ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/985/18

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №1-17-3 від 02.01.2018р.

Від відповідача: не зявився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Чорноморської міської ради Одеської області до товариства з обмеженою відповідальністю будівельної фірми „Моноліт про стягнення 3208196,42 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Чорноморська міська рада Одеської області звернулась до господарського суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю будівельної фірми „Моноліт (далі по тексту ТОВ „Моноліт) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 3 208 196,42 грн., яка складається із заборгованості з орендної плати у розмірі 2 962 341,35 грн. та пені у розмірі 245 855,07 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобовязань, прийнятих на себе за умовами договору оренди землі №137 від 16.12.2013р. в частині своєчасної та повної сплати орендних платежів.

Представник відповідача в судові засідання по даній справі не зявився та про причини неявки суд не повідомив. При цьому, суд зазначає, що ТОВ „Моноліт було належним чином повідомлено про розгляд господарським судом даної справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Оскільки ТОВ „Моноліт не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

16.12.2013р. між Іллічівською міською радою Одеської області (Орендодавець) та ТОВ „Моноліт (Орендар) було укладено договір оренди землі №137, відповідно до п.1 якого Орендодавець на підставі Закону України „Про оренду землі та рішень Іллічівської міської ради від 29.11.2013р. № 422/53-VІ По внесення змін в рішення Іллічівської міської ради від 31.10.2013р. № 414/12-VІ» та від 31.10.2013р. № 414/12-VІ „Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в довгострокову оренду товариству з обмеженою відповідальністю будівельній фірмі „Моноліт для забудови 9-го мікрорайону міста Іллічівська за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, 9-й мікрорайон та встановлення нормативної грошової оцінки земельної ділянки з коефіцієнтом функціонального використання землі 0,5 надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 9,3281 га несільськогосподарського призначення, із земель житлової та громадської забудови (кадастровий номер :02:004:0008), що знаходиться за адресою: м. Іллічівськ, 9-й мікрорайон, згідно з планом земельної ділянки, який є невідємною частиною договору.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно зі ст.ст. 1, 2, 4 Закону України „Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

В силу положень ст.ст. 13 15 Закону України „Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.3 договору оренди землі №137 від 16.12.2013р. в оренду передається земельна ділянка загальною площею 9,3281 га. в тому числі: 3,4912 га - капітальна трьох і більше поверхова; 2,9313 га - зайняті поточним будівництвом, 2,8997 га - відведених під будівництво, 0,0059 га - для виробництва та розподілу електроенергії. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 34200545,84 грн. з урахуванням коефіцієнта індексації за 2012 рік, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Іллічівська, затвердженої рішенням Іллічівської міської ради від 16.12.2011р. № 129-V, виданого 14.11.2013р. №30-30-2/818 Відділом Держземагентства у м. Іллічівську Одеської області. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з коефіцієнтом функціонального використання 0,5 (землі, зайняті поточним будівництвом та відведені під майбутнє будівництво), терміном до 31.12.2013 року становить: 17100272,92 грн. з урахуванням коефіцієнта індексації за 2012 рік. згідно витягу виданого 14.11.2013 року №30-30-2/817 Відділом Держземагентства у м. Іллічівську Одеської області.

Положеннями п. 4.1 договору оренди землі №137 від 16.12.2013р. передбачено, що орендна плата за земельну ділянку площею 9,3281 га, розрахована у трикратному розмірі земельного податку від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 1026016,38 грн. на рік, згідно розрахунку, який додається та є невідємною частиною цього договору. Орендна плата за земельну ділянку площею 9,3281 га, розрахована з коефіцієнтом функціонального використання 0,5 (землі, зайняті поточним будівництвом та відведені під майбутнє будівництво) від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 513008,19 грн. терміном до 31.12.2014р., згідно розрахунку, який додається та є невідємною частиною цього договору.

У п. 6.1 договору оренди землі №137 від 16.12.2013р. встановлено, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (на підставі ст. 123 Земельного кодексу України).

Відповідно до п. 10.4.1 договору оренди землі №137 від 16.12.2013р. Орендар зобовязаний виконувати встановлені щодо обєкта оренди зобовязання, додержуватися вимог, встановлених Законом України „Про оренду землі, виконувати обовязки відповідно до умов договору і Земельного кодексу України.

