ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2018 р. Справа№ 911/705/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Мальченко А.О.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від позивача - Колода Є.Г., довіреність № 15 від 10.09.2018;

від відповідача - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області на рішення Господарського суду Київської області від 31.07.2018 у справі №911/705/18 (суддя Рябцева О.О., повний текст складено - 10.08.2018) за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області до ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу та витребування майна.

ВСТАНОВИВ наступне.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу від 22.06.2004 р. № 19-НБ-ЗД державного майна об'єкту незавершеного будівництва "Пункт технологічного обслуговування" та витребування у ОСОБА_3 об'єкту незавершеного будівництва "Пункт технологічного обслуговування" шляхом підписання акта приймання-передачі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем пп. 5.1.4, 5.1.5, 5.1.7 договору від 22.06.2004 р. № 19-НБ-ЗД купівлі-продажу державного майна об'єкта незавершеного будівництва, що продано на аукціоні - "Пункт технічного обслуговування".

Рішенням Господарського суду Київської області від 31.07.2018 у справі №911/705/18 у задоволенні вимоги про розірвання договору відмовлено повністю через не встановлення судом обставин порушення відповідачем вказаних умов договору. Крім цього, враховуючи відмову у розірванні договору, вимога про витребування у відповідача об'єкту будівництва також залишена без задоволення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на помилковість висновку суду першої інстанції про те, що введення об'єкту в експлуатацію договором не передбачено, оскільки, на думку скаржника, добудова об'єкту незавершеного будівництва передбачає введення його в експлуатацію

Представник апелянта - позивача у справі в судовому засіданні підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

Відповідач правом на участь у даному судовому засіданні не скористався, проте надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримав рішення суду першої інстанції та просив розглядати справу за його відсутності.

Враховуючи те, що неявка відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, остання розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з прийняттям постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (продавець) та фізичною особою ОСОБА_3 (покупець) 22.06.2004 р. було укладено договір № 19-НБ-3Д купівлі-продажу державного майна об'єкта незавершеного будівництва, що продано на аукціоні.

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов'язується передати у власність покупцеві об'єкт незавершеного будівництва - "Пункт технологічного обслуговування", який знаходиться за адресою: 07100, Київська область, м. Славутич, на земельній ділянці - 0,1215 га, питання відведення, купівлі або довгострокової оренди якої вирішується покупцем самостійно з місцевими органами влади в порядку встановленому чинним законодавством і є об'єктом приватизації згідно з наказами Фонду державного майна України від 10.01.2004 р. № 9 і Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 14.01.2004 р. № 5-27-1/2, а покупець зобов'язується прийняти цей об'єкт незавершеного будівництва і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі.

Відповідно до підпунктів п. 5.1 договору покупець зобов'язаний: в установлений цим договором термін сплатити ціну продажу об'єкта приватизації; в установлений цим договором термін прийняти об'єкт приватизації; зареєструвати цей договір в місячний термін в місцевій раді та надати продавцю документ про реєстрацію; забезпечити виконання вимог екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища під час добудови та подальшого введення в експлуатацію об'єкта; добудувати об'єкт протягом 5 років з можливою зміною первісного призначення; при зміні первісного призначення зміни в проектно-технічній документації погодити в порядку установленому чинним законодавством з місцевими органами влади; на вимогу продавця покупець зобов'язаний надавати продавцю необхідні документи щодо виконання умов цього договору; не відчужувати об'єкт та земельну ділянку, на якій він розташований, до завершення будівництва та введення в експлуатацію.

Даний договір підписано представником позивача і ОСОБА_3, та посвідчено приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімовою Л.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2193.

Згідно акту прийому-передачі державного майна об'єкта незавершеного будівництва "Пункт технологічного обслуговування" продавець передав, а покупець прийняв об'єкт незавершеного будівництва - "Пункт технологічного обслуговування", що розташований за адресою: 07100, Київська область, м. Славутич, згідно з актом обстеження будівельного майданчика і технічного стану об'єкта незавершеного будівництва від 29.02.2004 р.

