ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1964/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків
до Фізичної особи-підприємця Захарова Олега Євгеновича, м. Харків
про стягнення коштів, розірвання договору та звільнення приміщення
за участю за участю представників:

позивача: Воронова Ю.В., за дов. №67 від 04.01.18;

відповідач: Захаров О.Є. (особисто), на підставі паспорту.

ВСТАНОВИВ:

Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради звернулось з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Захарова Олега Євгеновича, в якій просить господарський суд:

-розірвати договір оренди №1941 від 11.05.2016 укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Захаровим Олегом Євгеновичем.

-стягнути з Фізичної особи-підприємця Захарова Олега Євгеновича на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради заборгованість з орендної плати за Договором оренди №1941 від 11.05.2016 у розмірі 70484,35 грн., заборгованість по пені у розмірі 11151,91 грн.

- виселити фізичну особу-підприємця Захарова Олега Євгеновича з займаних нежитлових приміщень 1-го поверху №IV, IVа, 27-29, 29а, 30-31, 33-37, 35а загальною площею 119,2 кв.м. в житловому будинку, які розташовані за адресою: м.Харків, вул.Західна, 58, літ."Б-5" та передати орендоване приміщення Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

В обгрунтування позову позивач вказує на те, що відповідачем, в порушення умов укладеного між сторонами договору оренди №1941 від 11.05.2016 не сплачується орендна плата, що в свою чергу, окрім підстав для стягнення заборгованості з орендної плати та пені, нарахованої згідно п. 3.10. договору, є підставою для дострокового розірвання договору та повернення орендованих нежитлових приміщень, у відповідності до п. 7.1. договору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 03.08.2018 о 10:00 год.

03.08.2018 позивач, через канцелярію суду надав в порядку ст.46 ГПК України заяву про збільшення позовних вимог (вх.№22493), в якій останній просить суд:

-розірвати договір оренди №1941 від 11.05.2016 укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Захаровим Олегом Євгеновичем.

-стягнути з Фізичної особи-підприємця Захарова Олега Євгеновича на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради заборгованість з орендної плати за Договором оренди №1941 від 11.05.2016 у розмірі 89907,04 грн., заборгованість по пені у розмірі 19879,47 грн.

- виселити фізичну особу-підприємця Захарова Олега Євгеновича з займаних нежитлових приміщень 1-го поверху №IV, IVа, 27-29, 29а, 30-31, 33-37, 35а загальною площею 119,2 кв.м. в житловому будинку, які розташовані за адресою: м.Харків, вул.Західна, 58, літ."Б-5" та передати орендоване приміщення Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 03.08.2018 прийнято до розгляду заяву Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про збільшення позовних вимог (вх.№22493) в порядку ст.46 ГПК України та відкладено підготовче засідання у справі на 06.09.2018 о 12:00 год.

06.09.2018 у підготовчому засіданні було оголошено технічну перерву.

11.09.2018 у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 10:00 год. 17.09.2018.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 17.09.2018 продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 03.10.2018 о 10:30.

03.10.2018 від відповідача до суду надійшло клопотання про реструктуризацію заборгованості (вх.№28744) в якому посилаючись на тяжке фінансове становище відповідач просить суд розстрочити рівними частинами суму заборгованості та пені, що утворилась на 24 місяця.

03.10.2018 позивач надав заяву (вх.№28746) в якій зазначає, що згідно акту приймання - передачі від 27.09.2018 відповідач добровільно передав позивачу орендовані нежитлові приміщення, у зв'язку із чим, вважає, що провадження в частині розірвання договору оренди №1941 від 11.05.2016 , виселення та передачі орендованого приміщення підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Також, позивач до суду 03.10.2018 надав клопотання про повернення судового збору (вх.№28743).

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 03.10.2018 підготовче засідання було відкладено на 17.10.2018 10:30 год.

У судовому засіданні 17.10.2018 представник позивача підтримала позовні вимоги, зазначила про те, що згідно акту приймання - передачі від 27.09.2018 відповідач добровільно передав позивачу нежитлові приміщення, які були передані останньому за договором оренди №1941 від 11.05.2016, а також заперечувала проти задоволення клопотання відповідача про реструктуризацію заборгованості на 24 місяця ,про що також надала до суду відповідні заперечення на клопотання (вх.№29866 від 17.10.2018).

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, наполягав на задоволенні поданого ним раніше до суду клопотання про реструктуризацію заборгованості.

Згідно ч. 4 ст.185 ГПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 191, 192 цього Кодексу.

Враховуючи те, що норми Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

11.05.2016 між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (надалі-позивач, орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Захаровим Олегом Євгеновичем (надалі-відповідач, орендар) було укладено договір оренди №1941, згідно якого позивач зобов'язався передати, а відповідач прийняти в строкове платне користування нежитлові приміщення 1-го поверху №IV, IVа, 27-29, 29а, 30-31, 33-37, 35а загальною площею 119,2 кв.м. в житловому будинку, які розташовані за адресою: м.Харків, вул.Західна, 58, літ."Б-5". Майно, яке є предметом цього договору, належить на праві комунальної власності територіальній громаді м.Харкова в особі Харківської міської ради, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30.05.2007р. виданим виконавчим комітетом Харківської міської ради на підставі розпорядження Харківського міського голов від 22.05.2007р. за №1391 (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.2.1 Договору набуття Орендарем права користування майном настає після підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі майна.

Відповідно до п. 3.5. договору, орендна плата за орендоване майно сплачується орендарем щомісяця протягом 15 календарних днів наступного місяця.

Факт передачі майна в оренду підтверджується актом приймання-передачі до орендного користування нежитлових приміщень від 11.05.2016.

