ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2018м. ДніпроСправа № 904/3791/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е. за участю секретаря судового засідання Сироти М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення плати за користування вагонами та збір за зберігання вантажу в розмірі 26 509,92 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі - відповідач) про стягнення плати за користування вагонами та збір за зберігання вантажу в розмірі загальному розмірі 26 509,92 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 11.09.2018.

11.09.2018 від відповідача до суду надійшов відзив на позов.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2018 відкладено розгляд справи по суті на 11.10.2018.

11.10.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив.

11.10.2018 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для подання відповідачем письмових заперечень.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2018 відкладено розгляд справи на 24.10.2018.

24.10.2018 від відповідача надійшли письмові заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень.

В судове засідання 24.10.2018 представники позивача та відповідача не з'явилися, про причину відсутності суду не повідомили.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується особистими підписами представника позивача Трусової О.Г. та представника відповідача Носенко Т.Г. в повідомленні про відкладення розгляду справи на 24.10.2018 (арк. спр. 22, Том № 2).

У зв'язку з викладеним суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представників сторін за наявними матеріалами справи.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у лютому 2018 року по перевізним накладним порожні власні вагони були прийняті залізницею до перевезення на адресу одержувача ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля". Але, на шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами, затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999р. № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458, спірні вагони були затримані згідно наказів № 308 від 19.02.18, № 314 від 20.02.18, № 315 від 20.02.18, № 316 від 20.02.18, № 319 від 20.02.18, № 330 від 20.02.18, № 336 від 21.02.18, № 343 від 21.02.18, у зв'язку з неприйняттям вантажу одержувачем ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на свою під'їзну колію та зайнятістю колій станції призначення Ароматна.

Накази про затримку спірних вагонів на підході до станції призначення були надані через наявність на коліях станції призначення Ароматна неприйнятих вагонів, що надійшли на адресу підприємства. За цим фактом станціями затримки Павлоград-1, Синельникове-2, Новомосковськ-Дніпровський, Синельникове-1, Ігрень у порядку передбаченому п. 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а, повідомлення про затримку вагонів, акти загальної форми ГУ-23 та станцією призначення Ароматна вчасно повідомлено представників ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" про затримку цих вагонів, про що свідчать підписи відповідальних працівників ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на повідомленнях станції Ароматна.

На момент надання наказів про затримку вагонів № 308 від 19.02.18, № 314 від 20.02.18, № 315 від 20.02.18, № 316 від 20.02.18, № 319 від 20.02.18, № 330 від 20.02.18, № 336 від 21.02.18, № 343 від 21.02.18 на станції призначення Ароматна були зайняті колії, тому заперечення, що вини ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" у затримці спірних вагонів немає є безпідставними, так як залізниця вимушена була затримувати спірні вагони на підходах до станції призначення, бо на коліях станції призначення знаходилися вагони, що своєчасно не вивозилися одержувачем на свою під'їзну колію і ці факти засвідчені в актах загальної форми ГУ-23, які підписані представниками ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" без зауважень.

Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 31.08.2005р. № 507 визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції.

В статті 42 Статуту залізниць України зазначено залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення. За угодою між одержувачем і станцією вагони можуть подаватися без попереднього повідомлення.

Згідно статті 46 Статуту залізниць України одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу...Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби... За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом. ";

Статтею 125 Статуту залізниць України після прибуття на станцію призначення вантажу всю відповідальність перед залізницею щодо цього перевезення несе одержувач.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно п.8 Правил зберігання вантажів: "Збір за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача, після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). " та п.2 Тарифного керівництва № 1 п.п.2.1 "Збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (одиниці) справляється в розмірі 5,90грн. за добу. У всіх випадках неповна доба округляється до повної".

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку і нарахування плати за користування вагонами, а саме:

- п. 3 Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати ф.ГУ-46, Пам'яток про подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку ф.ГУ-23а, актів загальної форми ГУ- 23;

- п.4 "Відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під'їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами";

- п.6 Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які належать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника;

- п.8 У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери;

- п.9 Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ;

- п.10 Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом);

- п. 12 Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно п.8 Правил зберігання вантажів: "Збір за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача, після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо) " та п.2 Тарифного керівництва № 1 п.п.2.1 "Збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,90грн. за добу. У всіх випадках неповна доба округляється до повної".

Наказ № 330 затримка по станції Новомосковськ Дніпровський Придніпровської залізниці зберігання 1 доба: 5,9 х 2,647 х 55 вагонів = 859,00 грн. де 2,647 - коефіцієнт підвищення згідно телеграфного розпорядження.