Представниками позивача 25.03.2005 р., 24.06.2011 р., 21.06.2012 р. та 29.09.2017 р. здійснювались поточні перевірки виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу № 19-НБ-3Д від 22.06.2004 р., за результатами яких було складено відповідні акти.

Згідно висновку акта від 25.03.2005 р. поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва Пункт технологічного обслуговування від 22.06.2004 р. № 19-НБ-ЗД, умови договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва Пункт технологічного обслуговування від 22.06.2004 р. №19-НБ-ЗД в частині своєчасної сплати за придбаний об'єкт виконано.

Також, зазначено, що забезпечення екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища виконується.

У висновку акта від 24.06.2011 р. поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу ОНБ - Пункт технологічного обслуговування зазначено, що умови договору ОНБ - Пункт технологічного обслуговування від 22.06.2004 р. № 19-НЮ-ЗД станом на 24.06.2011 р. виконуються та рекомендовано до 01.07.2011 р. надати копії документів, підтверджуючих виконання п. 5.1.4 та п. 5.1.5 договору купівлі-продажу № 19-НБ-ЗД від 22.06.2004 р.

Крім того, додатком до даного акта є лист на продовження строків виконання умов договору купівлі-продажу від 24.06.2011 р. Акт підписано представниками позивача та відповідачем.

Актом від 21.06.2012 р. поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва "Пункт технологічного обслуговування" (а.с.71) встановлено, що умови договору від 22.06.2006 р. № 19-НБ-3Б виконуються, об'єкт добудований, документи по введенню в експлуатацію знаходяться на розгляді у відповідних органах.

Також, у вказаному акті зазначено, що п. 5.1.4 договору щодо забезпечення екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища виконується згідно з приписом.

Вказаний Акт підписаний представниками органів приватизації та ОСОБА_3

Як вбачається з висновку акта від 29.09.2017 р. поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва, умови договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва Пункт технологічного обслуговування на час проведення перевірки не виконано в повному обсязі.

Пункти 3.4., 3.5. та 3.7. даного акту зазначені як невиконані у зв'язку з ненаданням покупцем документів, що підтверджують стан їх виконання на момент перевірки.

Також, зазначені як невиконані пп. 5.1.4, пп. 5.1.5 та пп. 5.1.7 договору.

Акт підписаний представником позивача.

Листом № 14-10-4917 від 10.10.2017 р. позивачем на адресу відповідача для підписання та скріплення печаткою 23.10.2017 р. направлено два примірника акта поточної перевірки від 29.09.2017 р. виконання умов договору купівлі-продажу від 22.06.2004 р. № 19-НБ-ЗД об'єкта незавершеного будівництва Пункт технологічного обслуговування.

Вищезазначений лист не отриманий відповідачем та повернутий 27.11.2017 р. за закінченням терміну зберігання на адресу позивача, що підтверджується роздруківкою з сайту "Укрпошта".

Позивач, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва, а саме пп. 5.1.4 (незабезпечення вимог екологічної безпеки та вимог охорони навколишнього середовища), пп. 5.1.5 (не добудування протягом п'яти років об'єкту приватизації), та пп. 5.1.7 (ненадання на вимогу продавця покупцем необхідних документів щодо виконання умов договору) договору, позивач просить розірвати договір купівлі-продажу № 19-НБ-ЗД від 22.06.2004 р. об'єкта незавершеного будівництва, що продано на аукціоні.

Колегія суддів вважає відсутніми підстави для розірвання договору, з огляду на наступне.

Приписами частини другої статті 651 Цивільного кодексу України визначена можливість зміни або розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частина друга цієї статті визначає одну підставу для розірвання та зміну договору, а саме "істотне порушення договору другою стороною". Водночас цією нормою визначено, що названа підстава не є єдиною. Апелюючи до інших підстав розірвання та зміни договору, законодавець не виключає їх існування у передбачених положеннях договору або закону. "Істотність порушення договору" є загальною підставою, яка може бути встановлена лише шляхом оцінки "істотності" у порушенні договору. У разі існування загальної підстави у вигляді "істотності порушення договору" суб'єктом оцінки, відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті, має бути лише суд. Відповідно визначається, що договір, у разі істотності його порушення може бути розірвано лише за рішенням суду.

