УХВАЛА

24 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 908/2014/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Дроботової Т.Б., Чумака Ю.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

Комунального підприємства "Водоканал" - Гриценко О.І.,

Вільнянської міської ради - не з'явився,

Комунального підприємства

"Облводоканал" Запорізької обласної ради - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Комунального підприємства "Водоканал"

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.05.2018 (у складі колегії суддів: Стойка О.В.(головуючий), Попков Д.О., Чернота Л.Ф.)

та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2018 (суддя Дроздова С.С.)

у справі № 908/2014/17

за позовом Комунального підприємства "Водоканал"

до Вільнянської міської ради,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради,

про зобов'язання прийняти майно,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року Комунальне підприємство "Водоканал" (далі - КП "Водоканал") звернулося до суду з позовом до Вільнянської міської ради про зобов'язання прийняти майно шляхом підписання акта прийому-передачі майна, що входить до складу внутрішньоміських мереж водопровідного господарства м. Вільнянськ, за договором користування внутрішньоміськими мережами водопровідного господарства від 01.07.2000 № 47 (далі - договір від 01.07.2000 № 47), а саме: водопроводи у м. Вільнянську Запорізької області по вулицях: Польовій (інвентарний номер 35327); Східній (інвентарний номер 35328); Молодіжній (інвентарний номер 35329); 9-го Січня (Слов'янська) (інвентарний номер 35330); Гагаріна (інвентарний номер 35331); Космічній (інвентарний номер 35332); Крупської (Зеленій) (інвентарний номер 35333); Некрасова (інвентарний номер 35334); Перемоги (інвентарний номер 35335); Гнаровської (інвентарний номер 35336); 8-го березня (інвентарний номер 35337); Фрунзе (Волошкова) - Дзержинського (Каштанова) (інвентарний номер 35338); Разіна (інвентарний номер 35339); Червоноармійській (Софіївській) (інвентарний номер 35340); Свердлова (Преображенська) (інвентарний номер 35341); Леніна (Соборна), 51 (інвентарний номер 35342); пров. Зеленому (інвентарний номер 35343); Толбухіна (інвентарний номер 35345); Запорізькій (інвентарний номер 35350); Молодіжній (інвентарний номер 35355); Свердлова (Преображенська) (інвентарний номер 35356); Крупської (Зелена) (інвентарний номер 35357); Вишневій (інвентарний номер 35358); Пушкіна (інвентарний номер 35359); 60 років СРСР (інвентарний номер 35360); Перспективній (інвентарний номер 35361); Леніна (Соборній) (інвентарний номер 35367); Молодіжній (інвентарний номер 35368); Жовтневій (Незалежності) (інвентарний номер 35369); Чехова (інвентарний номер 35370); Куйбишева (Покровська) (інвентарний номер 35371); Чехова (інвентарний номер 35372); Гвардійській (інвентарний номер 35373); Космодемянської (інвентарний номер 35374); Жовтневій (Незалежності) (інвентарний номер 35375); Свердлова (Преображенська) (інвентарний номер 35376); Л.Толстого (інвентарний номер 35377); пров. Заводському (інвентарний номер 35378); Ціолковського (інвентарний номер 35379); Горького (інвентарний номер 35380); Гоголя (інвентарний номер 35381); Бочарова (інвентарний номер 35382); Квіткова (інвентарний номер 35383); Шкільна (інвентарний номер 35384); Жуковського (інвентарний номер 35385); Чкалова (інвентарний номер 35386); 40 років Жовтня (Сонячна) (інвентарний номер 35387); Островського (Юрія Дмітрієва) (інвентарний номер 35388); Східній (інвентарний номер 35389); Воїнів-інтернаціоналістів (інвентарний номер 35390); 12 квітня (інвентарний номер 35362); Зачиняєва (інвентарний номер 35363); Запорізькій (інвентарний номер 35364); Молодіжній (інвентарний номер 