Положеннями п. 15.1 договору оренди землі №137 від 16.12.2013р. врегульовано, що договір набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації права оренди земельної ділянки, відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами по справі на виконання умов договору оренди землі №137 від 16.12.2013р. було складено акт приймання-передачі земельної ділянки, відповідно до якого позивачем було передано, а відповідачем прийнято земельну ділянку площею 9,3281 га, надану на підставі рішень сесії Іллічівської міської ради від 29.11.2013р. № 422/5З-VI та від 31.10.2013 року № 414/12-VI, для забудови 9-го мікрорайону міста Іллічівська в оренду строком на 49 років, за адресою: м. Іллічівськ, 9-й мікрорайон, межі якої встановлені в натурі, згідно доданої схеми. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачу було передано межові знаки вказаної земельної ділянки на підставі акту від 04.11.2013р.

Відповідно до витягу №16088143 від 14.01.2014р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 10.01.2014р. до реєстру було внесено запис про державну реєстрації права оренди ТОВ „Моноліт на земельну ділянку за договором оренди землі №137 від 16.12.2013р.

12.03.2016р. Чорноморською міською радою Одеської області було прийнято рішення №70/50-VІІ, відповідно до якого міська рада встановила нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 9,3281 га (кадастровий номер :02:004:0008), яка перебуває в оренді у ТОВ „Моноліт для забудови 9-го мікрорайону міста Іллічівська в оренду строком на 49 років, за адресою: м. Іллічівськ, 9-й мікрорайон, з коефіцієнтом функціонального використання 0,5 на бюджетний період до 31.12.2016р.

06.04.2016р. між сторонами по справі було укладено додаткову угоду до договору оренди землі №137 від 16.12.2013р., відповідно до умов якої сторонами було визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 61 219 387,49 грн. з коефіцієнтом індексації за 2015р. На бюджетний період терміном до 31.12.2016р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки з коефіцієнтом функціонального використання землі 0,5 складатиме 30 609 227,34 грн. з урахуванням коефіцієнту індексації за 2015р. Орендна плата за земельну ділянку площею 9,3281 га розрахована у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 1 836 581,62 грн. на рік. На бюджетний період терміном до 31.12.2016р. орендна плата за земельну ділянку розрахована у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки із застосуванням коефіцієнта функціонального використання землі 0,5 та складає 918 276,82 грн. на рік згідно розрахунку.

03.05.2017р. Чорноморська міська рада Одеської області звернулась до ТОВ „Моноліт із листом №1-16-385/6, відповідно до якого повідомила про необхідність погашення заборгованості зі сплати орендних платежів за договором оренди №137 від 16.12.2013р., розмір якої станом на 01.04.2017р. складав 973 426,02 грн.

05.07.2017р. між Чорноморською міською радою Одеської області та ТОВ „Моноліт було укладено додаткову угоду до договору оренди землі №137 від 16.12.2013р., відповідно до якої сторонами до пунктів 1.1, 2.1, 3.1, а також до акту приймання-передачі земельної ділянки були внесені зміни в частині площі земельної ділянки яка встановлена сторонами у розмірі 8,5816 га.

З матеріалів справи вбачається, що листом №1-16-595/4 від 31.07.2017р. та листом №1-16-923 від 19.12.2017р. позивач звертався до відповідача із вимогою погасити заборгованість зі сплати орендних платежів, розмір якої станом на 01.07.2017р. складав 667 998,52 грн.

03.03.2018р. Чорноморська міська рада Одеської області в черговий раз звернулась до відповідача із листом №1-16-149, відповідно до якого вимагала погасити заборгованість за договором оренди землі №137 від 16.12.2013р., розмір якої станом на 01.01.2018р. складав 2 925 698,66 грн.

Листом від 04.04.2018р. Державною фіскальною службою в Одеській області було повідомлено Чорноморську міську раду Одеської області, що станом на 01.04.2018р. заборгованість ТОВ „Моноліт зі сплати орендних платежів складає 3033197,50 грн.

Посилаючись на порушення з боку ТОВ „Моноліт прийнятих на себе за умовами договору оренди землі №137 від 16.12.2013р. зобовязань протягом періоду з 27.04.2016р. по 30.03.2018р. в частині сплати орендних платежів та відмову останнього у добровільному порядку погасити заборгованість, Чорноморська міська рада Одеської області і звернулася до суду із даними позовними вимогами.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить з наступного.