Визначення "істотності порушення договору" у ч. 2 зазначеної статті надано через іншу оціночну категорію "значна міра" позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору. Значна міра позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору має визначатися посилаючись на об'єктивні обставини. Так, зміст договору може допомогти визначити очікування особи на які вона розраховувала при укладенні договору і які вона визначила об'єктивно погоджуючи його умови. Ч. 2 вказаної статті передбачає лише загальну підставу - "істотність порушення договору" без можливості вказівки на об'єктивні ознаки такого порушення. Можливість зазначення об'єктивних ознак істотності порушення договору може існувати лише у поіменованих договорах, коли у абстрактній формі можна визначити його зміст та правову мету.

З огляду на те, що істотність порушення договору визначається за об'єктивними ознаками та обставинами, що вказують на значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, вина сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення для оцінки порушення договору в межах питання визначення його істотності та відповідно розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України .

Частина 2 зазначеної статті також, у питанні розірвання або зміни договору, визначає можливість розірвання договору за рішенням суду, на вимогу однієї із його сторін, у разі коли підстави такого розірвання передбачені у договорі та законі. Законодавець не вказує у ч. 2 зазначеної статті, що інші підстави розірвання та зміни договору, мають обов'язково ґрунтуватися на істотності порушення договору. Навпаки, за змістом ч. 2 ст. 651, можна зробити висновок, що у визначенні інших договірних підстав розірвання або зміни договору, сторони можуть відійти від "істотності порушення договору", як загальної підстави його розірвання у судовому порядку, і передбачати ознаки "неістотного порушення договору", що за волею сторін, будуть підставою для розірвання або зміни договору. Якщо ж спеціальним законом або договором сторін не визначено інше, порушення договору, що не є істотним, не може бути підставою для розірвання договору у судовому порядку. Спеціальні норми про розірвання того чи іншого, врегульованого положеннями ЦК України договору, можуть передбачати випадки, коли договір може бути розірваний без факту "істотності його порушення", вказуючи на інші обставини розірвання та зміни договорів.

Оціночна категорія "істотність", що міститься у ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, має функцію отримання таких оціночних результатів як "істотність порушення" або навпаки "неістотність порушення". У свою чергу оціночні результати "істотність порушення" або "неістотність порушення" має функцію встановлення наявності або відсутності підстави для зміни або розірвання договору. Через поміщення у ч. 2 ст. 651 оціночної категорії "істотність порушення договору", суб'єкту правозастосування надається можливість у спосіб оцінки визначитися з наявністю або відсутністю оціночного факту - факту порушення договору, наявність якого і є підставою для розірвання договору. Виходячи із об'єкту оцінки суб'єкт оцінки має визначити "міру позбавлення того, на що розраховувала сторона договору при укладенні договору". У даному випадку результат оцінки, зокрема "істотність порушення" не є об'єктивно існуючим даним, як наприклад юридичний факт, а залежить від оцінки міри позбавлення можливості отримання очікуваних результатів виконання договору. Оціночний факт на відміну від інших підстав розірвання договору необхідно отримувати шляхом оцінки та не встановлюється шляхом доказування. Шляхом доказування встановлюються факти (обставини), що на момент їх встановлення є існуючими. Оціночний факт доказуванню не підлягає так як його виникнення залежить лише від оцінки та об'єктивації його існування, зокрема у спосіб встановлення його рішенням суду. При об'єктивації оціночного факту, зокрема істотності порушення договору звичайно необхідно визначати, у спосіб оцінки, ті об'єктивні ознаки, що слугують свідченням його існування. Першою об'єктивною ознакою, що має бути встановлена у спосіб оцінки і яка свідчить про "істотність порушення договору" є "значна міра позбавлення того на що особа розраховувала при укладенні договору".

Отже, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 Цивільного кодексу України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Стосовно посилань позивача на невиконання відповідачем умов пп. 5.1.4 договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва, а саме незабезпечення вимог екологічної безпеки та вимог охорони навколишнього середовища, слід зазначити наступне.