35365); 30 років ВЛКСМ (Миколи Сироти) (інвентарний номер 35366); Космічній (інвентарний номер 35391); пров. Квітковому (інвентарний номер 35392); Польовій (інвентарний номер 35393); Молодіжній (інвентарний номер 35394); Разіна (інвентарний номер 35395); Зачиняєва, 29 (інвентарний номер 35396); Мира (інвентарний номер 35397); Червоноармійська (Софіївська) (інвентарний номер 35398); пров. Зеленому (інвентарний номер 35399); 60 років СРСР (інвентарний номер 35400); пров. Кошевого, 8 (інвентарний номер 35401); Фрунзе (Волошкова) (інвентарний номер 35403); Дружби (інвентарний номер 35404); Пушкіна (інвентарний номер 35405); Чекістів (інвентарний номер 35406); Канареєва (інвентарний номер 35407); Елеваторній (інвентарний номер 35408); Металістів (інвентарний номер 35409); Поліграфічній (інвентарний номер 35410); Урицького (Чорновола) (інвентарний номер 35411); по пров. Парковому (інвентарний номер 35412); Радянській (Козацькій) (інвентарний номер 35413); Мира (інвентарний номер 35414); пров. Торговий (інвентарний номер 35416); Кірова (Бузковій) (інвентарний номер 35417); Жданова (інвентарний номер 35418); Червоноармійській (Софіївській) (інвентарний номер 35419); пров. Зеленому (інвентарний номер 35420); пров. Тракторному (інвентарний номер 35423); Цегляна (інвентарний номер 35424); Маяковського (інвентарний номер 35425); Куйбишева (Покровська) (інвентарний номер 35426); Першотравневій (інвентарний номер 35427); Зачиняєва (інвентарний номер 35428); Леніна (Соборна) (інвентарний номер 35429); пров. Садовому (інвентарний номер 35430); пров. Світлому (інвентарний номер 35431); Матросова (інвентарний номер 35432); О.Кошевого (інвентарний номер 35433); Калініна (Калинова) (інвентарний номер 35434); Чернишевського (інвентарний номер 35435); пров. Тихому (інвентарний номер 35436); Бочарова до клубу Данко (інвентарний номер 35437); Горького - пров. Заводському (інвентарний номер 35592); Янишева (інвентарний номер 35593); Зачиняєва до вул. Бочарова (інвентарний номер 35595); Перспективній - Жовтневій (інвентарний номер 35596); Червоноармійській (Софіївська) - пров. Новому (інвентарний номер 35597); Ювілейній (інвентарний номер 35599); Шевченка (інвентарний номер 35601); Пушкіна - пров. Кошевого (інвентарний номер 35606); водопровід по вул. Донецька с. Спасівка Вільнянського району Запорізької області (інвентарний номер 35344); водовід на середню школу № 4 у м. Вільнянську (інвентарний номер 35609); водопровідні мережі по вул. Пушкіна, 1А, 1Б, 6А у м. Вільнянську (інвентарний номер 35647); водопровідні мережі по вул. Металістів, 4 у м. Вільнянську (інвентарний номер 36648); водопровідні мережі по вул. Дзержинського, 2, 5 у місті Вільнянську (інвентарний номер 36649); водопровідні мережі по пров. Новому у м. Вільнянську (інвентарний номер 35421); водопровідні мережі по вул. Чапаєва (Спортивна) у м. Вільнянську (інвентарний номер 35422); водопровід нових забудов у м. Вільнянську (інвентарний номер 35598); водопровід на пластмасовий завод у м. Вільнянську (інвентарний номер 35600); водопровід по вул. Жовтневій (Незалежності) до теплової мережі у м. Вільнянську (інвентарний номер 35602); трубопровід під залізницею, що поєднує південь та північ у м. Вільнянську (інвентарний номер 35603); водопровід на АЗС (інвентарний номер 35604); оборонний водопровід (інвентарний номер 35605); водопровід по вул. Ціолковського до будинкоуправління у м. Вільнянську (інвентарний номер 35607); водопровід на комбікормовий завод (інвентарний номер 35608).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за договором від 01.07.2000 № 47 Вільнянською міською радою передано у користування КП "Водоканал" внутрішньоміські мережі водопровідного господарства для постачання питної води.

