ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.10.2018 Справа № 905/1484/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвой Л.В.,

при секретарі судового засідання Гайдар М.А.,

розглянувши справу №905/1484/18

за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат»

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Зета Інвест»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні ОСОБА_1 акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат»: Приватне акціонерне товариство «Дніпровський коксохімічний завод»

про зобовязання відповідача виконати в натурі грошове зобовязання за договором про переведення боргу шляхом сплати на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпровський коксохімічний завод» боргу у розмірі 2 485 093 599 грн.,

та за зустрічним позовом: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Зета Інвест»

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні ОСОБА_1 акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат»: Приватне акціонерне товариство «Дніпровський коксохімічний завод»

про стягнення заборгованості в сумі 3 059 827 408,45 грн.,

за участю представників:

від позивача ПАТ «ДМК»: ОСОБА_3, за довіреністю;

від ТОВ «Зета Інвест»: ОСОБА_4, за довіреністю;

від ПрАТ «ДКХЗ»: не зявився.

Суть спору: ПАТ «ДМК» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про зобовязання ТОВ «Зета Інвест» виконати в натурі грошове зобовязання за договором про переведення боргу (заміни боржника у зобовязанні) № ЗІ-ДКХЗ-18-07-30 від 30.07.2018р. шляхом сплати на користь ПрАТ «ДКХЗ» боргу у розмірі 2 485 093 599 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання ТОВ «Зета Інвест» своїх зобовязань за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ДКХЗ-18-07-30 від 30.07.2018р., який укладено між ПрАТ «ДКХЗ», ПАТ «ДМК» та ТОВ «Зета Інвест».

Ухвалою суду від 13.08.2018р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1484/18 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.09.2018р., залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні ПАТ «ДМК» - ПрАТ «ДКХЗ».

Під час розгляду справи, ТОВ «Зета Інвест» звернулось до господарського суду Донецької області з зустрічним позовом про стягнення з ПАТ «ДМК» 3 059 827 408,45грн., з яких: 2 549 856 173,76 грн. заборгованість за договором №ЗІ-ДКХЗ-18-07-30 від 30.07.2018р.; 509 971 234,69 грн. штраф від суми боргу.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ТОВ «Зета Інвест» посилається на невиконання ПАТ «ДМК» своїх зобовязань в частині сплати винагороди за договором про переведення боргу (заміни боржника у зобовязанні) №ЗІ-ДКХЗ-18-07-30 від 30.07.2018р., який укладено між ПрАТ «ДКХЗ», ПАТ «ДМК» та ТОВ «Зета Інвест».

Ухвалою суду від 28.08.2018р. вказаний зустрічний позов ТОВ «Зета Інвест» прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об'єднано зустрічний позов в одне провадження з первісним позовом у справі №905/1484/18, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні ПАТ «ДМК» - ПрАТ «ДКХЗ».

У відзиві на первісний позов за вх.№18147/18 від 04.09.2018р. ТОВ «Зета Інвест» просить суд відмовити у задоволенні первісного позову з посиланням на те, що існуюче зобовязання ТОВ «Зета Інвест» перед ПрАТ «ДКХЗ» по сплаті боргу за договором не породжує будь-якого обовязку для ПАТ «ДМК». ПАТ «ДМК» не має права вимагати виконання зобовязання ТОВ «Зета Інвест» перед ПрАТ «ДКХЗ», оскільки таке право належить виключно ПрАТ «ДКХЗ», як кредитору у зобовязанні. Окрім того, ПАТ «ДМК» не доведено будь-якого порушення його прав.

У письмових поясненнях на первісний позов за вх.№18142/18 від 04.09.2018р. ПрАТ «ДКХЗ» просить суд відмовити у задоволенні первісного позову з посиланням на те, що, по перше, з моменту підписання договору зобовязання ПАТ «ДМК» перед ПрАТ «ДКХЗ» по сплаті боргу припинились, а тому у ПАТ «ДМК» відсутнє порушене право у звязку з невиконанням ТОВ «Зета Інвест» зобовязань перед ПрАТ «ДКХЗ»; по друге, право вимагати виконання ТОВ «Зета Інвест» зобовязання належить виключно ПрАТ «ДКХЗ», як кредитору у зобовязанні.

У відзиві на зустрічний позов за вх.№18149/18 від 04.09.2018р. ПАТ «ДМК» просить суд відмовити в задоволенні зустрічного позову з посиланням на нікчемність умов договору щодо виплати винагороди ПАТ «ДМК» ТОВ «Зета Інвест» за переведення боргу, оскільки приписами ст.520 ЦК України не передбачено такої оплати.

