ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2180/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області (63707, Харківська область, м.Куп'янськ, вул. Харківська ,99)
до 1-ого відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 міської Ради Харківської області (62504, Харківська область, м.Вовчанськ, вул.Соборна,92) , 2-ого відповідача ОСОБА_2 міської Ради (62504, м. Вовчанськ, вул.Соборна,92)
про визнання дій не правомірними
за участю представників:

позивача -ОСОБА_3В.(дов №224/Л/20-26-10 від 27.04.2018 року);

першого відповідача - ОСОБА_4, довіреність №02-28/2428/1 від 24.09.18 ;

другого відповідача - ОСОБА_4, довіреність №02-28/2427/4 від 24.09.18

ВСТАНОВИВ:

Салтівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до 1-ого відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 міської Ради Харківської області, 2-ого відповідача ОСОБА_2 міської Ради, в якій просить суд скасувати державну реєстрацію права власності нерухомого майна за адресою: Харківська область, м .ОСОБА_2 , вулиця Гоголя,53, а саме гараж літ "Г" та огорожа літ №1,що належить на праві власності ОСОБА_2 міській раді.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2180/18. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено підготовче засідання "10" вересня 2018 р. о(об) 10:00 год.

29.08.2018 від другого відповідача надійшов відзив-заперечення на позов за вх. № 24728, в якому останній вказує про відсутність підстав для задоволення позову. Відзив долучений судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.09.2018 відкладено підготовче засідання до 25 вересня 2018 о 11:00 год.

17.09.2018 позивачем до канцелярії суду подано відповідь на відзив за вх. № 27013, яка долучена судом до матеріалів справи.

21.09.2018 від першого відповідача надійшов відзив-заперечення на позов за вх. № 27571, в якому останній вказує про відсутність підстав для задоволення позову. Відзив долучений судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.09.2018 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 922/2180/18 на тридцять днів, відкладено підготовче засідання до 03.10.2018 о 12:00 год.

03.10.2018 представником другого відповідача до канцелярії суду подані заперечення на відповідь позивача на відзив за вх. № 28822, які долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суд від 25.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 17 жовтня 2018 року о 12:00 год.

03.10.2018 року від ОСОБА_2 міської Ради, через канцелярію суду (вх.№28822 ) надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача, в яких останній наполягав на тому, що оскільки оскаржуються, лише дії державного реєстратора, які є похідними вимогами від спору щодо майнових прав, ОСОБА_2 міська рада, як відповідач не є суб'єктом спірних матеріальних правовідносин та не може самостійно відповідати за оскаржувані позивачем дії державного реєстратора.

В судовому засіданні 17.10.2018 року оголошено перерву до 30.10.2018 року.

В призначене судове засідання 30.10.2018 з'явились представники позивача та відповідача.

Присутній у судовому засіданні 30.10.2018 представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Присутні у судовому засіданні 30.10.2018 представники відповідача проти позову заперечували та просили суд відмовити в його задоволенні.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 30.10.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача та заперечення дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Як вказував позивач у позові, в 1998 році Виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради дозволив міжрайонній державній податковій інспекції здійснити будівництво гаражів на існуючий території, де розміщено ОСОБА_2 МДПІ, м. Вовчанськ, вулиця Гоголя, № 53. (рішення виконкому від 15.09.1998 №543).

За рахунок 30 % донарахованих за результатами документальних перевірок сум податків у 1999 році згідно з планом, погодженим архітектором Вовчанського району, ОСОБА_2 міжрайонною державною податковою інспекцією було побудовано гараж на 4 автомобіля, що підтверджує позивач наступними документами:

договором передачі продукції № 11 від 30.11.1998 року складений між КСП «Молнія» та ОСОБА_2 МДПІ;

актом прийому передачі продукції № 11 від 30.11.1998 року складений між КСП «Молнія» та ОСОБА_2 МДПІ;

договором передачі продукції № 15 від 30.12.1998 року складений між ВАТ «Сахзавод перший ім.. Петровського» та ОСОБА_2 МДПІ;

актом прийому передачі продукції № 15 від 30.12.1998 року складений між ВАТ «Сахзавод перший ім. Петровського» та ОСОБА_2 МДПІ.