Цей договір укладено на підставі договірних відносин (до 30.06.2015 - договір оренди, з 30.06.2015 - договір позички № 1) між КП "Водоканал" і Комунальним підприємством "Облводоканал" Запорізької обласної ради (далі - КП "Облводоканал") щодо безоплатного користування майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, яке входить до складу магістрального водоводу Запоріжжя-Вільнянськ-Новомиколаївка та систем водопостачання смт Кушугум, за допомогою якого здійснюється водопостачання територіальній громаді м. Вільнянска через спірні водопровідні мережі.

Оскільки, на думку позивача, договір від 01.07.2000 № 47 щодо користування майном за своєю правовою природою є договором позички, тому відповідно до положень частини 1 статті 834 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) КП "Водоканал" як користувач має право повернути майно, яке є предметом цього договору, у будь-який час до спливу строку дії договору.

У зв'язку із закінченням 30.09.2017 строку дії договору позички від 30.06.2015 № 1, укладеного між КП "Водоканал" і КП "Облводоканал", та відсутністю потреби у користуванні майном, переданим за договором від 01.07.2000 № 47, КП "Водоканал" у липні 2017 року звернулося до Вільнянської міської ради з повідомленням про відмову від договору від 01.07.2000 № 47 і вимогою прийняти зазначене майно за актом приймання-передачі.

З огляду на те, що Вільнянська міська рада ухиляється від виконання обов'язку щодо прийняття зазначеного майна, позивач з посиланням на положення статей 651, 785, 827, 834 ЦК просив суд зобов'язати відповідача прийняти від КП "Водоканал" внутрішньоміські мережі водопровідного господарства шляхом підписання акта прийому-передачі майна.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.12.2017 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача залучено КП "Облводоканал".

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.01.2018 у задоволенні позову відмовлено.

Місцевий господарський суд виходив із того, що положення статті 834 ЦК, які регулюють підстави та порядок розірвання договору позички, зокрема частина 1 цієї статті, надають користувачу право на дострокове припинення договору позички. Водночас відповідно до статті 651 ЦК розірвання договору можливе лише за згодою сторін, якщо інше не передбачено договором або законом. Сторонами у договорі від 01.07.2000 № 47 (пункти 9.2, 9.4) передбачено, що зміни та доповнення до цього договору, а також його розірвання можуть мати місце за погодженням сторін, а дія цього договору припиняється внаслідок, зокрема, дострокового розірвання договору за згодою власника. Оскільки сторонами у визначений договором спосіб не досягнуто згоди щодо дострокового розірвання договору, то відповідно до вимог чинного законодавства розірвання цього договору на вимогу однієї із сторін має проводитися в судовому порядку, однак такої вимоги позивачем заявлено не було. Судом відхилено посилання позивача на частину 1 статті 834 ЦК як на законодавчу підставу для відмови від договору з огляду на те, що чинне законодавство передбачає необхідність визначення права на односторонню відмову від договору самим договором або законом, натомість положеннями статті 834 ЦК право на односторонню відмову від договору не передбачено.

Донецький апеляційний господарський суд постановою від 14.05.2018 залишив рішення суду першої інстанції без змін.

При цьому апеляційний господарський суд погодився з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог через відсутність у позивача права на односторонню відмову від договору, що укладений, виконується сторонами та не визнаний у встановленому порядку недійсним, тобто дію якого не припинено на даний момент, однак вважав помилковим застосування до нього норм, які регулюють правовідносини за договором позички, що в свою чергу не вплинуло на правильність висновків суду першої інстанції.