У письмових поясненнях на зустрічний позов за вх.№18146/18 від 04.09.2018р. ПрАТ «ДКХЗ» просить суд задовольнити зустрічний позов з посиланням на невиконання ПАТ «ДМК» умов договору щодо виплати винагороди ТОВ «Зета Інвест».

Ухвалою суду від 25.09.2018р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.10.2018р.

Представник ПАТ «ДМК» у судовому засіданні 04.10.2018р. просив суд задовольнити первісний позов та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Представник ТОВ «Зета Інвест» у судовому засіданні 04.10.2018р. просив суд відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

Представник ПрАТ «ДКХЗ» у судове засідання 04.10.2018р. не зявився. Водночас, у письмових поясненнях за вх.№18142/18 від 04.09.2018р. та за вх.№18146/18 від 04.09.2018р. ПрАТ «ДКХЗ» заявлено клопотання про розгляд справи за відсутністю його представника, яке задоволено господарським судом.

На підставі ст.240 ГПК України у судовому засіданні 04.10.2018р. за участю представників ПАТ «ДМК» та ТОВ «Зета Інвест» оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників ПАТ «ДМК» та ТОВ «Зета Інвест», господарський суд встановив:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2018р. по справі №904/10673/17 позов ПрАТ «ДКХЗ» задоволено та стягнуто з ПАТ «ДМК» на користь ПрАТ «ДКХЗ» заборгованість у розмірі 317 249 237,77 грн., 3 % річних в розмірі 4 699 436,95 грн., штраф в розмірі 186 862 100,16 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 616 700 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2018р. по справі №904/9088/17 позов ПрАТ «ДКХЗ» задоволено та стягнуто з ПАТ «ДМК» на користь ПрАТ «ДКХЗ» основну заборгованість у розмірі 305 624 429,35грн.; інфляційні втрати в розмірі 444 091,72грн.; 3% річних у розмірі 827 197,82 грн.; пеню у розмірі 4 788 043,52грн., судовий збір в розмірі 240 000 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2018р. по справі №904/1433/18 позовні вимоги ПрАТ «ДКХЗ», з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, задоволено частково та стягнуто з ПАТ «ДМК» на користь ПрАТ «ДКХЗ» 213 549,54 грн. основної заборгованості; 19 131,70 грн. пені; 64 064,68грн. штрафу; 1 720,10 грн. трьох відсотків річних; 4 476,93грн. судового збору; в решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2018р. по справі №904/10671/17 позов ПрАТ «ДКХЗ» задоволено та стягнуто з ПАТ «ДМК» на користь ПрАТ «ДКХЗ» суму 855 236 316, 70 грн. основного боргу; 470 292 072, 41 грн. штрафу; 11 415 900, 35 грн. 3% річних; 616 700 грн. судового збору.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2017р. по справі №904/9105/17 позовні вимоги ПрАТ «ДКХЗ» задоволено та стягнуто з ПАТ «ДМК» на користь ПрАТ «ДКХЗ» 712 403 925,26 грн. основного боргу; 1 603 797,87 грн. 3% річних; 5 424 874,16 грн. пені та 240 000 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2018р. по справі №904/10669/17 позов ПрАТ «ДКХЗ» задоволено та стягнуто з ПАТ «ДМК» на користь ПрАТ «ДКХЗ» 178 642 243, 16 грн. основного боргу; 1 637 365, 67 грн. річних, 86 253 377,19 грн. штрафу; 616 700 грн. судового збору.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2017р. по справі №904/8969/17 позовні вимоги ПрАТ «ДКХЗ» задоволено частково та стягнуто з ПАТ «ДМК» на користь ПрАТ «ДКХЗ» 10 782 858,83 грн. основного боргу; 39 259,74 грн. 3% річних; 325 164,48 грн. пені та 238 299,41грн. витрат по сплаті судового збору; в решті позові відмовлено.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2018р. по справі №904/10667/17 позов ПрАТ «ДКХЗ» задоволено та стягнуто з ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» на користь ПрАТ «Дніпровський коксохімічний завод» суму заборгованості в розмірі 7 674 920,81 грн.; штраф в сумі 4 803 400,86 грн.; 3% річних в сумі 148 905,47 грн. та 189 408,42 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2018р. по справі №904/10672/17 позов ПрАТ «ДКХЗ» задоволено та стягнуто з ПАТ «ДМК» на користь ПрАТ «ДКХЗ» суму заборгованості в розмірі 647 990 870,85 грн.; штраф в сумі 308 027 739,06 грн.; 3% річних в сумі 7 702 943,89 грн. та 616 700 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2018р. по справі №904/10674/17 позов ПрАТ «ДКХЗ» задоволено та стягнуто з ПАТ «ДМК» на користь ПрАТ «ДКХЗ» суму заборгованості в розмірі 409 358 364,97 грн.; штраф в сумі 130 641 075,80 грн.; 3% річних в сумі 4 661 245,04 грн. та 616 700 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2018р. по справі №904/10670/17 позов ПрАТ «ДКХЗ» задоволено частково та стягнуто з ПАТ «ДМК» на користь ПрАТ «ДКХЗ» основну заборгованість за Договором 17/356/17-0561-02 від 07.08.2017р. у розмірі 6 848 766,29 грн.; штраф у розмірі 8 633 045,91 грн.; 3% річних у розмірі 192 228,09 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 235 110, 60 грн.; в решті позову відмовлено.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2018р. по справі №904/1178/18 позов ПрАТ «ДКХЗ» задоволено та стягнуто з ПАТ «ДМК» на користь ПрАТ «ДКХЗ» суму 635 236,25 грн. основного боргу; 5 458,87 грн. 3% річних; 57 600,97 грн. пені; 10 474,44 грн. судового збору.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2018р. по справі №904/10668/17 позовні вимоги ПрАТ «ДКХЗ» задоволено та стягнуто з ПАТ «ДМК» на користь ПрАТ «ДКХЗ» 623 121 103,91 грн. - основного боргу; 706 432 326,90 грн. - 30% штрафу; 14 385 751,70 грн. - 3% річних та 560 000грн. - витрат по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2018р. по справі №904/9822/17 задоволено заяву ПрАТ «ДКХЗ» про збільшення позовних вимог та стягнуто з ПАТ «ДМК» на користь ПрАТ «ДКХЗ» 5 658 246,05 грн. заборгованості; 36 551,88 грн. - 3 % річних; 1 697 473,62 грн. штрафу; 110 884,07 грн. - судового збору; повернуто ПрАТ «ДКХЗ» з державного бюджету надмірно сплачений судовий збір 936,03 грн., перерахований згідно платіжного доручення № 650 від 31.01.2018р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2018р. по справі №904/1099/18 позов ПрАТ «ДКХЗ» задоволено частково та стягнуто з ПАТ «ДМК» на користь ПрАТ «ДКХЗ» суму основного боргу у розмірі 1 347 148,39 грн.; пені 87 902,91 грн.; 3% річних 7 765,77 грн. та витрати по сплаті судового збору - 21 642,26 грн.; в частині стягнення пені у сумі 109,16 грн. відмовлено.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2018р. по справі №904/1097/18 позовні вимоги ПрАТ «ДКХЗ» задоволено частково та стягнуто з ПАТ «ДМК» на користь ПрАТ «ДКХЗ» суму основної заборгованості у розмірі 40 008 325,28 грн.; штраф у розмірі 564 414 540,36грн.; 3% річних у розмірі 606 372,77грн.; пеню у розмірі 6 269 664,31грн. та судовий збір в розмірі 616 699,44 грн.; в задоволенні позовних вимог про стягнення суми 3% річних в розмірі 55,92 грн. та пені в розмірі 498,59 грн. відмовлено.

