РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.10.2018Справа № 910/5291/18

За позовом Публічного акціонерного товариства "Фінростбанк" в особі уповноваженої

особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ

"Фінростбанк" Андронова Олега Борисовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвест Групп"

про стягнення 421253,50 грн

Суддя Усатенко І.В.

Секретар судового засідання Микитин О.В.

Представники сторін:

від позивача - Панченко Н.О.

від відповідача - Громніцький Ю.П.

В судовому засіданні 22.10.2018 на підставі ст. 240 ГПК України прийнято скорочене рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "ФІНРОСТБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ФІНРОСТБАНК" Андронова Олега Борисовича звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІНВЕСТ ГРУПП" про стягнення 421253,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав взяті на себе за договором відповідального зберігання № 1 від 15.10.2014 зобов'язання по поверненню переданого йому майна, в зв'язку з чим позивач звернувся з позовом про стягнення збитків у розмірі вартості вказаного майна 421253,50 грн.

Через канцелярію суду 30.05.2018 від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки, відповідач не отримував від позивача позовні матеріали, а докази направлення мають бути долучені до позовної заяви. У разі не долучення доказів направлення позовної заяви відповідачу, суд залишає позовну заяву без руху, а у разі не усунення її недоліків, повертає позов заявнику.

Суд розглянув клопотання відповідача та вважає його необгрунтованим, оскільки, до позовної заяви долучено опис вкладення та фіскальний чек, які підтверджують направлення позовної заяви з додатками відповідачу за адресою його місцезнаходження. З огляду на вказане у суду були відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху з зазначених відповідачем підстав. Суд відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду.

Ухвалою суду від 30.05.2018 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

05.06.2018 року відповідач подав заяву проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Крім того, відповідач подав клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Ухвалою суду від 06.06.2018 вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 25.06.2018.

Через канцелярію суду 20.06.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує, оскільки позивачем не доведено ринкову вартість майна, крім того, частину майна відповідач може передати позивачу, однак він не повідомив про можливість його прийняття.

20.06.2018 від позивача надійшли заперечення щодо призначення судової товарознавчої експертизи.

В судовому засіданні 25.06.2018 позивачем подано відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що вартість майна визначена рішенням суду, а тому відсутні підстави для її додаткового визначення.

25.06.2018 в підготовчому засіданні оголошено перерву на 09.07.2018.

Через канцелярію суду 05.07.2018 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вказано, що в рамках судової справи не досліджувалась ринкова вартість майна. Крім того, відповідач зазначає, що майно не є втраченим і позивачем не надано доказів втрати майна, натомість воно є не повернутим.

09.07.2018 в підготовчому засіданні оголошено перерву на 16.07.2018.

16.07.2018 в підготовчому засіданні оголошено перерву на 02.08.2018.

20.07.2018 від відповідача надійшли пояснення з додатками, в яких розмежовано поняття "втраченого" та "не повернутого" майна та обґрунтовано необхідність проведення експертизи щодо визначення ринкової вартості майна.

30.07.2018 від позивача надійшли пояснення щодо заперечень на відповідь на відзив.

05.06.2018 відповідачем подано клопотання про призначення товарознавчої експертизи проведення якої доручити експертам експертної установи "Незалежний інститут судових експертиз".

Ухвалою суду від 02.08.2018 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про призначення товарознавчої експертизи; закрито підготовче засідання та призначено до розгляду по суті на 20.09.2018.

В судовому засіданні 20.09.2018 оголошено перерву до 04.10.2018.

В судовому засіданні 04.10.2018 оголошено перерву до 22.10.2018.

12.10.2018 через канцелярію суду від відповідача надійшли письмові пояснення.

В судовому засіданні 22.10.2018 представник позивача підтримав обставини, викладені в заява по суті справи на підтвердження позовних вимог.

Представник відповідача підтримав доводи, викладені в заявах по суті справи в спростування позовних вимог.

Відповідно до ст. 217 ГПК України про закінчення з'ясування обставин та перевірки їх доказами суд зазначає в протоколі судового засідання і переходить до судових дебатів.