Так, згідно висновку акта від 25.03.2005 р. поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва Пункт технологічного обслуговування від 22.06.2004 р. № 19-НБ-ЗД забезпечення екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища виконується.

Крім цього, іншим Актом від 21.06.2012 р. поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва "Пункт технологічного обслуговування" (а.с.71) встановлено, що пп. 5.1.4 договору щодо забезпечення екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища виконується згідно з приписом.

Також, цим Актом від 21.06.2012 р. поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва "Пункт технологічного обслуговування" (а.с.71) встановлено, що умови договору від 22.06.2006 р. № 19-НБ-3Б виконуються, об'єкт добудований, документи по введенню в експлуатацію знаходяться на розгляді у відповідних органах.

Отже, позивач у Актах перевірки від 25.03.2005 р. та від 21.06.2012 р. підтвердив виконання відповідачем умов договору в частині забезпечення вимог екологічної безпеки та вимог охорони навколишнього природного середовища.

При цьому, судом враховується також те, що у Акті від 21.06.2012 р. одночасно зазначено не тільки про дотримання відповідачем вимог екологічної безпеки та вимог охорони навколишнього природного середовища, а й про те, що об'єкт добудований.

Отже, станом на момент коли об'єкт був добудований, відповідачем вимоги екологічної безпеки та вимоги охорони навколишнього природного середовища були дотримані.

Враховуючи наведене, зазначення в подальшому в Акті від 29.09.2017 р. поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва про не забезпечення відповідачем виконання заходів щодо збереження навколишнього середовища, щодо дотримання санітарних та екологічних норм під час добудови та введення його в експлуатацію, не може буди підтвердженням порушення відповідачем пп. 5.1.4 договору.

Крім того, як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки № 01/51-476 від 06.07.2011 р., виданої Славутицькою санітарно-епідеміологічною станцією об'єкту з особливим режимом роботи, об'єкт незавершеного будівництва "Пункт технологічного обслуговування", на час видання даної довідки не впливає на екологічну ситуацію та навколишнє природне середовище.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає недоведеними позивачем обставини порушення відповідачем умов пп. 5.1.4 договору.

Стосовно доводів позивача про порушення відповідачем умов пп. 5.1.5 договору, а саме не добудування протягом п'яти років об'єкту приватизації, слід зазначити наступне.

Як вже було вказано, Актом від 21.06.2012 р. поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва "Пункт технологічного обслуговування" (а.с.71) встановлено, що умови договору від 22.06.2006 р. № 19-НБ-3Б виконуються, об'єкт добудований, документи по введенню в експлуатацію знаходяться на розгляді у відповідних органах.

Крім цього, згідно акту обстеження будівельного майданчика і технічного стану об'єкта незавершеного будівництва, який складений 21.06.2012 р. (а.с.51), даний об'єкт добудований. Стіни будівлі залізобетонні, криша - плити перекриття між приміщеннями першого поверху та дахом. В приміщення підведено: електромережа, водопостачання та є система опалення. Вхідні двері залізні з утеплювачем, а також вмонтовані залізні в'їзні ворота для техніки. Територія навколо об'єкту огороджена та цілодобово охороняється. Дах об'єкту вкритий шифером та пофарбований, є дренажно-зливна система. Акт підписаний представниками РВ ФДМУ по Київській області та ОСОБА_3

Таким чином, актом від 21.06.2012 р. поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва встановлено, що п. 5.1.5 договору купівлі-продажу № 19-НБ-3Д від 22.06.2004 р. відповідачем виконано, об'єкт добудований, документи по введенню об'єкта в експлуатацію знаходяться на розгляді у відповідних органах, а отже посилання позивача на те, що даний пункт договору не виконано відповідачем є необґрунтованими.

Стосовно посилань апелянта на не введення об'єкту будівництва в експлуатацію, що на його думку є порушенням умов договору з боку відповідача, слід зазначити наступне.

Пунктом п. 5.1 договору визначені обов'язки покупця.