Вказаними судовими актами, які набрали законної сили у встановленому законом порядку, встановлені обставини щодо неналежного виконання ПАТ «ДМК» зобовязань за наступними договорами: договір купівлі продажу № 17/302/17-0520-02 від 20.07.2017р.; договір № 17/361/17-0593-02 від 01.08.2017р.; договір № 17/366/17-0580-02 від 01.08.2017р.; договір поставки коксового газу № 14/515/14-1433-02 від 13.08.2014р.; договір поставки № 17-0525-02/327 від 28.07.2017р.; договір № 17-0538-02/233 від 27.07.2017р.; договір № 17/356/17-0561-02 від 07.08.2017р.; договір поставки № 15/05/15-0384-02 від 31.12.2014р.; договір поставки продукції № 1764/472/17-0714-02 від 05.09.2017р.; договір поставки № 17/581/17-1002-02 від 06.12.2017р.; договір купівлі-продажу сировини, паливно-енергетичних або матеріально-технічних ресурсів № 17/320/17-0544-02 від 14.07.2017р.

Загальна сума пені та штрафу, що стягнуті рішеннями суду, складає 2 845 093 599 грн.

30.07.2018р. ПрАТ «ДКХЗ» надано письмову згоду ПАТ «ДМК» на укладення договору про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) між ПрАТ «ДКХЗ», ПАТ «ДМК» та ТОВ «Зета Інвест» та на переведення на ТОВ «Зета Інвест» боргу ПАТ «ДМК» в загальній сумі 2 485 093 599 грн.

30.07.2018р. між ПрАТ «ДКХЗ» (кредитор), ПАТ «ДМК» (первісний боржник) та ТОВ «Зета Інвест» (новий боржник) укладено договір №ЗІ-ДКХЗ-18-07-30 про переведення боргу (заміну сторони у зобовязанні) (договір).