В судових дебатах представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2014 між Публічним акціонерним товариством "Фінростбанк" (поклажодавець) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Волкова Олександра Юрійовича та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрінвест Групп" (зберігач) було укладено договір відповідального зберігання №1 (надалі - Договір), відповідно до умов якого поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання протягом строку цього договору майно, що визначене у акті приймання передачі майна.

Згідно з п.п. 1.2 - 1.4 Договору місцем зберігання майна є: 01034, м. Київ, Шевченківський район, вул. Ярославів Вал, 38. Приймання майна на відповідальне зберігання та повернення його з відповідального зберігання здійснюється сторонами за актом приймання-передачі, який є невід'ємною частиною договору (додаток №1). Перелік майна, яке передається на відповідальне зберігання згідно з цим договором, його кількість, вартість та комплексність визначаються сторонами у акті приймання-передачі.

15.10.2014 між сторонами підписано акт приймання-передачі майна до договору відповідального зберігання майна №1 від 15.10.2014, за змістом якого позивачем передано відповідачу на відповідальне зберігання майно загальною вартістю 1034760,55 грн.

У відповідності до п. 2.1 Договору зберігач зобов'язаний вживати всіх необхідних заходів для забезпечення схоронності майна протягом усього строку зберігання, визначеного Договором; зберігати майно з дотриманням усіх необхідних умов, які забезпечують збереження майна поклажодавця; нести повну матеріальну відповідальність за втрату (нестачу) або пошкодження майна поклажодавця, переданого на зберігання зберігачеві у відповідності із цим договором та чинним в Україні законодавством з моменту одержання майна від поклажодавця та до моменту його повернення поклажодавцеві.

Згідно з п. 6.1 Договору останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

У відповідності до п. 6.2 Договору строк його дії починає свій перебіг у момент, визначений у п. 6.1 цього Договору та закінчується 14.10.2015. Кожна із сторін за умови повного виконання своїх зобов'язань за цим договором та іншими укладеними сторонами договорами має право за 30 календарних днів до спливу строку договору письмово повідомити про розірвання цього договору або ініціювати внесення змін до нього. Якщо жодна із сторін за 30 календарних днів письмово не повідомить іншу сторону про розірвання договору або змін його умов, договір вважається продовженим на один календарний рік на тих же умовах.

Пунктом 3.2 Договору визначено, що поклажодавець має право перевіряти стан та умови зберігання переданого майна; у будь-який час вимагати у зберігача повернення майна, яке знаходиться на відповідальному зберіганні (всього або його частини), за умови неналежного зберігання майна.

Згідно з п. 2.4 Договору зберігач має право: використовувати передане на зберігання майно у власній господарській діяльності у відповідності до призначення майна; протягом дії договору має право викупити майно у поклажодавця за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання за результатами проведеної ним на замовлення поклажодавця незалежної оцінки майна та в порядку, визначеному Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Як свідчать обставини справи, частина майна, яке передавалося на відповідальне зберігання за Договором № 1 від 15.10.2014 було виставлено позивачем на реалізацію через аукціон.

Відповідно до протоколу №201334 про проведення аукціону від 20.08.2015 було проведено торги по лоту № 201334 (основні засоби: меблі, мережеве обладнання, інструменти, - 95 шт.).

З відомостей наявних у протоколі вбачається, що переможцем торгів стало ТОВ "Укрінвест Групп" (відповідач по справі).

27.08.2015 Публічним акціонерним товариством "Фінростбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Фінростбанк" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрінвест Групп" (покупець) було укладено договір купівлі продажу № 23, відповідно до умов якого та на підставі протоколу про проведення аукціону/електронних торгів на ТБ "Електронні торги України" №201334 від 20.08.2015, продавець зобов'язується передати у власність покупцеві майно, опис якого міститься у договорі.

Відповідно до п. 2.1 Договору купівлі-продажу передача майна продавцем та прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна, та оформлюється актом приймання-передачі, що підписується сторонами.

Факт приймання-передачі майна згідно договору №23 підтверджується актом приймання-передачі від 27.08.2015, який скріплено печатками та підписами сторін по справі.