Так, покупець зобов'язаний: в установлений цим договором термін сплатити ціну продажу об'єкта приватизації; в установлений цим договором термін прийняти об'єкт приватизації; зареєструвати цей договір в місячний термін в місцевій раді та надати продавцю документ про реєстрацію; забезпечити виконання вимог екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища під час добудови та подальшого введення в експлуатацію об'єкта; добудувати об'єкт протягом 5 років з можливою зміною первісного призначення; при зміні первісного призначення зміни в проектно-технічній документації погодити в порядку установленому чинним законодавством з місцевими органами влади; на вимогу продавця покупець зобов'язаний надавати продавцю необхідні документи щодо виконання умов цього договору; не відчужувати об'єкт та земельну ділянку, на якій він розташований, до завершення будівництва та введення в експлуатацію.

Отже, умови договору не містять такого зобов'язання відповідача як введення об'єкту будівництва в експлуатацію, а тому відповідно покладення відповідальності на покупця за не вчинення цієї дії є неправомірним та не може бути підставою для розірвання договору через порушення відповідачем вказаної умови.

При цьому, слід також зазначити, що обов'язок відповідача добудувати об'єкт не включає в себе обов'язок покупця щодо введення об'єкту в експлуатацію, а тому апелянт неправомірно зазначає про порушення відповідачем умов договору в частині введення об'єкту будівництва в експлуатацію.

Як вже зазначалося, з підписаного позивачем акта від 21.06.2012 р. поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва вбачається, що документи по введенню об'єкта в експлуатацію знаходяться на розгляді у відповідних органах.

Враховуючи все вищевикладене, позивачем не доведені обставини порушення відповідачем умов пп. 5.1.5 договору.

Також, позивачем не доведено обставин порушення відповідачем пп. 5.1.7 договору, яке полягає у ненаданні на вимогу покупця необхідних документів щодо виконання умов договору.

Відповідно до п. 2.1. Порядку контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об'єктів приватизації державними органами приватизації, затвердженого Наказом Фонду державного майна України 10.05.2012 № 631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.05.2012 р. за № 815/21127, державний орган приватизації здійснює плановий та позаплановий контроль за виконанням умов договору шляхом: проведення перевірок безпосередньо на об'єкті приватизації або у господарському товаристві, акції (частки, паї) якого є об'єктом приватизації; письмового запиту щодо стану виконання умов договору та подальшого опрацювання наданих власником об'єкта приватизації документів (документарний контроль).

Відповідно до п. 2.16. Порядку контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об'єктів приватизації державними органами приватизації документарний контроль здійснюється шляхом направлення державним органом приватизації письмового запиту власнику об'єкта про надання документів щодо стану виконання умов договору. В зазначеному запиті встановлюється строк для надання документів, який не може бути меншим ніж 10 календарних днів з дати отримання власником запиту.

Позивачем 07.09.2017 р. на адресу відповідача направлено лист № 14-10-4040 від 17.08.2017 р. щодо надання документів, в якому позивач просить у 10-денний термін з моменту отримання листа надати належним чином завірені копії документів, що підтверджують виконання умов договору купівлі-продажу.

При цьому, як вбачається з вказаного листа, позивачем не вказано щодо виконання яких саме умов договору купівлі-продажу відповідач повинен надати належним чином завірені копії документів.

Вказаний лист не отриманий відповідачем та повернутий 17.10.2017 р. "за закінченням терміну зберігання" на адресу позивача, що підтверджується роздруківкою з сайту "Укрпошта".

Відповідно до п. 2.17 Порядку контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об'єктів приватизації за результатами документарного контролю представник державного органу приватизації робить висновок щодо стану виконання умов договору на підставі документів, отриманих на запит державного органу приватизації. Якщо з наданих документів неможливо однозначно встановити стан виконання умов договору, державний орган приватизації направляє власнику додатковий запит щодо надання необхідних документів або пояснень. У разі неможливості встановлення за результатами аналізу документів належного виконання власником умов договору державний орган приватизації призначає проведення перевірки безпосередньо на об'єкті приватизації або за місцем розташування господарського товариства, якщо об'єктом приватизації є акції (частки, паї) цього товариства, шляхом включення цього договору до графіка проведення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу державного майна на наступний квартал.