Цей договір направлений на регламентацію цивільних правовідносин, що виникли з приводу заміни у зобовязанні первісного боржника на нового боржника (переведення боргу) в порядку та на умовах, визначених даним договором та діючим законодавством України, у зобовязаннях, що виникли із договорів, вказаних в п.п. 1.2.1 1.2.16 даного договору, що укладені між первісним боржником та кредитором. (п. 1.1. договору).

Відповідно до п.1.2 первісний боржник переводить на нового боржника борг у загальній сумі 2 485 093 599 грн. за договорами вказаними в п.п. 1.2.1 1.2.16 даного договору, що укладені між первісним боржником та кредитором, а новий боржник приймає на себе зобовязання первісного боржника за договорами вказаними в п.п. 1.2.1 1.2.16 даного договору на загальну суму 2 485 093 599 грн.

Борг (грошові зобовязання) первісного боржника у сумі 2 485 093 599 грн., що переводиться на нового боржника за цим договором складається з наступних зобовязань:

- за договором купівлі-продажу № 17/302/17-0520-02 від 20.07.2017р. в частині зобовязань по сплаті штрафу в розмірі 186 862 100,16 грн., що стягнутий з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2018р. у справі №904/10673/17 (п.1.2.1 договору);

- за договором купівлі-продажу № 17/302/17-0520-02 від 20.07.2017р. в частині зобовязань по сплаті пені, що нарахована за період з 30.08.2017р. по 12.10.2017р. в розмірі 4 788 043,52грн., що стягнута з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2018р. у справі №904/9088/17 (п.1.2.2 договору);

- за договором купівлі-продажу № 17/302/17-0520-02 від 20.07.2017р. в частині зобовязань по сплаті пені що нарахована за період з 30.01.2018р. по 01.03.2018р. в розмірі 19 131,70 грн. та штрафу у розмірі 64 064,68 грн., що стягнуті з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2018р. у справі №904/1433/18 (п.1.2.3 договору);

- за договором №17/361/17-0593-02 від 01.08.2017р. в частині зобовязань по сплаті штрафу в розмірі 470 292 072,41 грн., що стягнутий з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2018р. у справі №904/10671/17 (п.1.2.4 договору);

- за договором №17/361/17-0593-02 від 01.08.2017р. в частині зобовязань по сплаті пені, що нарахована за період з 09.09.2017р. по 01.11.2017р. в розмірі 5 424 874,16 грн., що стягнута з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2017р. у справі №904/9105/17 (п.1.2.5 договору);

- за договором №17/366/17-0580-02 від 01.08.2017р. в частині зобовязань по сплаті штрафу в розмірі 86 253 377,19 грн., що стягнутий з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2018р. у справі №904/10669/17 (п.1.2.6 договору);

- за договором на поставку коксового газу №14/515/14-1433-02 від 13.08.2014р. в частині зобовязань по сплаті пені за період з 21.08.2017р. по 31.10.2017р. в розмірі 325 164,48 грн., що стягнута з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2017р. у справі №904/8969/17 (п.1.2.7 договору);

- за договором на поставку коксового газу №14/515/14-1433-02 від 13.08.2014р. в частині зобовязань по сплаті штрафу в розмірі 4 803 400,86 грн., що стягнутий з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2018р. у справі №904/10667/17 (п.1.2.8 договору);

- за договором поставки № 17-0525-02/327 від 28.07.2017р. в частині зобовязань по сплаті штрафу в розмірі 308 027 739,06 грн., що стягнутий з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2018р. у справі №904/10672/17 (п.1.2.9 договору);

- за договором № 17-0538-02/233 від 27.07.2017р. в частині зобовязань по сплаті штрафу в розмірі 130 641 075,80 грн., що стягнутий з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2018р. у справі №904/10674/17 (п.1.2.10 договору);

- за договором № 17/356/17-0561-02 від 07.08.2017р. в частині зобовязань по сплаті штрафу в розмірі 8 633 045,91 грн., що стягнутий з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2018р. у справі №904/10670/17 (п.1.2.11 договору);

- за договором № 17/356/17-0561-02 від 07.08.2017р. в частині зобовязань по сплаті пені, що нарахована за період з 30.11.2017р. по 10.05.2018р. в розмірі 57 600,97 грн., що стягнута з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2018р. у справі №904/1178/18 (п.1.2.12 договору);

- за договором поставки №15/05/15-0384-02 від 31.12.2014р. в частині зобовязань по сплаті штрафу в розмірі 706 432 326,90 грн., що стягнутий з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2018р. у справі №904/10668/17 (п.1.2.13 договору);

- за договором поставки продукції №1764/472/17-0714-02 від 05.09.2017р. в частині зобовязань по сплаті штрафу в розмірі 1 697 473,62 грн., що стягнутий з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2018р. у справі №904/9822/17 (п.1.2.14 договору);