Наведені обставини були встановлені рішенням Господарського суду міста Києва, яке набрало законної сили від 14.03.2017 у справі № 910/21663/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Фінростбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Фінростбанк" Красюка Ігоря Івановича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвест Групп" про зобов'язання повернути майно.

За результатами розгляду справи № 910/21663/16 суд ухвалив рішення, яким позов задовольнив частково: зобов'язав Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінвест Групп" (01011, м.Київ, вулиця Рибальська, будинок 13, ідентифікаційний код 36185007) повернути Публічному акціонерному товариству "Фінростбанк" (65104, Одеська обл., місто Одеса, проспект Академіка Глушка, будинок 13, ідентифікаційний код 14366762) майно, яке було передано на зберігання за Договором №1 від 15.10.2014 у кількості 114 одиниць на загальну суму 480032,28 грн за наступним переліком:

№Інвентарний номерНайменуванняДата Введення в експлуатаціюКкількістьСума за бух. даними
1О-20247Система контролю доступу (4-й поверх) 29.08.13115991,88
2О-20248Система охор-тривожної сигналізації (4-й поверх)30.08.13121062,51
3О-20249Система пожежної сигналізації (4-й поверх)30.08.13118597,41
4О-20264Система охоронної сигналізаціїї (4-й пов. каб керівника ОСОБА_6)29.11.1314109,00
5О-11222Шафа для документів 800*400*200028.12.1011010,00
6О-11224Шафа для документів 800*400*200028.12.1011010,00
7О-11239Стіл комп'ютерний 1400*600*75028.12.1011098,00
8О-11264Тумба мобільна30.06.1111035,60
9О-11288Шафа для докум. зі склом31.08.1111236,00
10О-11291Тумба моб. з шухлядами31.08.1111182,00
11О-11391Стіл робочий Ор10331.07.1315621,62
12О-11392Стіл робочий Ор10331.07.1315621,62
13О-11394Стіл робочий Ор10431.07.1315261,18
14О-11396Стіл робочий Ор10131.07.1315621,62
15О-11397Тумба Ор212 (корпус дуб)31.07.1313140,35
16О-11406Відгороджувальні алюміневі конструкції29.08.13119722,97
17О-11407Стіл (для переговорной інв №99383)30.08.13114000,00
18О-11414Шкаф дуб кембридж30.08.1314316,71
19О-11419Панелі настінні горіх комо (вздовж стін)30.09.13161410,00
20О-11420Шкаф дуб кембридж30.09.1314316,71
21О-11431Крісло Буффало НВ (4-й пов)29.11.1314443,34
22О-11432Крісло Буффало СF (4-й пов)29.11.1312744,32
23О-11433Крісло Буффало СF (4-й пов)29.11.1312744,32
24О-11434Крісло Буффало СF (4-й пов)29.11.1312744,32
25О-11435Крісло Буффало СF (4-й пов)29.11.1312744,30
26О-18243Компл штор Garden з тюлем на 3 вікна в каб Приймальня27.09.1314919,50
27О-18244Компл штор Garden з ламбр та тюлем на 2 вікна в каб № 227.09.1313099,75
28О-18245Компл штор Garden з тюлем на 6 вікон в каб Переговорна27.09.13128747,55
29О-18246Компл римських штор на 4 вікна в каб № 327.09.1317151,77
30О-18247Компл штор Safran Libora Grown тюлем на 5 вікон в каб 427.09.1318256,18
31О-18255Водонагрівач Ariston PRO ECO 50 V28.11.1311142,28
32О-20250Система відеоспостереження (4-й поверх)30.08.13144157,86
33О-20268Система відеоспостереження (4-й пов каб. ОСОБА_7+ нарадна кімната)30.12.1313770,76
34О-14610Відеосер Core Е6700/МВ G4M- P28/2Gb DVR 831.10.11119054,66
35О-14860Плазмова панель Samsung PS64F85000AT 64 серія 830.09.13141083,55
4Крісло поворотне ORION29.08.1312172,00
6Крісло поворотне ORION29.08.1312172,00
8Крісло поворотне ORION29.08.1312172,00