Позивач вказує на те, що збудований гараж в подальшому включено до обліку основних засобів в бюджетних установах (інв. №10310002), що підтверджується інвентарною карткою № 128 та поставлено на баланс ОСОБА_2 МДПІ про що свідчить баланс виконання кошторису видатків та пояснювальна записка до річного звіту за 1999 рік. Також за рахунок вказаного джерела фінансування ОСОБА_2 МДПІ було зведено огорожу навколо адміністративного приміщення, яку у свою чергу включено до обліку основних засобів в бюджетних установах (інв. №10310003), що підтверджується інвентарною карткою обліку основних засобів в бюджетній установі № 181 та поставлено на баланс ОСОБА_2 МДПІ про що свідчить баланс виконання кошторису видатків та пояснювальна записка до річного звіту за 2000 рік

Після завершення будівництва гаражу ОСОБА_2 МДПІ неодноразово зверталась до ОСОБА_2 міської ради з проханням розглянути питання про оформлення земельної ділянки, відведеної під адміністративне приміщення та гаражі ОСОБА_2 МДПІ та надання дозволу на виготовлення документації для отримання Державного Акту на постійне користування землею.

З огляду на те, що ОСОБА_2 міською радою не було надано дозвіл ОСОБА_2 МДПІ на виготовлення проектної документації щодо відведення земельної ділянки, розташованої за юридичною адресою ОСОБА_2 МДПІ для обслуговування гаражів, останній залишився не введеним в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, що у свою чергу унеможливило оформлення права власності на нього.

На підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Харківської області від 22.09.2006 року № 3.17 «Про оформлення права власності на нежиле приміщення, розташоване за адресою: м. Вовчанськ вул. Гоголя, 53, ОСОБА_2 міська рада отримала свідоцтво на право власності на нежиле приміщення, а саме, на об'єкт в цілому який складається з однієї будівлі та розташований за адресою: м. Вовчанськ по вулиці Гоголя, № 53.

В подальшому ОСОБА_2 міська рада подала технічний паспорт до КП «ОСОБА_2 бюро технічної інвентаризації» для здійснення інвентаризації. Після проведення інвентаризації від 24.11.2016 року КП «ОСОБА_2 БТІ» основною річчю (основним об'єктом) визначено нежилу будівлю літ. А-2 (колишній дитячий садок № 6) за адресою: м. Вовчанськ вул. Гоголя, 53 а обслуговуючими (приналежними): сарай літ. «Б», гараж літера. «Г», огорожа літ. «№ 1».

Позивач вважає, що рішення виконкому та свідоцтво на право власності державної реєстрації нерухомого майна а саме, гараж літера. «Г», огорожа літ. «№ 1», за адресою м. Вовчанськ вул. Гоголя, 53, є незаконними і безпідставними та такими що підлягають скасуванню, так як рішенням виконкому ОСОБА_2 міської ради від 22.09.2006 року № 3.17 надано дозвіл оформити право власності лише на нежиле приміщення по вул. Гоголя, 53 , м. Вовчанськ, та свідоцтво на право власності від 29.09.2006 року видане лише на одну будівлю в цілому, яка, належить на праві комунальної власності ОСОБА_2 міській раді.

Також позивач вказує на те, що в процесі реформування Державної фіскальної служби України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 892 від 04 листопада 2015 року ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Харківській області (правонаступник ОСОБА_2 МДПІ) було припинено шляхом приєднання до Салтівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області. У зв'язку з цим голова комісії з реорганізації ОСОБА_2 ОДПІ у червні 2016 року звернулась до ОСОБА_2 міського голови з проханням прийняти на баланс територіальної громади міста ОСОБА_2 приміщення, розташованого за адресою: м. Вовчанськ, вул. Гоголя, 53. що знаходиться в користуванні ОСОБА_2 МДПІ.