- за договором поставки № 17/581/17-1002-02 від 06.12.2017р. в частині зобовязань по сплаті пені, що нарахована за період з 28.02.2018р. по 10.05.2018р. в розмірі 87 902,91 грн., що стягнута з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2018р. у справі №904/1099/18 (п.1.2.15 договору);

- за договором купівлі-продажу сировини, паливно-енергетичних або матеріально-технічних ресурсів № 17/320/17-0544-02 від 14.07.2017р. в частині зобовязань по сплаті пені, що нарахована за період з 01.10.2017р. по 10.05.2018р. в розмірі 6 269 664,31 грн. та штрафу в розмірі 564 414 540,36 грн., що стягнуті з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2018р. у справі №904/1097/18 (п.1.2.16 договору).

Згідно з п.п. 1.3 1.6 договору кредитор надає повну та безвідкличну згоду на переведення боргу та зобовязується прийняти виконання зобовязань від нового боржника. Кредитор і первісний боржник підтверджують (гарантують) новому боржнику дійсність переведених за цим договором зобовязань. Моментом переходу (переведення) боргу від первісного боржника до нового боржника є дата підписання сторонами цього договору. Зобовязання первісного боржника перед кредитором на загальну суму 2 485 093 599 грн., що переводяться за цим договором, детальний перелік, яких вказаний у п.1.2.1-1.2.16 договору вважаються припиненими з дати підписання сторонами цього договору.

Відповідно до п.2.1 договору за переведення боргу первісний боржник сплачує новому боржнику винагороду, що дорівнює боргу в розмірі визначеному п.1.2 цього договору, а саме у розмірі 2 485 093 599 грн. Первісний боржник та новий боржник погодили еквівалент винагороди нового боржника в іноземній валюті, а саме в доларах Сполучених Штатів Америки. Еквівалент винагороди нового боржника в доларах Сполучених Штатів Америки на дату підписання цього договору складає 92 860 753 долари Сполучених Штатів Америки 01 цент за офіційним курсом Національного банку України на 30.07.2018р. (2676,1506 гривень за 100 доларів Сполучених Штатів Америки). Первісний боржник та новий боржник визначають грошове зобовязання первісного боржника перед новим боржником (винагороду), як еквівалент 92 860 753,01 доларів Сполучених Штатів Америки.

Первісний боржник зобовязаний оплатити новому боржнику еквівалент грошового зобовязання (винагороди) в доларах Сполучених Штатів Америки протягом 2 (двох) робочих днів з моменту вступу в силу цього договору, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на рахунок нового боржника, зазначений в цьому договорі. Сума винагороди, що підлягає сплаті у гривнях визначається первісним боржником за офіційним курсом доларів Сполучених Штатів Америки, який встановлений Національним банком України на день здійснення платежу (п.2.2 договору).

Згідно пунктів 3.1 та 3.3 договору первісний боржник зобовязаний протягом 2 (двох) робочих днів з моменту вступу в силу цього договору передати новому боржнику оригінали та/або належним чином засвідчені копії всіх документів, що підтверджують право вимоги кредитора. Передача документів оформлюється актом прийому-передачі, який підписується уповноваженими представниками і скріплюється печатками сторін. Новий боржник зобовязується виконати зобовязання первісного боржника на умовах основних договорів в розмірі визначеному в п.1.2 цього договору.

Відповідно до п.4.3. договору у разі несвоєчасного виконання своїх зобовязань за п. 2.1-2.2 цього договору, первісний боржник зобовязаний сплатити новому боржнику штраф у розмірі 20% від суми невиконаного грошового зобовязання (еквівалент винагороди в доларах Сполучених Штатів Америки на дату підписання цього договору), що становить еквівалент 18 572 150,60 доларів Сполучених Штатів Америки. Первісний боржник зобовязаний самостійно сплатити штраф новому боржнику в день виникнення обставин несвоєчасного виконання грошового зобовязання первісного боржника за п.2.1-2.2 цього договору. Сума штрафу, що підлягає сплаті у гривні, визначається первісним боржником за офіційним курсом доларів Сполучених Штатів Америки, який встановлений Національним банком України на день здійснення платежу.

Згідно п.5.1 договору цей договір вважається укладеним, вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками і скріплення печатками сторін і діє до завершення виконання сторонами зобовязань за ним.

30.07.2018р. між ПАТ «ДМК» та ТОВ «Зета Інвест» підписано акт приймання-передачі документів до договору про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ДКХЗ-18-07-30 від 30.07.2018р., за умовами якого первісний боржник передав новому боржнику всі належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують право вимоги кредитора (ПрАТ «ДКХЗ») за договором, що існують на дату укладання договору, а також права, що можуть виникнути в подальшому, включаючи право вимоги виконання зобовязань за договором.

