ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.10.2018 м. Ужгород Справа № 907/359/18

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участю секретаря судового засідання Лазар С.Л.

у відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом фізичної особи-підприємця Маркуш Олександра Андрійовича, смт. Буштино Тячівського району

до відповідача - фізичної особи-підприємця Чухран Юрія Івановича, с. Сюрте Ужгородського району

про стягнення заборгованості на суму 106718,56 грн.

представники:

позивача - Демчик Н.І. представник за довіреністю

відповідача - не з'явився

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 106718,56 грн., в т.ч. 43304,76 грн. - основного боргу, 50000,00 грн. - штрафу, 8044,01 грн. - 10% річних, 5369,79 грн. - інфляційних втрат, у зв'язку з неналежним виконанням останнім умов укладеного сторонами договору про розстрочення боргу .

Представник позивача у ході судового розгляду наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до матеріалів справи доказами.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, участі уповноваженого представника у засідання суду не забезпечив.

Кореспонденція суду (ухвали суду від 10.07.2018, 25.07.2018, 20.08.18) надіслані відповідачу за адресою вказаній в позовній заяві - 89432, вул. Фізкультурна буд.12, с. Сюрте Ужгородського району - яка за відкритими даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є його офіційним місцезнаходженням, була повернута до суду без вручення адресату із відміткою установи зв'язку «за закінченим терміном зберігання». Ухвалою суду від 27.09.2018 зобов'язано відділ документального забезпечення суду забезпечити доставку відповідачу у справі за його офіційною адресою процесуальних документів суду у даній справі (копій ухвал суду від 29.05.18, 10.07.18, 25.07.18, 20.08.18, 10.09.2018, 27.09.18), а також копій позовних матеріалів через Державне підприємство спеціального зв'язку рекомендованим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення. Вищезазначена кореспонденція суду також повернута до суду без вручення адресату.

Відповідно до правової позиції наведеної у постанові Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.11 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (п. 3.9.1), якщо ухвала у справі надіслана за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною та зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, і не повернута підприємством зв'язку або повернута з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно до частин 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

За наведених обставин вважається, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не скористався своїм правом прийняти участь у засіданні суду, подати суду відзив на позов, суд вправі згідно ст. 178 ГПК України вирішити спір за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

30.07.2018р. господарським судом Закарпатської області прийнято рішення у справі № 907/710/15 за позовом фізичної особи- підприємця Маркуш Олександра Андрійовича, смт. Буштино, Тячівський район (далі - ФОП Маркуш) до фізичної особи - підприємця Чухран Юрія Івановича, с. Сюрте, Ужгородський район (далі - ФОП Чухран) про стягнення з останнього на користь ФОП Маркуш заборгованості на суму 101890,94 грн. та суму 2037,82 грн. у відшкодування судових витрат. 18.08.2018 р. на виконання даного рішення було видано наказ по справі 907/710/15.

03.05.2016р. сторонами у даній справі було укладено договір про розстрочення боргу, що виник на підставі зазначеного рішення суду та в ході його виконання. Так, за умовами зазначеного договору відповідач визнав заборгованість на загальну суму 105304,76 грн. перед позивачем, та погодився її сплатити частковими платежами на протязі періоду з червня по грудень 2016р., а саме: - 10 000 ,00 грн - до 10.06.2016; 15 000,00 грн - до 10.07.2016 р.; 20 000,00 грн. - до 10.08.2016 р.; 20 000,00 грн - до 10.09.2016р.; 20000,00 грн. до 10.10.2016р.; 15 000,00 грн. до 10.11.2016р.; 5 304,76 грн. до 10.12.2016р.

Пунктом 3.2. договору сторони передбачили що за неналежне виконання даного договору ФОП Чухран сплачує, зокрема, штраф у розмірі 50000 грн., 10 % річних та інфляційні нарахування за порушення виконання грошових зобов'язань.

Прийняті на себе зобов'язання згідно договору від 03.05.2016р. про розстрочення боргу відповідач у повному обсязі не виконав, внаслідок чого станом на день звернення з позовом до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 43304,76 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками заборгованості.

Спірні відносини сторін у справі врегульовуються відповідними приписами Цивільного кодексу України (ЦК України).

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами (ст.ст. 626- 629 ЦК України).

За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України)

Нормою ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором, позивачем нараховано штраф 50000,00 грн. (п. 3.2. договору), а також 8044,01 грн. -10 % річних (п.3.2. договору) та 5369,79 грн. інфляційних нарахувань за просстрочення виконання грошових зобовязань.

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційне нарахування на суму боргу та річних процентів є наслідком прострочення боржником грошового зобов'язання і способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши правильність нарахування, настання строків оплати за договором, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог в частині штрафу, а також 10 % річних та інфляційних нарахувань за час прострочення виконання грошового зобов'язання та їх задоволення відповідно на суми 5000,00 грн., 8044,01 грн. та 5369,79 грн.

Таким чином, всього до стягнення з відповідача на користь позивача у даній справі підлягає сума 106718,56 грн.

За приписами ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 75, 76, 77, 78, 86, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Чухран Юрія Івановича (89432, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь фізичної особи - підприємця Маркуш Олександра Андрійовича (90556, АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) суму 106718,56 грн. (сто шість тисяч сімсот вісімнадцять грн. 56 коп.), включаючи 43304,76 грн. основного боргу , 50000,00 грн. штрафу, 8044,01 грн. 10% річних, 5369,79 грн. інфляційних втрат., та у відшкодування судових витрат 1762,00 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.) .

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 06.11.18.

Суддя Ушак І.Г.