Наказ № 336 затримка по станції Синельникове-2 Придніпровської залізниці зберігання 1 доба: 5,9 х 2,647 х 57 вагонів = 890,20 грн. де 2,647 - коефіцієнт підвищення згідно телеграфного розпорядження.

Наказ № 343 затримка по станції Синельникове-1 Придніпровської залізниці зберігання 1 доба: 5,9 х 2,647 х 57 вагонів = 890,20 грн. де 2,647 - коефіцієнт підвищення згідно телеграфного розпорядження.

Загальна сума збору за зберігання вантажів становить з ПДВ 3167,28 грн.

У відповідності до всіх перелічених вимог станціями затримки Павлоград-1, Синельникове-2, Новомосковськ-Дніпровський, Синельникове-І, Ігрень, та станцією призначення Ароматна були оформлені відповідні акти форми ГУ-23а та акти загальної форми ГУ-23, на підставі яких розрахована плата за користування спірними вагонами по відомостям плати ф.ГУ-46 №№ 27029018, 27029019, 27029020, 27029021, 27029022 на суму 23342,64 грн. з урахуванням ПДВ та збір за зберігання вантажу по накопичувальній картці ф.ФДУ-92 № 27029001 в сумі 3167,28 грн. з урахуванням ПДВ, всього - 26509,92 грн. з урахуванням ПДВ, що підлягає стягненню з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

Вищевказане та підтверджуючі документи позивач вважає, що доводять вину відповідача у затримці вагонів на підходах до станції призначення та безпідставність заперечень зазначених відповідальними працівниками підприємства у відомостях №№ 27029018, 27029019, 27029020, 27029021, 27029022 та накопичувальної картки ф.ФДУ-92 №№ 27029001.

Отже, предметом спору є вимога Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" плати за користування вагонами у розмірі 23 342,64 грн. та збору за зберігання вантажу у розмірі 3167,28 грн.

Відповідач скористався своїм правом на судовий захист, надав суду відзив на позов, у якому вказав, що позовні вимоги не визнає у зв'язку з наступним.

Відповідач вважає, що відсутність повідомлень вантажовласника виключає наявність вини відповідача у затримці вагонів на шляху прямування, а тому стягнення з відповідача плати за користування вагонами та за збір за зберігання вантажу є безпідставним та неправомірним.

Крім цього відповідач стверджує, що до наказів про затримку вагонів від 19.08.2018 за № 308, від 20.02.2018 за №№314, 315, 316, 319, 330, від 21.02.2018 за №№336, 343 не додані акти загальної форми ГУ-23 на початок затримки та на кінець затримки, які підтверджують облік часу для нарахування плати за користування затриманими на шляху прямування вагонами та, які є підставою для матеріальної відповідальності відповідача, а також накладна №41712280 (наказ №330 від 20.02.2018), акти про затримку вагонів форми ГУ-23а, які стали підставою для нарахування плати за користування вагонами.

Так, відповідно до даних щодо зайнятості колій по ст. Ароматна, - саме залізниця затримувала відправлення вже навантажених та переданих для перевезення вагонів від ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", що й стало причиною зайнятості колій, на які ст. Ароматна не змогла прийняти порожні вагони, що надходили на адресу відповідача.

Відповідно до відомості зайнятості колій ст. Ароматна Придніпровської залізниці встановлено, що на час надання наказів на затримку поїздів на шляху прямування були вільні колії.

Відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46 були підписані відповідачем із зауваженнями, в яких зазначена причина незгоди з нарахуванням плати за користування вагонами, оскільки вагони були затримані необґрунтовано за наявності вільних колій на ст. Ароматна Придніпровської залізниці.

Отже, відповідач вважає, що причина затримки вагонів сталася з вини залізниці, тому нарахування плати за користування та збору за зберігання є безпідставними.

Крім цього відповідач вказує, що вагони не були вагонами інвентарного парку залізниці (тобто власності залізниці). Власником спірних вагонів були ТОВ "Лемтранс" та ТОВ "Металургтранс".

А відтак, відповідач не користувався порожніми вагонами, що були затримані на шляху слідування, оскільки не можливо вилучити корисні властивості транспортного засобу, якого основною корисною властивістю є перевезення вантажу (вагони були порожніми).