2Крісло на рамі ORION29.08.1311788,00
3Крісло на рамі ORION29.08.1311788,00
4Крісло на рамі ORION29.08.1311788,00
5Крісло на рамі ORION29.08.1311788,00
6Крісло на рамі ORION29.08.1311788,00
9Крісло на рамі ORION29.08.1311788,00
0Крісло на рамі ORION29.08.1311788,00
4Крісло поворотне ORION хром29.08.1312172,00
8Крісло поворотне ORION хром29.08.1312172,00
3Стілець барний TIZIANO29.08.131270,00
4Стілець барний TIZIANO29.08.131270,00
5Стілець барний TIZIANO29.08.131270,00
6Стілець барний TIZIANO29.08.131270,00
2Крісло поворотне ORION STEEL27.09.1312172,00
539030005Стул поворотний31.01.081283,72
549030006Стул поворотний31.01.081283,71
559030045Стілець офісний ИСО хром С-2616.03.101191,00
569030049Стілець офісний ИСО хром С-2616.03.101191,00
579030071Тумба мобільна 400*400*60028.12.101516,00
589030100Крісло Престиж С-11 з підлокотниками27.12.111299,00
599030109Шафа чарункова для зберігання речей ШОМ-300/2-826.06.1211704,00
609060008Крісла престиж з підлокотниками31.05.111298,02
Стілець на рамі ISO chrome С3829.02.121157,02
Тумба28.04.121597,60
Крісло Тренто екошкіра чорна31.05.131972,00
Крісло Тренто екошкіра чорна31.05.131972,00
Крісло Тренто екошкіра чорна31.05.131972,00
Крісло Тренто екошкіра чорна31.05.131972,00
Крісло Тренто екошкіра чорна31.05.131972,00
689060039Стул ISO хр С 3830.06.111171,90
699060049Стіл 1200-60030.06.111579,60
Шафа гардеробна (корпус дуб)31.07.1312275,49
Шафа гардеробна (корпус дуб)31.07.1312275,49
Тумба мобільна (корпус дуб)31.07.1311132,63
Стіл приставний31.07.1312213,71
Стіл приставний31.07.1312213,71
Крісло поворотне ORION STEEL LB31.07.1312172,00
Крісло поворотне ORION STEEL LB31.07.1312172,00
Крісло поворотне ORION STEEL LB31.07.1312172,00
Крісло поворотне ORION STEEL LB31.07.1312172,00
Крісло поворотне ORION STEEL LB31.07.1312172,00
Крісло поворотне ORION STEEL LB31.07.1312172,00
Крісло поворотне ORION STEEL LB31.07.1312172,00
Крісло поворотне ORION STEEL LB31.07.1312172,00
Крісло поворотне ORION STEEL LB31.07.1312172,00
Крісло поворотне ORION STEEL LB31.07.1312172,00
Крісло поворотне ORION STEEL LB31.07.1312172,00
Крісло поворотне ORION STEEL LB31.07.1312172,00
Крісло поворотне ORION STEEL LB31.07.1312172,00
Крісло поворотне ORION STEEL LB31.07.1312172,00
Крісло поворотне ORION STEEL LB31.07.1312172,00
Крісло поворотне ORION STEEL LB31.07.1312172,00
Крісло поворотне ORION STEEL LB31.07.1312172,00
Крісло поворотне ORION STEEL LB31.07.1312172,00
Крісло поворотне ORION STEEL LB31.07.1312172,00
Крісло поворотне ORION STEEL LB31.07.1312172,00
Стілець поворотний SAMBA29.08.13 1698,04
Стіл Al-30-1227.09.131558,00
Стіл Al-30-1227.09.131558,00
Мобільна тумба з ц/замком А227.09.131795,00
Мобільна тумба з ц/замком А227.09.131795,00
0Мобільна тумба з ц/замком А227.09.131795,00
1Мобільна тумба з ц/замком А227.09.131795,00
2Мобільна тумба з ц/замком А227.09.131795,00
6Шафа фасад ДСП/скло27.09.1311230,00
7Пенал фасад ДСП27.09.131669,00
9Гардероб А5,51,1827.09.131864,00
0Гардероб А5,51,1827.09.131864,00
/1Крісло юпітер С-3829.07.111315,00
3Стіл БЮ104 бук28.11.131423,00
3Стіл кутовий із заглушкою28.11.131714,00
1Крісло Арман-РН30.12.131898,00
3Тумба мобільна з замком30.12.131618,00
8Крісло поворотне ORMAN ЕСО-3030.12.131927,00
2Крісло Оріон (приемная 4-й пов031.12.1312120,00
3Крісло Оріон (приемная 4-й пов031.12.1312120,00
Разом:114480032,28