В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 21 Закону України „Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Проте, в порушення наведених норм закону та умов договору оренди землі №137 від 16.12.2013р., протягом періоду з 27.04.2016р. по 30.03.2018р. ТОВ „Моноліт своєчасно та у повному обсязі орендні платежі не сплачувалися. З огляду на викладене господарський суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача за договором оренди землі №137 від 16.12.2013р., дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість, в результаті чого позовні вимоги Чорноморської міської ради Одеської області про стягнення основного боргу у розмірі 2 962 341,35 грн. підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

Окрім того, позивачем із посиланням на приписи ст. ст. 216, 21, 230 Господарського кодексу України, ст. 129.4 Податкового кодексу України було заявлено до стягнення із відповідача пені у розмірі 245 855,07 грн., з приводу чого господарський суд зауважує наступне.

Відповідно до п. 4.6 договору оренди землі №137 від 16.12.2013р. у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня, розмір якої визначається згідно з чинним законодавством. Пеня нараховується Орендарем на рахунок зазначений у п. 4.3 цього договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов'язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

У абзаці 3 п. 2.1 ч. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань (з наступними змінами і доповненнями) передбачено наступне: якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Оскільки розмір пені в укладеному між сторонами по справі договорі оренди землі №137 від 16.12.2013р. не визначений, господарський суд вважає за необхідне надати правову оцінку посиланням позивача на необхідність застосування при визначенні розміру пені положень Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 1 Податкового кодексу України цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п. 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України на суми грошового зобовязання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках, коли розмір пені не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобовязання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

При цьому, відповідно до підпунктів 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобовязання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобовязання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобовязання, визначеного контролюючим органом у випадках, не повязаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобовязання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Верховним Судом у постанові від 06.02.2018р. по справі №807/2097/16 було зауважено, що Податковим кодексом України пеня визначена як спосіб забезпечення погашення податкового боргу. Пеня як спосіб забезпечення податкового боргу нараховується на суму податкового боргу, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання (при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків) або від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні (при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами) та закінчується, зокрема, у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Таким чином, обов'язок сплати пені пов'язаний з обов'язком погашення податкового боргу.

З огляду на викладене вище, господарський суд доходить висновку, що пеня у розмірі 120 облікової ставки Національного банку України, застосовується виключно при нарахуванні суми грошового зобовязання, визначеного контролюючим органом, та є способом забезпечення податкового боргу, що дозволяє суду дійти висновку про відсутність підстав для нарахування відповідачу пені за договором оренди землі №137 від 16.12.2013р. на підставі вказаних положень податкового законодавства.

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи відсутність підстав для застосування податкового законодавства для нарахування пені за договором оренди №137 від 16.12.2013р., а також приймаючи до уваги відсутність в договорі будь-яких інших домовленостей щодо розміру та порядку нарахування пені, суд доходить висновку про неправомірність стягнення із відповідача пені у розмірі 245 855,07 грн. З огляду на викладене, позовні вимоги Чорноморської міської ради Одеської області в частині стягнення із відповідача пені у розмірі 245 855,07 грн. задоволенню не підлягають.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності часткового задоволення заявлених позовних вимог шляхом присудження до стягнення із товариства з обмеженою відповідальністю будівельної фірми „Моноліт заборгованості з орендної плати у розмірі 2962341,35 грн. відповідно до ст. ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 549, 617, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 179, 193 Господарського кодексу України, ст. 93 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 4, 13-15, 17, 18, 21, 30 Закону України „Про оренду землі. В решті позову необхідно відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю будівельної фірми „Моноліт /68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Паркова, буд. 48, ідентифікаційний код 31428820/ на користь Чорноморської міської ради Одеської області /68003, Одеська область, м. Чорноморськ, проспект Миру, буд. 33, ідентифікаційний код 25932851/ заборгованість з орендної плати у розмірі 2 962 341,35 грн. /два мільйони девятсот шістдесят дві тисячі триста сорок одна грн. 35 коп./, судовий збір у розмірі 44 435,12 грн. /сорок чотири тисячі чотириста тридцять пять грн. 12 коп./.

3. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25 жовтня 2018 р.

Суддя С.П. Желєзна