Оскільки відповідач, як покупець за договором, є фізичною особою без статусу підприємця, яка з об'єктивних причин могла не отримати вказаний лист, то позивач повинен був врахувати дану обставину та направити додатковий лист щодо надання документів, що підтверджують виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу або здійснити виїзд для перевірки виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу безпосередньо на об'єкт відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем додатковий запит щодо надання необхідних документів або пояснень відповідачу не направлено та перевірку безпосередньо на об'єкті відповідача не проведено.

Згідно з п. 2.7. Порядку контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об'єктів приватизації державними органами приватизації за результатами перевірки складається акт за формою згідно з наказом Фонду державного майна України від 09 квітня 2012 року № 472 "Про затвердження форм актів перевірки виконання умов договорів купівлі-продажу", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 квітня 2012 року за № 642/20955. Усі складені та підписані примірники акта мають однакову юридичну силу.

Представником органу приватизації без присутності відповідача, за відсутності будь-яких документів, що підтверджують виконання або невиконання відповідачем умов договору, та без здійснення виїзду на об'єкт відповідача, 29.09.2017 р. проведено поточну перевірку виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу № 19-НБ-ЗД від 22.06.2004 р. об'єкта незавершеного будівництва, за результатами якої складено акт, з висновку якого вбачається, що умови договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва Пункт технологічного обслуговування від 22.06.2004 р. №19-НБ-ЗД на час проведення перевірки не виконано в повному обсязі.

Крім того, у висновку даного акта зазначено, що покупець заздалегідь попереджений про проведення поточної перевірки РВ ФДМУ по Київській області листом від 17.08.2017 р. вих. № 14-10-4040.

Проте, оскільки відповідач лист вих. № 14-10-4040 від 17.08.2017 р. про проведення поточної перевірки РВ ФДМУ по Київській області не отримав, даний лист повернувся на адресу позивача "за закінченням терміну зберігання", то колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що зазначений в вказаному листі відлік 10-денного терміну з моменту отримання листа для надання відповідачем позивачу належним чином завірених копій документів, що підтверджують виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу, для відповідача не розпочався.

Доказів відмови відповідача щодо надання належним чином завірених копій документів, що підтверджують виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, посилання позивача на те, що відповідачем не виконано пп. 5.1.7 договору є передчасним.

З огляду на те, що позивачем не доведено порушення відповідачем умов договору, вимога позивача про розірвання договору № 19-НБ-3Д від 22.06.2004 р. купівлі-продажу державного майна об'єкта незавершеного будівництва, що продано на аукціоні є необґрунтованою та правомірно залишена судом першої інстанції без задоволення.

Щодо вимоги позивача витребувати у відповідача об'єкт незавершеного будівництва "Пункт технологічного обслуговування" та передати його позивачу шляхом підписання акту приймання-передачі згідно з вимогами Порядку повернення у державну власність об'єктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсним договорів купівлі-продажу таких об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 р. № 32, яка є похідною від позовної вимоги про розірвання договору, слід зазначити наступне.

З пункту 7.3 договору вбачається, що у разі невиконання покупцем умов цього договору продавець має право у встановленому порядку на розірвання договору, стягнення завданих збитків у цінах, діючих на момент розірвання договору, та повернення об'єкта незавершеного будівництва у власність продавця.

Відповідно до п. 10 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" у разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв'язку з невиконанням покупцем договірних зобов'язань приватизований об'єкт підлягає поверненню в державну (комунальну) власність.

Таким чином, обов'язок відповідача повернути приватизований об'єкт виникає у разі розірвання договору, а оскільки у розірванні судом відмовлено, відповідна вказана похідна позовна вимога також не підлягає задоволенню.

Щодо поданої відповідачем заяви про застосування строку позовної давності, слід зазначити наступне.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи необґрунтованість заявлених позовних вимог, позовна давність не може бути застосована до спірних правовідносин.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а тому відповідно доводи апелянта в частині непогодження із прийнятим судом першої інстанції рішенням відхиляються за необґрунтованістю.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 31.07.2018 у справі №911/705/18 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 08.11.2018 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді А.О. Мальченко

М.А. Руденко