, у судовому засіданні 17.10.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року за перевізними накладними №№ 47739099, 47739222, 47706148, 47706130, 47723945, 47723929, 47723937, 47723952, 47740618, 47740865, 47740600, 47740873, 47756424, 47756473, 47756416, 47756515 вагони були прийняті залізницею до перевезення на адресу одержувача ПАТ»ДМК». Але, на шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, спірні вагони були затримані згідно наказів №№ 100, 101, 102, 105, 106 у зв'язку з неприйняттям вантажу одержувачем ПАТ «ДМК» на свою під'їзну колію та зайнятістю колій станції призначення Кам'янське (Дніпродзержинськ).

Накази про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення були надані через наявність на коліях станції призначення Кам'янське неприйнятих вагонів, що надійшли на адресу підприємства. Даний факт підтверджений, складеними станцією Кам'янське (Дніпродзержинськ) актами загальної форми ГУ-23, які підписані представниками відповідача.

У порядку передбаченому п.9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами станціями затримки Верхівцеве, П'ятихатки складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а, повідомлення про затримку вагонів, акти загальної форми ГУ-23 та станцією призначення Кам'янське вчасно повідомлено представників ПАТ «ДМК».

Станцією призначення Кам'янське на підставі складених станціями Верхівцеве, П'ятихатки про затримку вагонів ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23 та актів загальної форми ГУ-23 затримку вагонів на станції призначення Кам'янське (Дніпродзержинськ) була розрахована плата за користування спірними вагонами по відомостям плати ф.ГУ-46 №№ 13019017, 13019013, 13019018, 13019012, 13019019 на суму 7822,92 грн. з урахуванням ПДВ.

Причиною виникнення спору є несплата відповідачем плати за користування спірними вагонами.

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, з подальшими змінами (далі Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини у сторони у зобов'язанні.

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, ОСОБА_3 про затримку вагонів форми ГУ-23а, ОСОБА_3 загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Підпунктом 14.2.1 п.14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язків України від 30.08.2005 № 5076 визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначенні для цього технічно розпорядчим актом станції.

Зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу вагонів з вантажем на адресу підприємства, приймання вагонів від комбінату, маневрової роботи, необхідністю приймання навантажених маршрутів з ПАТ «ДМК», обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станцій тощо, (аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 29.10.13р. у справі № 904/2732/13).

Відповідно до Роз'яснень Вищого господарського суду України (лист № 07001-11/96/715/14 від 12.06.2014) визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технологічної роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів.

Отже, наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями договору, ЄТП, у той час як несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог передбачених пунктом 33 Правил видачі вантажів та статтями 46,47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивести вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо), (аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 25.09.2017 року у справі № 904/6361/16).

Враховуючи вищевикладене, позивач правомірно нарахував відповідачу плату за користування вагонами. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заява про застування строку позовної давності судом відхиляється, оскільки позивач звернувся з даною позовною заявою в межах шестимісячного строку, а саме 11.07.2018, що підтверджується фіскальним чеком з описом вкладеного (а.с.7-8).

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (51925, Дніпропетровська обл., місто Камянське, ВУЛИЦЯ СОБОРНА, будинок 18-Б; ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (49602, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Кіровський район, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 108; ) 7822,92грн. плати за користування вагонами; 1762,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного тексту судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 26.10.2018

Суддя С.П.Панна