02.08.2018р. ТОВ «Зета Інвест» звернулось до ПАТ «ДМК» з вимогою виконати взяті на себе грошові зобовязання шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «Зета Інвест» в сумі, еквівалентній 111 432 903,61 доларів Сполучених Штатів Америки (зі сплати винагороди, передбаченої п. 2.1 договору в сумі, еквівалентній 92 860 753,01 доларів Сполучених Штатів Америки, а також штрафу, передбаченого п. 4.3 договору, в сумі, еквівалентній 18 572 150,60 доларів Сполучених Штатів Америки).

06.08.2018р. ПАТ «ДМК» надало відповідь №01/528 на вимогу ТОВ «Зета Інвест», згідно з якою визнає факт укладення договору про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ДКХЗ-18-07-30 від 30.07.2018р. та наявність зобовязань перед ТОВ «Зета Інвест» в сумі, еквівалентній 111 432 903,61 доларів Сполучених штатів Америки (зі сплати винагороди, передбаченої п. 2.1 договору та штрафу, передбаченого п. 4.3. договору). Водночас, ПАТ «ДМК» повідомило про відсутність фінансової можливості перерахувати на користь ТОВ «Зета Інвест» борг в сумі, еквівалентній 111 432 903,61 доларів Сполучених Штатів Америки, та зазначило про вжиття всіх можливих заходів щодо найскорішої сплати заборгованості перед ТОВ «Зета Інвест».

Невиконання ТОВ «Зета Інвест» умов договору щодо сплати боргу в сумі 2 485 093 599 грн. на користь ПрАТ «ДКХЗ» стало підставою для звернення ПАТ «ДМК» до суду з первісним позовом, в якому останнє просить суд зобовязати ТОВ «Зета Інвест» виконати в натурі грошове зобовязання за договором шляхом сплати на користь ПрАТ «ДКХЗ» боргу у розмірі 2 485 093 599 грн.

Невиконання ПАТ «ДМК» умов договору щодо сплати винагороди в розмірі 92 860 753,01 доларів Сполучених Штатів Америки на користь ТОВ «Зета Інвест» стало підставою для звернення ТОВ «Зета Інвест» до суду із зустрічним позовом, в якому останнє просить суд стягнути з ПАТ «ДМК», крім основного боргу в розмірі 2 549 856 173,76 грн., що є еквівалентом 92 860 753,01 доларів Сполучених Штатів Америки станом на 15.08.2018р., також і штраф в розмірі 509 971 234,69 грн., що є еквівалентом 18 572 150,60 доларів Сполучених Штатів Америки станом на 15.08.2018р.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного позову та про задоволення зустрічного позову, з наступних мотивів:

Щодо первісного позову суд зазначає наступне:

Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У ч.1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За приписами п. 2 ст. 20 ГК України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі.

З огляду на вищевикладене, застосування судом певного способу судового захисту вимагає наявності сукупності наступних умов: наявність у позивача певного суб'єктивного права/інтересу; порушення цього права/інтересу з боку відповідача; адекватність (з точки зору визначеності законом та відповідності суті порушення і спроможності його усунути) обраного способу судового захисту.

Отже, особа, звертаючись до суду, повинна довести наявність суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто довести, що особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі є належним позивачем. Лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов'язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов'язку (вчинити певні дії або утримуватись від їх вчинення) від зобов'язаних осіб.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

За приписами з ч.1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Статтями ст. ст. 520, 521 ЦК України передбачено, що боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 cт. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Як вище встановлено судом, 30.07.2018р. за письмовою згодою ПрАТ «ДКХЗ» (кредитор) між учасниками справи укладено договір про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ЗІ-ДКХЗ-18-07-30, за умовами якого ПАТ «ДМК» (первісний боржник) переведено, а ТОВ «Зета Інвест» (новий боржник) прийнято на себе зобовязання щодо сплати на користь ПрАТ «ДКХЗ» боргу у загальній сумі 2 485 093 599 грн. за укладеними між ПАТ «ДМК» (первісний боржник) та ПрАТ «ДКХЗ» (кредитор) договорами, що стягнутий рішеннями господарського суду Дніпропетровської області. При цьому, у п. 1.6. договору сторони погодили, що зобовязання ПАТ «ДМК» (первісний боржник) перед ПрАТ «ДКХЗ» (кредитор) на загальну суму 2 485 093 599 грн. вважається припиненими з дати підписання сторонами спірного договору.

Згідно з ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін.

