ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" жовтня 2018 р. м. Одеса Справа № 916/1270/18

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

секретар судового засідання Кришталь Д.І.

розглянувши матеріали справи №916/1270/18

за позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"; (вул.Симона Петлюри,25,Київ 32,Київська область,01032)

в особі, якою є Відокремлений підрозділ "Південна електроенергетична система" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО";

до відповідача: Приватного підприємства "Енерго-Акумулятор" (вул.Новосельського,10,ОСОБА_1,Одеська область,65045)

про стягнення штрафних санкцій 33179,57 грн.;

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність № 2352 від 26.12.17 р.;

від відповідача - ОСОБА_1, довіреність № б/н від 27.08.18 р.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі Відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства «Енерго-Акумулятор» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 33 179,57грн.,

Ухвалою господарського суду Одеської області у складі судді Власової С.Г. від 26.06.2018р. позовну заяву (зареєстрована за вх. № 1364/18 від 23.06.2018р.) залишено без руху.

Розпорядженням керівника апарату суду №315 від 09.07.2018 р. було призначено повторний автоматичний розподіл позовної заяви у звязку з надходженням 04.07.2018 р. заяви про усунення недоліків позовної заяви та перебуванням судді Власової С.Г. на лікарняному. Відповідно до вказаного розпорядження було проведено повторний автоматичний розподіл позовної заяви, за результатами якого позовну заяву було передано судді Волкову Р.В.

Ухвалою від 16.07.2018 р. було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.08.2018 р. Ухвалою від 13.08.2018 р. підготовче засідання було відкладено на 29.08.2018 р.

27.08.2018 р. до канцелярії суду надійшов відзив на позов (вх. №17326/18), згідно з яким представник відповідача просить закрити провадження у справі у звязку з відсутністю предмета спору, оскільки 03.07.2018 р. штрафні санкції на суму 33179,57 грн. були сплачені, що підтверджується платіжним дорученням №52 від 03.07.2018 р., а також стягнути з позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6327,00 грн. У відзиві також зазначено, що штрафні санкції були перераховані на рахунок позивача на підставі отриманої 02.07.2018 р. претензії №60-4/3680-17 від 19.12.2017 р.

29.09.2018 р. у судовому засіданні в протокольній формі було задоволено усне клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи та оголошено перерву до 06.09.2018 р.

04.09.2018 р. до суду було подано відповідь на відзив за вх. №17943/18, в якому позивач зазначає про безпідставність посилань відповідача на відсутність предмета спору, заперечує проти стягнення витрат на правову допомогу з позивача, а також вказує, що витрати, повязані з розглядом справи, в повному обсязі має понести відповідач. Позивач також зазначає, що позовна заява була отримана судом 23.06.2018 р., що підтверджується штампом надходження вхідної кореспонденції, крім того, 02.07.2018 року відповідачем було отримано не претензію, а позовну заяву разом із доданими до неї матеріалами, у призначенні платежу немає вказівки про сплату на підставі претензії.

06.09.2018 р. у судовому засіданні судом було продовжено підготовчий розгляд справи з власної ініціативи та оголошено перерву до 05.10.2018 р.

01.10.2018 р. позивачем було подано пояснення по справі (вх.№19931/18), в яких зазначено, що відповідач фактично визнав позов, а тому всі витрати, повязані з розглядом справи має нести відповідач. Крім того, зазначено, що відповідачу було направлено претензію за вих.№05/21525 від 30.05.2018 р., яка отримана адресатом 18.06.2018 р., що підтверджується відміткою на повідомленні про вручення.

02.10.2018 р. відповідачем було подано заперечення (вх.№20031/18), де представник наголошує на тому, що 02.07.2018 р. відповідачем було отримано не позовну заяву, а претензію, про що свідчить копія опису цінного листа, яка надана позивачем, і посилання позивача у судовому засіданні на те, що претензія була вручена відповідачеві ще 05.06.2018 р. є неспроможними у звязку з тим, що представником, який розписався за отримання претензії, не було надано довіреності, вказана особа ОСОБА_3 штатним співробітником не числиться. Відповідач просить закрити провадження по справі у звязку з відсутністю предмета спору, стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу.

05.10.2018 р. у судовому засіданні було в протокольній формі оголошено ухвалу про закриття підготовчого провадження, перехід до розгляду справи по суті в судовому засіданні, оголошено перерву до 24.10.2018 р.

24.10.2018 р. судом в протокольній формі було оголошено перерву до 31.10.2018 р.

31.10.2018 р. позивачем було подано заяву, в якій він повторно наголошує на необхідності стягнення витрат позивача з відповідача на підставі ст. 130 ГПК України із врахуванням фактичного визнання позовних вимог шляхом сплати штрафних санкцій.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, судом встановлено наступне.