Також, затримані спірні порожні вагони у підходах до станції призначення не знаходились в очікуванні під вантажні операції. Подати вагон під вантажні операції, якщо той не надійшов на станцію призначення, а ще знаходиться десь у підходах фізично не можливо. Вантажні операції з порожніми вагонами проводяться одержувачем на власних під'їзних коліях, а не на шляху слідування, де немає навантажувальних фронтів та самого вантажу вантажовласника.

Таким чином, порожні вагони в очікуванні перед подачею під вантажні операції вантажовласнику можуть знаходитись тільки на станції призначення, чого не було.

На підставі викладеного, відповідач вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

У свою чергу позивач надав суду відповідь на відзив на позов, у якій вказав, що не погоджується із твердженнями відповідача, викладеними у відзиві на позов, з наступних підстав.

Позивач зазначає, що в спірний період затримка вагонів відбулась з вини відповідача, так як вагони, які вже прибули на станцію призначення Ароматна ним своєчасно не забирались з вищевказаних колій, (що підтверджується складеними залізницею актами загальної форми, які підписані представниками відповідача). Залізниця не могла займати всі наявні колії по станції, вагонами з вантажами та порожніми вагонами (вантаж на своїх вісях) ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", так як даний факт міг призвести до повної зупинки роботи станції, що є недопустимим.

Також, позивач вказує, що відповідачем частково була сплачена плата за користування вагонами, так як з зауваженнями відомості плати підписані не по всім вагонам, які були затримані по спірним наказам, зокрема по наказу № 316 - за II вагонів несплачена плата за користування вагонами, по наказу № 336 - за 21 вагон несплачена плата за користування вагонами, по наказу № 314 - за 9 вагонів несплачена плата за користування вагонами, по наказу № 343 - за 24 вагона несплачена плата за користування вагонами, по наказу № 315 - несплачена плата за користування вагонами по 3 вагонам, по наказу № 330 - за 13 вагонів несплачена плата за користування загонами, по наказу № 319 - за 2 вагона не сплачена плата за користування вагонами, по наказу № 308 - за 9 вагонів не сплачена плата за користування вагонами.

Таким чином, визнавши та сплативши плату за користування ваганами по іншим вагонам, які були затримані по тим же спірним наказам, відповідач підтверджує необґрунтованість та безпідставність своїх доводів.

Разом з цим, позивачем до матеріалів справи на підтвердження вини відповідача надано копію відповіді філії "ГІОЦ" ПАТ "Українська залізниця" в наданому листі повідомляється, що в автоматизованій системі документу обігу замовлень на перевезення вантажів та формування планів (АС "Месплан") згідно інструкції по роботі підсистеми пересилки порожніх вагонів всі "електроні заявки на пересилку" без виключення створюються операторами (власниками) рухомого складу та узгоджуються отримувачем порожніх вагонів (вантажовідправником) та залізницею призначення. При оформленні документів АС "Месплан" перевіряє наявність узгодженої заявки. Якщо користувачі з правами залізниця призначення або вантажовідправник (в даному випадку ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля") не узгодили кількість заявлених оператором обсягів "електронної заявки на пересилку" документ на пересилку порожніх вагонів не оформиться.

Отже, позивач вважає, що саме відповідач мав можливість укласти з власником спірних вагонів відповідні додаткові угоди до договору та зменшити кількість вагонів, що йшли на його адресу. Крім цього, затримка вагонів на шляху слідування виникла саме з вини відповідача, так як ним своєчасно не були забрані вагони, що вже надійшли на станцію призначення, що підтверджується складеними станцією Ароматна актами загальної форми, що маються в матеріалах справи.

Також позивач зауважує, що в матеріалах справи маються акти загальної форми, щодо затримки вагонів по станції призначення Ароматна Придніпровської залізниці. Саме затримка вагонів по станції призначення спричинила послідуючу затримку вагонів вже на підходах до станції призначення, а саме по станціям: Павлоград-1 та Синельникове-1. Синельникове-2, Новомосковськ-Дніпровський, Ігрень Придніпровської залізниці. У відповідності до всіх перелічених вимог станціями затримки були оформленні відповідні Акти про затримку вагонів ГУ-23 а та складені акти загальної форми ГУ-23 та передані "Повідомлення про затримку вагонів" на станцію призначення.

З урахуванням викладеного позивач зазначає, що відповідач був повідомлений про затримку спірних вагонів, але нічого не робив щоб змінити дану складну ситуацію.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив на позов вважає, що доводи та пояснення позивача не можуть бути прийнятими судом до уваги через їх помилковість та необґрунтованість, виходячи з наступного.