Відповідне рішення про прийняття на баланс територіальної громади міста ОСОБА_2 приміщення, розташованого за адресою: м. Вовчанськ, вул. Гоголя, 53, що знаходиться в користуванні ОСОБА_2 МДПІ було ухвалено 08.07.2016 року на XI сесії VII скликання Норманської міської роли Харківської області.

Також рішенням XIV сесії VII скликання ОСОБА_2 міської ради від 30.09.2016 року затверджено акт прийняття -передачі частин нежитлової будівлі (колишнього дитячого садку № 6), розташованого за адресою: м. Вовчанськ, вул. Гоголя, 53, що знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста ОСОБА_2. Згідно даного акту з балансу ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області (код ЄДРПОУ 39791297) на баланс ОСОБА_2 міської ради Харківської області (код ЄДРПОУ 04058663) передано споруду 1979 року побудови з інвентарним номером 10310001. Будь-які інші споруди, зокрема гараж чи огорожа, від ОСОБА_2 ОДПІ до ОСОБА_2 міської ради не передавалась.

В зв'язку з тим що в процесі реформування Державної фіскальної служби України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 892 від 04 листопада 2015 року ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Харківській області (правонаступник ОСОБА_2 МДПІ. яку було реформовано положенням про Державну фіскальну службу України на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236 ) було припинено шляхом приєднання до Салтівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, право позивача за даним позовом набула Салтівська ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з вимогами щодо скасування державної реєстрації права власності нерухомого майна за адресою: Харківська область, м .ОСОБА_2 , вулиця Гоголя,53, а саме гараж літ "Г" та огорожа літ №1,що належить на праві власності ОСОБА_2 міській раді.

Суд оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з пунктами 1, 3 частини першої статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ч.1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до приписів статті 328 ЦК України право власності набувається з підстав, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі (стаття 41 Конституції України).

Згідно ч.4 ст.41 Конституції України та ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктами 4) та 10) ч.2 вказаної статті передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчий комітет ради - є виконавчим органом відповідної ради, який утворюється радою на строк її повноважень. Голова відповідної ради очолює відповідний виконавчий комітет.

ОСОБА_2 міська рада та її виконавчий комітет є органами місцевого самоврядування. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Виконавчий комітет в межах своїх повноважень приймає рішення.

Господарський суд констатує, що позивачем заявлено позовну вимогу про скасування державної реєстрації прав власності прийняте державним реєстратором.

Позовні вимоги про скасування державної реєстрації у даному випадку є похідними від спору щодо майнових прав позивача на будівлю гаражу та огорожі за адресою: Харківська області, м. Вовчанськ, вул. Гоголя, 53.

Разом із тим, позивачем в позові не сформульовано позовних вимог до першого та другого відповідачів, тобто прохальна частина позову не містить вимог до ОСОБА_2 міської ради або Виконавчого комітету міської ради з приводу оскарження майнових прав відповідачів на спірні будівлі та споруди.

Отже, враховуючи, що позивачем оскаржуються лише дії державного реєстратора, які є похідними вимогами від спору щодо майнових прав, ОСОБА_2 міська рада та Виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради як відповідачі не є суб'єктами спірних матеріальних правовідносин та не можуть відповідати за оскаржувані позивачем дії державного реєстратора.

Таким чином, господарський суд вказує на те, що позивач не довів, яке його право порушено, ким саме та в який спосіб він може відновити порушене право.

Суд враховує, що вимога позивачем до державного реєстратора про скасування реєстрації права вже була предметом розгляду у порядку адміністративного судочинства .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 по справі № 820/6455/17 в задоволені адміністративного позову Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області щодо скасування рішення державного реєстратора щодо вказаних будівель та споруд - відмовлено.

Крім того, Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2018 апеляційна скарга Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 по справі № 820/6455/17 залишено без задоволення.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог повністю .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31.10.2018 р.

Суддя ОСОБА_5