Між Державним підприємством Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» та Приватним підприємством «Енерго-Акумулятор» було укладено договір №60-4/3680-17 на виконання робіт з капітального ремонту розєднувача 110 кВ серії NSA-123 на ПС 330 кВ Усатове інв. № 170-4 будівництво заводів/установок гірничобудівних і переробних обєктів та обєктів нафтогазової інфраструктури. Відповідачем було неналежним чином та несвоєчасно виконано зобовязання за договором. У звязку з цим позивачем було нараховано штрафні санкції за договором.

Претензію за вих. №05/21525 від 30.05.2018 р. було направлено відповідачу, який отримав її 18.06.2018 р., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Ухвалою господарського суду Одеської області у складі судді Власової С.Г. від 26.06.2018р. позовну заяву (зареєстрована за вх. № 1364/18 від 23.06.2018р.) залишено без руху. Ухвалою від 16.07.2018 р. було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

03.07.2018 р. відповідачем було сплачено штрафні санкції за договором №60-4/3680-17 від 19.12.2017 р., що підтверджується платіжним дорученням №52 від 03.07.2018 р.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Таким чином, оскільки предметом спору було стягнення штрафних санкції, які оплачені відповідачем, предмет спору відсутній.

Згідно з ч.4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

При цьому між сторонами відсутня згода щодо обставин сплати штрафних санкцій, зокрема, позивач вважає, що вони сплачені після подання позовної заяви, а відповідач, в свою чергу, наголошує, що сплатив штрафні санкції 03.07.2018 р. - до подання позовної заяви, оскільки позивачем з метою усунення недоліків було направлено позовну заяву повторно за точною адресою відповідача. Суд зазначає, що відповідно до умов ч.3 ст. 174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду, тому неправильним є ототожнення дати фактичного направлення копії позову відповідачу та дати подання позовної заяви.

Таким чином, судом встановлено, що позовну заяву подано 23.06.2018 р., що підтверджується штампом вхідної кореспонденції зі вх. № 1364/18.

Щодо посилання позивача на необхідності стягнення з відповідача судового збору, суд зазначає, що відповідно до вимог ч.3 ст. 130 ГПК України, «у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. На думку суду, в другому реченні процитованої правової норми йдеться про випадки, коли позивач відмовляється від позову внаслідок задоволення його вимог відповідачем, при цьому словосполучення „не підтримує свої вимоги суд розуміє як опис волевиявлення сторони, яка фактично не підтримує свої вимоги та зробила відповідну заяву про відмову від позову. Такий висновок суду ґрунтується на розташуванні другого речення вказаної правової норми в тому ж саме пункті 3 статті, де йдеться про відмову від позову, розташування послідовно після вказівок на правове регулювання питань, повязаних з відмовою від позову, без винесення в окремий пункт статті та навіть без абзацу, що дає підстави стверджувати про близький логічний та послідовний звязок речень пункту 3 ст.130 ГПК України.

Крім того, чинне господарське процесуальне законодавство не виділяє в окрему процесуальну дію „не підтримання позовних вимог та майже не застосовує цей термін як обєкт окремого процесуального регулювання. Це додатково дає підстави стверджувати про використання цього словосполучення не як опис самостійної процесуальної дії сторони, а як описання дій сторони, яка відмовилась від позову та відповідно не підтримує своїх вимог. Тобто для застосування як першого так і другого речення вказаного пункту суд вважає за необхідне наявність відмови позивача від позову як кваліфікуючої ознаки.

Оскільки від позивача не надходило заяви про відмову від позову, підстав для стягнення понесених ним витрат з позивача немає. При цьому відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Стосовно вимог відповідача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 130 ГПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Оскільки у матеріалах справи відсутні докази необґрунтованих дій позивача, вказані вимоги є безпідставними.

Керуючись п.2 ч.1 ст.231, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №916/1270/18 закрити у звязку з відсутністю предмета спору.

2. Відмовити Приватному підприємству Енерго-Акумулятор (вул. Новосельського, 108, м. Одеса, 65045, ) у задоволенні клопотання про стягнення з Державного підприємства Національна енергетична компанія Укренерго (вул. С. Петлюри, 25, м. Київ, 01032, ) на користь Приватного підприємства Енерго-Акумулятор (вул. Новосельського, 108, м. Одеса, 65045, ) витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6327,00 грн.

Вступна та резолютивна частина ухвали оголошені в судовому засіданні 31.10.2018р. Повний текст ухвали складений та підписаний 02 листопада 2018 р. Ухвала набрала чинності 31.10.2018 р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту.

Суддя Р.В. Волков