Пунктом 3.10. договору передбачено, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується на користь балансоутримувача та міського бюджету відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення (включаючи день проплати).

Згідно з п. 3.11. договору у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі першочергово погашається пеня, а у другу чергу сплачується основна сума боргу орендної плати.

Позивач з урахування прийнятої судом до розгляду заяви про збільшення позовних вимог зазначив, що відповідач вносив орендну плату несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 30.07.2018 р. утворилась заборгованість з орендної плати за період з 02.12.2016 по 01.07.2018 у розмірі 89907,04 грн., пеня за період з 22.12.2016 по 30.07.2018 складає 19879,47 грн.

На підтвердження існування заборгованості з орендної плати в розмірі 89907,04 грн. позивач надав розрахунок суми боргу за договором станом на 30.07.2018 р. (а.с.40-48).

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Оскільки відповідач не заперечував проти наявності у нього заборгованості з орендної плати у розмірі 89907,04 грн. та позовні вимоги визнав , враховуючи вищевказані обставини, приписи закону і те, що суму заборгованості відповідачем не погашено, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 89907,04 грн. за договором оренди №1941 від 11.05.2016 є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розглянувши позовні вимоги про стягнення пені нарахованої за період з 22.12.2016 по 30.07.2018 в розмірі 19879,47 грн., суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За умовами ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 6 статті 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 3.10. договору передбачено, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується на користь орендодавця та на користь орендодавця відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний ден прострочення (включаючи день проплати).

У даному випадку у пункті 7.3. договору зазначено, що у разі прострочення орендарем виконання зобов'язання щодо сплати орендної плати в повному обсязі чи частково, нарахування та стягнення пені проводиться до моменту сплати основної суми боргу у встановленому п.3.10. порядку незалежно від строку та моменту, коли зобов'язання повинно бути виконано.

Проаналізувавши норми діючого господарського законодавства та умови договору, а також докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовні вимоги про стягнення пені є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме в сумі 19879,47 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком пені станом на 30.07.2018 р.

Розглянувши клопотання відповідача про реструктуризацію заборгованості (вх.№28744 від 03.10.2018), яка за правовою природою є по суті заявою про розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Всупереч викладеним вимогам, відповідачем не надано доказів наявності виняткових обставин. Лише посилання на скрутне фінансове становище не може розглядатися як підстава для розстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду (пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній із сторін.

За таких обставин виконання судового рішення є важливою стадією судового процесу у контексті забезпечення міжнародних демократичних стандартів щодо дотримання закріпленого у статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, суд забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про реструктуризацію заборгованості.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Присутній у судовому засіданні представник позивача підтвердив добровільну передачу 27.09.2018 відповідачем позивачу за актом приймання-передачі спірних нежитлових приміщень , вказав, що в частині позовних вимог щодо розірвання договору оренди №1941 від 11.05.2016 , виселення та передачі орендованого майна предмет спору відсутній. Враховуючи той факт, що орендовані нежитлові приміщення за актом приймання-передачі від 27.09.2018 були повернені позивачу, суд дійшов до висновку про закриття провадження в частині розірвання договору оренди №1941 від 11.05.2016 , виселення та передачі орендованого майна на підставі ч. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч.1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Таким чином, у зв'язку із закриттям провадження в частині розірвання договору оренди №1941 від 11.05.2016 , виселення та передачі орендованого майна на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, судовий збір у розмірі 1762,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У зв'язку із закриттям провадження в частині розірвання договору оренди №1941 від 11.05.2016, виселення та передачі орендованого майна на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, поданням позивачем клопотання про повернення судового збору (вх.№28743 від 03.10.2018), суд приходить до висновку про наявність правових підстав для повернення Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради з державного бюджету 3452,00 грн. судового збору, сплаченого останнім за платіжним дорученням №145 від 21.05.2018, відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", статтями 6, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, статтями 11, 509, 525, 526, 530, 546-551, 610, 611, 629, 759, 762, Цивільного кодексу України, статтями 174, 193, 230, 231, 283, 286 Господарського кодексу України, ст. 18, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статтями 4, 20, 73, 74, 77, 129, 231 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Захарова Олега Євгеновича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 61162, АДРЕСА_1) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, буд.16; код в ЄДРПО 14095412) 89907 грн. 04 коп. заборгованості з орендної плати за Договором оренди №1941 від 11.05.2016, 19879 грн.47 коп. пені та 1762 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця Захарова Олега Євгеновича про реструктуризацію заборгованості вх. № 28744 від 02.10.2018 відмовити.

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про розірвання договору оренди №1941 від 11.05.2016, укладеного між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, буд.16; код в ЄДРПО 14095412) та фізичною особою-підприємцем Захаровим Олегом Євгеновичем (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 61162, АДРЕСА_1) на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України та в частині позовних вимог про виселення фізичної особи-підприємця Захарова Олега Євгеновича (НОМЕР_2 виданий 10.12.2001 Комінтернівським РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 61162, АДРЕСА_1) з займаних нежитлових приміщень 1-го поверху №IV, IVа, 27-29, 29а, 30-31, 33-37, 35а загальною площею 119,2 кв. м. в житловому будинку, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Західна, 58, літ."Б-5" та передачі орендованого приміщення Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (код 14095412, місце знаходження:61003, м. Харків, майдан Конституції, буд.16).

Управлінню державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова повернути Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, буд.16; код в ЄДРПО 14095412) з державного бюджету 3452 грн.00 коп. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням № 145 від 21 травня 2018 року, відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення буде розміщено за адресою в мережі Інтернет http://www.court.gov.ua.

Повне рішення складено 25.10.2018 р.

Суддя С.Ч. Жельне