Не погоджуючись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, у червні 2018 року КП "Водоканал" подало касаційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права (статті 827, частини 3 статті 651, частини 1 статті 834 ЦК) і порушення норм процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Касаційну скаргу КП "Водоканал" обґрунтовує, зокрема, тим, що судом апеляційної інстанції неправильно визначено правову природу укладеного між сторонами договору № 47, оскільки договір безоплатного користування майном, який було укладено за правилами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (стаття 324), є тотожним за своєю суттю договору позички (стаття 827) у чинній редакції ЦК, у тому числі щодо розірвання такого договору відповідно до частини 3 статті 651, частини 1 статті 834 ЦК, отже ці норми підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки договірні відносини сторін продовжували існувати і після 01.01.2004 (набрання чинності ЦК); судами не взято до уваги, що позивач скористався наданим йому законом правом на розірвання договору в односторонньому порядку та повернення майна, дотримавшись процедури, передбаченої частиною 1 статті 834 ЦК, отже, висновок суду щодо відсутності у позивача такого права не відповідає нормам чинного законодавства; право позивача відмовитися від договору визначено законом (частина 1 статті 834 ЦК), тому таке право може бути реалізовано у будь-який момент до спливу строку договору.

У поясненнях КП "Водоканал" додатково послалося на постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.08.2018 прийняту у справі № 908/2017/17, у якій суд касаційної інстанції дійшов іншого висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах.

Відповідно до частини 2 статті 302 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об'єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об'єднаної палати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника КП "Водоканал", розглянувши доводи та аргументи касаційної скарги разом з матеріалами справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду приходить до висновку про необхідність передачі справи № 908/2014/17 на розгляд об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на підставі частини 2 статті 302 ГПК, оскільки вважає за необхідне відступити від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати.

Так, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Мамалуй О.О. - головуючий, Студенець В.І., Ткач І.В., від 29.08.2018 у справі № 908/2017/17 залишено без змін постанову Донецького апеляційного господарського суду від 16.04.2018 та рішення господарського суду Запорізької області від 11.12.2017, яким задоволено позов КП "Водоканал" до Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області та зобов'язано відповідача прийняти від КП "Водоканал" майно, що входить до складу внутрішньоміських каналізаційних мереж смт Новомиколаївка, за договором користування внутрішньоміськими каналізаційними мережами від 23.06.2000 № 56 шляхом підписання акта прийому-передачі майна.

Встановлені у справі № 908/2017/17 обставини та підстави позовних вимог є подібними з обставинами, встановленими у справі № 908/2014/17, яка розглядається. В обох справах предметом позову є зобов'язання відповідача прийняти від КП "Водоканал" майно шляхом підписання акта прийому-передачі майна у зв'язку з відмовою позивача від договору користування.

У справі № 908/2017/17 Верховний Суд за тотожних встановлених обставин справи погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що право позивача повернути майно ґрунтується на законі, зокрема визначене в частині 1 статті 834 ЦК, а відповідач безпідставно ухиляється від приймання майна за договором.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне відступити від висловленого в постанові від 29.08.2018 у справі № 908/2017/17 правового висновку з наступних підстав.

У справі, яка розглядається, судами встановлено, що на підставі рішення Вільнянської міської ради від 29.06.2000 № 8 "Про передачу мереж водопроводу і каналізації в оренду Запорізькому державному комунальному підприємству "Водоканал" 01.07.2000 між Вільнянською міською радою (власник) та Державним комунальним підприємством "Водоканал" (користувач) (правонаступником якого є КП "Водоканал") укладено договір № 47 користування внутрішньоміськими мережами водопровідного господарства, за умовами якого власник передав користувачу в строкове користування внутрішньоміські мережі водопровідного господарства для постачання питної води (пункти 1.1, 1.2).

Згідно з пунктом 8.3 договору спори, що виникають у ході виконання цього договору, вирішуються за згодою сторін. Якщо згоди не буде досягнуто, то спір передається на розгляд до арбітражного суду.

Відповідно до пункту 9.2 зміни та доповнення до цього договору, а також його розірвання можуть мати місце за погодженням сторін.