Отже, з моменту підписання сторонами вказаного договору, а саме з 30.07.2018р., зобовязання ПАТ «ДМК» щодо сплати боргу на загальну суму 2 485 093 599 грн. на користь ПрАТ «ДКХЗ» припинилось, внаслідок заміни боржника у зобовязанні (ПАТ «ДМК» (первісний боржник) на ТОВ «Зета Інвест» (новий боржник)).

При цьому, зі змісту договору вбачається, що припинення вказаного зобовязання ПАТ «ДМК» перед ПрАТ «ДКХЗ» щодо сплати боргу на загальну суму 2 485 093 599 грн. є безумовним та не залежить від виконання чи невиконання ТОВ «Зета Інвест» грошового зобовязання перед ПрАТ «ДКХЗ».

Тобто, існуюче зобовязання ТОВ «Зета Інвест» перед ПрАТ «ДКХЗ» по сплаті боргу на загальну суму 2 485 093 599 грн. та обставини щодо невиконання такого зобовязання жодним чином не впливають на права та інтереси ПАТ «ДМК» та не породжують будь-яких обовязків для ПАТ «ДМК».

Таким чином, ПАТ «ДМК» не доведено, а судом не встановлено наявності порушеного права ПАТ «ДМК», за захистом якого він звернувся до суду.

В силу приписів ст. 509 ЦК України право вимагати виконання ТОВ «Зета Інвест» зобовязання щодо сплати боргу на загальну суму 2 485 093 599 грн. належить саме ПрАТ «ДКХЗ», оскільки останнє є кредитором у правовідносинах, що склалися внаслідок укладання договору про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ЗІ-ДКХЗ-18-07-30 від 30.07.2018р.

Звернення ПАТ «ДМК» до суду фактично обумовлене наміром захистити інтереси третьої особи ПрАТ «ДКХЗ». При цьому, матеріалами справи не встановлено, що ПАТ «ДМК» наділений повноваженнями звертатися до суду в інтересах ПрАТ «ДКХЗ». Тобто, подання позову на користь третьої особи (про обовязок сплатити борг) здійснено поза межами повноважень ПАТ «ДМК». Права третіх осіб, якщо вони вважають їх порушеними, можуть бути захищені шляхом самостійного звернення їх до суду з відповідним позовом, з обранням для цього на власний розсуд способу захисту порушеного права.

Посилання ПАТ «ДМК» на положення ст. 518 ЦК України є помилковими, оскільки зі змісту укладеного договору вбачається, що сторонами здійснено заміну боржника, а не кредитора у зобовязанні, тобто положення наведеної статті не застосовуються в даному випадку.

Посилання ПАТ «ДМК» на положення ст. 528 ЦК України є помилковими оскільки зазначена норма регулює порядок виконання обов'язку боржника іншою особою, а не заміну боржника за укладеним трьохстороннім правочином.

За таких обставин, враховуючи положення ч.3 ст. 13 ГПК України, в силу яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за первісним позовом покладаються на ПАТ «ДМК».

Щодо зустрічного позову суд зазначає наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вище встановлено судом, у договорі про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ЗІ-ДКХЗ-18-07-30 від 30.07.2018р. сторонами передбачено, що за переведення боргу ПАТ «ДМК» (первісний боржник) сплачує ТОВ «Зета Інвест» (новий боржник) винагороду у розмірі 2 485 093 599 грн. При цьому, сторони погодили еквівалент винагороди ТОВ «Зета Інвест» (новий боржник) в іноземній валюті, а саме в доларах Сполучених Штатів Америки, який на дату підписання цього договору складає 92 860 753,01 доларів Сполучених Штатів Америки, а також визначили грошове зобовязання ПАТ «ДМК» (первісний боржник) перед ТОВ «Зета Інвест» (новий боржник) (винагороду), як еквівалент 92 860 753,01 доларів Сполучених Штатів Америки. Водночас, сторони встановили строк сплати ПАТ «ДМК» (первісний боржник) на користь ТОВ «Зета Інвест» (новий боржник) еквіваленту грошового зобовязання (винагороди) в доларах Сполучених Штатів Америки - протягом 2 (двох) робочих днів з моменту вступу в силу цього договору, та те, що сума винагороди, що підлягає сплаті у гривнях, визначається ПАТ «ДМК» (первісний боржник) за офіційним курсом доларів Сполучених Штатів Америки, який встановлений Національним банком України на день здійснення платежу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов'язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