Відповідач зазначає, що договором про надання послуг №00068/ЦТЛ-2018 від 16.12.2017 (надалі - договір), укладеним між ПАТ "Укрзалізниця" та ПрАТ "ДТЕК Павлоградвулілля" встановлено вичерпний перелік документів, які формуються в електронному вигляді.

А саме, в п. 8.2. договору зазначено, що електронний документообіг між перевізником та замовником передбачає можливість оформлення наступних документів з накладанням електронного цифрового підпису: - відомість плати за користування вагонами форми ГУ-46; - відомість плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а; - повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами; - накопичувальна картка зборів за роботи (послуги) та штрафів форми ФДУ-102; - відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к; - пам'ятка про видачу/приймання контейнерів; - повідомлення про прибуття вантажу;- повідомлення про подавання вагонів; - заява про переадресування вантажу; - облікова картка: - зведена відомість; - договір про надання послуг і додатки до нього.

Проте, позивачем додані до позову акти загальної форми ГУ-23а на закінчення затримки вагонів в електронному вигляді, що суперечить умовам укладеного між сторонами договору.

Відповідно до Відомості зайнятості колій ст. Ароматна Придніпровської залізниці на час надання наказів про затримку поїздів на шляху прямування були вільними понад 2 (дві) колії.

За таких обставин обґрунтованих підстав для затримання вагонів у залізниці не було. Такими діями відповідач вважає, що залізниця грубо порушила Єдиний технологічний процес роботи під'їзної колії ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" і станції примикання Ароматна.

Таким чином, на думку відповідача твердження позивача про те, що в спірний період затримка вагонів в очікуванні вивантаження відбулась з вини відповідача не відповідає дійсності, оскільки на адресу ПрАТ "ДТЕК Павлоградвулля" надходять тільки порожні вагони під навантаження вугільною продукцією.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню та за зустрічним задоволенню не підлягають.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, з подальшими змінами (далі - Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 (з подальшими змінами).

Відповідно до наведеного пункту Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 року №317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Відповідно до абзацу третього пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 864/5085) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач своєчасно подав спірні вагони на приймально-здавальні колії відповідача - ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" станції Ароматна вагони, які були прийняті представниками відповідача у технічному і комерційному відношенні, тобто, в момент здійснення приймально-здавальних операцій вагони були справні.

Відтак, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, суд вважає правомірним нарахування залізницею плати за користування вагонами.

Судом відхиляються посилання відповідача не те, що останній фактично не користувався спірними вагонами та не отримував корисних можливостей у спірному проміжку часу з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 31 Статуту залізниць України залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери. Придатність вагонів для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається від правником, якщо завантаження здійснюється його засобами або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці.

Підпунктом 2.1.1 п. 2 Інструкції для обліку наявності та ремонту несправних вагонів від 28.02.1995 року, затвердженої заступником Генерального директора Укрзалізниці, яка регламентує порядок обліку наявності несправних вагонів вантажного та пасажирського парку, пересилання їх на ремонт, випуск з ремонту, простоювання в несправному стані, відчеплення вагонів за технічним станом від поїздів та составів вагонів, передбачено наступне: несправним вважається вагон вантажного або пасажирського парку, непридатний за технічним станом для експлуатації, що не забезпечує безпеку руху, цілісність вантажів, нормальні умови перевезення пасажирів і не відповідає іншим вимогам Правил технічної експлуатації. Ці вагони мають бути забраковані і оформлені повідомленням на ремонт форми ВУ-23.

Отже, відповідачем наявними матеріалами справи не доведена відсутність його вини у затримці вагонів. Крім того, плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватися лише за наявності вини сторони у зобов'язанні.

В силу приписів ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Таким чином, відповідач не надав належних доказів на спростування доводів позивача, а також не довів наявності обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові з огляду на положення пункту 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами, згідно з якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

- якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під'їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

- у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

- у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред'явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч.1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 124, 129, 233, 236-238, 240-241, 252, п. 17.5 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ) до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76, ) про стягнення плати за користування вагонами та збір за зберігання вантажу в розмірі 26 509,92 грн. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ) плати за користування вагонами та збір за зберігання вантажу в розмірі 26 509,92 грн. (двадцять шість тисяч п'ятсот дев'ять грн. 92 коп.), витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.)

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Стягувач: Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, )

Боржник: Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76, )

Повний текст рішення складено 29.10.2018.

Суддя Н.Е. Петренко