У пункті 9.1 договору сторони передбачили, що він діє до 2025 року.

За змістом пункту 9.4 дія договору користування припиняється внаслідок, зокрема дострокового розірвання договору за згодою власника.

Судами встановлено, що цей договір сторонами виконувався, його умови щодо підстав і порядку передачі майна у користування, строку дії та порядку його припинення сторонами не змінювалися.

У листі від 12.07.2017 № 7707 КП "Водоканал" повідомило Вільнянську міську раду про відмову від договору від 01.07.2000 № 47 з 01.10.2017 та вимагало прийняти передані за цим договором внутрішньоміські мережі водопровідного господарства за актом приймання-передачі.

Відповідач у листі від 18.08.2017 № 02-02-07/840 висловив незгоду щодо розірвання позивачем договору в односторонньому порядку, оскільки майно передавалося на умовах оренди, а не позички, отже, застосування положень частини 3 статті 651 ЦК у даному випадку є безпідставним і припинення правовідносин можливе лише за згодою сторін або в судовому порядку, як того вимагають положення частин 1 і 2 статті 651 ЦК та пункту 8.3 договору від 01.07.2000 № 47.

У подальшому листуванні сторони не дійшли згоди щодо припинення дії договору.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, який набрав чинності 01.01.2004, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

До договорів, що були укладені до 1 січня 2004 року і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення (пункт 9 Прикінцевих та перехідних положень ЦК).

При вирішенні спору суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що договір від 01.07.2000 № 47 за своєю правовою природою не є договором позички, правове регулювання відносин за яким закріплено у главі 60 ЦК, а оскільки норми Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), під час дії якого було укладено зазначений договір, не містили (не визначали) такого виду договору як позичка, то до правовідносин сторін у справі, яка розглядається, слід застосовувати загальні норми цивільного/господарського законодавства з урахуванням умов договору від 01.07.2000 № 47.

За змістом статті 651 ЦК зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1). Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (частина 2). У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (частина 3).

За встановлених судами попередніх інстанцій обставин, умовами договору від 01.07.2000 № 47 не передбачено право сторони на односторонню відмову від договору.

З огляду на те, що відповідно до положень статті 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами, а у визначений договором від 01.07.2000 № 47 спосіб сторони не досягли згоди щодо його дострокового розірвання, тому питання щодо розірвання зазначеного договору на вимогу однієї із сторін має бути вирішено лише в судовому порядку згідно з нормами чинного законодавства.

Посилання у касаційній скарзі КП "Водоканал" на те, що договір від 01.07.2000 № 47 за своєю правовою природою є договором позички, тому позивач має право односторонньої відмови від договору відповідно до частини 1 статті 834 ЦК, оскільки ця норма є імперативною і не передбачає обов'язку сторін узгоджувати інший порядок розірвання такого виду договору, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу з огляду на їх безпідставність.

Водночас слід зауважити, що підставою для укладення договору від 01.07.2000 № 47 слугувало рішення Вільнянської міської ради від 29.06.2000 № 8 "Про передачу мереж водопроводу і каналізації в оренду Запорізькому державному комунальному підприємству "Водоканал", за змістом якого внутрішньоміські мережі водопроводу і каналізації м. Вільнянська передано позивачу саме в довгострокову оренду терміном на 25 років, тому доводи скаржника стосовно того, що договір користування майном, який було укладено між сторонами за правилами Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), є тотожним за своєю суттю договору позички, на думку колегії суддів, не можна визнати обґрунтованими зважаючи на істотні відмінності та правове регулювання цих договорів.

З урахуванням наведеного на підставі частини 2 статті 302 ГПК справа підлягає передачі на розгляд об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 234, 235, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Справу № 908/2014/17 разом з касаційною скаргою Комунального підприємства "Водоканал" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.05.2018 та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2018 передати на розгляд об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Берднік

Судді: Т.Б. Дроботова

Ю.Я. Чумак