Між тим, обставини справи свідчать про те, що ПАТ «ДМК» не сплачено суму винагороди, як у встановлений договором строк, так і в подальшому, у зв'язку з чим у ПАТ «ДМК» виник борг зі сплати винагороди у розмірі 92 860 753,01 доларів Сполучених Штатів Америки.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що одним із правових наслідків порушення зобовязань є сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Як встановлено судом, у договорі про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ЗІ-ДКХЗ-18-07-30 від 30.07.2018р. сторонами передбачено, що у разі несвоєчасного виконання зобовязання зі сплати винагороди, ПАТ «ДМК» (первісний боржник) зобовязане сплатити ТОВ «Зета Інвест» (новий боржник) штраф у розмірі 20% від суми невиконаного грошового зобовязання (еквівалент винагороди в доларах Сполучених Штатів Америки на дату підписання цього договору), що становить еквівалент 18 572 150,60 доларів Сполучених Штатів Америки. При цьому, ПАТ «ДМК» (первісний боржник) зобовязане самостійно сплатити штраф ТОВ «Зета Інвест» (новий боржник) в день виникнення обставин несвоєчасного виконання грошового зобовязання. Сума штрафу, що підлягає сплаті у гривні, визначається ПАТ «ДМК» (первісний боржник) за офіційним курсом доларів Сполучених Штатів Америки, який встановлений Національним банком України на день здійснення платежу.

Отже, з огляду на встановлення судом порушення ПАТ «ДМК» зобов'язання зі сплати винагороди у розмірі 92 860 753,01 доларів Сполучених Штатів Америки, суд висновку про правомірність нарахування штрафу у розмірі 20% від суми невиконаного грошового зобовязання, що складає 18 572 150,60 доларів Сполучених Штатів Америки.

Водночас, у відповіді №01/528 від 06.08.2018р. на вимогу ТОВ «Зета Інвест» від 02.08.2018р. ПАТ «ДМК» визнано наявність грошових зобовязань перед ТОВ «Зета Інвест» в сумі, еквівалентній 111 432 903,61 доларів Сполучених штатів Америки (зі сплати винагороди та штрафу).

Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.2 ст.533 ЦК України).

Отже, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Станом на 15.08.2018р. (дата складання зустрічної позовної заяви) сума боргу ПАТ «ДМК» перед ТОВ «Зета Інвест» складає 2 549 856 173,76 грн. (92 860 753,01 доларів Сполучених Штатів Америки х 27,458922 курс НБУ встановлений станом на 15.08.2018р.) та сума штрафу 509 971 234,69 грн. (18 572 150,60 доларів Сполучених Штатів Америки х 27,458922 курс НБУ встановлений станом на 15.08.2018р.).

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за зустрічним позовом є обґрунтованими і правомірними, а отже, такими, що підлягають задоволенню.

Посилання ПАТ «ДМК» на нікчемність погодженої сторонами умови щодо виплати винагороди за переведення боргу судом не прийняті до уваги, з огляду на наступне:

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.2 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Судом досліджено укладений між сторонами договір про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ДКХЗ-18-07-30 від 30.07.2018р. та встановлено, що він підписаний уповноваженими представниками сторін, скріплений їх печатками. За умовами спірного договору, за згодою ПрАТ «ДКХЗ» (кредитора), ПАТ «ДМК» (первісний боржник) здійснено переведення боргу на ТОВ «Зета Інвест» (новий боржник) за договорами, що вказані в п.п. 1.2.1 1.2.16 договору на загальну суму 2 485 093 599 грн., що стягнутий з ПАТ «ДМК» (первісний боржник) за рішеннями господарського суду Дніпропетровської області.

Отже, зміст укладеного договору про переведення боргу відповідає положенням ст.ст.520, 521 ЦК України.

Разом з цим, згідно ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з п.4 ст.179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, зокрема, мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ст.628 ЦК України, ст.180 ГК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

При цьому, чинним законодавством України не встановлено заборону на погодження сторонами у договорі про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) умов щодо сплати винагороди первісним боржником на користь нового боржника, такі умови визначаються на власний розсуд сторін.

Відтак, погодження сторонами у договорі умов щодо сплати ПАТ «ДМК» (первісний боржник) ТОВ «Зета Інвест» (новий боржник) винагороди повністю узгоджується зі ст. 627 ЦК України та не суперечить чинному законодавству України.

На підставі ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за зустрічним позовом покладаються на ПАТ «ДМК».

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Відмовити ОСОБА_1 акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат» у задоволенні позову.

2.Задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Зета Інвест».

3. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» (51925, Дніпропетровська обл., м. Камянське, вул. Соборна, б. 18-б, ) на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Зета Інвест» (87535, Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Металургів, б. 235, ) заборгованість в сумі 2 549 856 173 (два мільярди пятсот сорок девять мільйонів вісімсот пятдесят шість тисяч сто сімдесят три) грн. 76 коп., штраф в сумі 509 971 234 (пятсот девять мільйонів девятсот сімдесят одна тисяча двісті тридцять чотири) грн. 69 коп., судовий збір в сумі 616 700 (шістсот шістнадцять тисяч сімсот) грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 16.10.2018р.

Суддя Л.В. Ніколаєва