На виконання рішення суду від 14.03.2017 № 910/21663/16 згідно акту приймання-передання майна від 30.08.2017 частина майна була передана відповідачем позивачу.

№Інвентарний номерНайменуванняДата введення в експлуатацію КількістьСума за бух. даними
10О-11291Тумба моб. з шухлядами31.08.1111182,00
35О-14860Плазмова панель Samsung PS64F85000AT 64 серія 830.09.13141083,55
2Крісло на рамі ORION29.08.1311788,00
3Крісло на рамі ORION29.08.1311788,00
6Крісло на рамі ORION29.08.1311788,00
9Крісло на рамі ORION29.08.1311788,00
4Стілець барний TIZIANO29.08.131270,00
5Стілець барний TIZIANO29.08.131270,00
6Стілець барний TIZIANO29.08.131270,00
2Крісло поворотне ORION STEEL27.09.1312172,00
559030045Стілець офісний ИСО хром С-2616.03.101191,00
569030049Стілець офісний ИСО хром С-2616.03.101191,00
599030109Шафа чарункова для зберігання речей ШОМ-300/2-826.06.1211704,00
609060008Крісла престиж з підлокотниками31.05.111298,02
699060049Стіл 1200-60030.06.111579,60
Шафа гардеробна (корпус дуб)31.07.1312275,49
Шафа гардеробна (корпус дуб)31.07.1312275,49
Тумба мобільна (корпус дуб)31.07.1311132,63
Мобільна тумба з ц/замком А227.09.131795,00
1Мобільна тумба з ц/замком А227.09.131795,00
2Мобільна тумба з ц/замком А227.09.131795,00
6Шафа фасад ДСП/скло27.09.1311230,00
3Стіл кутовий із заглушкою28.11.131714,00
1Крісло Арман-РН30.12.131898,00
3Тумба мобільна з замком30.12.131618,00
8Крісло поворотне ORMAN ЕСО-3030.12.131927,00
Разом:2667818,78

Отже не повернутим залишилось майно у кількості 88 одиниць на загальну вартість 412213,50 грн.

До матеріалів справи долучено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 54181190 від 28.11.2017, згідно якої 22.06.2017 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу суду від 08.06.2017 № 910/21663/16, боржнику встановлено строк на виконання рішення суду, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Оскільки рішення суду боржником у строк, наданий для виконання, виконано не було, 19.07.2017 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100,00 грн. Крім того, вказаною постановою боржнику повторно надано десятиденний строк на виконання рішення суду. Оскільки рішення суду боржником у строк, наданий для виконання, повторно виконано не було, 11.10.2017 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 10200,00 грн. Відповідно до ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Враховуючи викладене, 28.11.2017 державним виконавцем направлено до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення. Крім того, з боржника у повному обсязі стягнуто виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та накладені штрафи. Державним виконавцем постановлено: виконавче провадження з примусового виконання наказу № 910/21663/16 від 08.06.2017 Господарського суду міста Києва про зобов'язання ТОВ "Укрінвест Групп" повернути ПАТ "Фінростбанк" майно, яке було передано на зберігання за договором № 1 від 15.10.2014 у кількості 114 одиниць на загальну суму 480032,28 грн закінчити; припинити чинність арештів коштів боржника.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження: 0000337, дата реєстрації: 12.01.2018 щодо невиконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.06.2017 № 910/21663/16.

31.01.2018 позивач звернувся до слідчого Шевченківського управління поліції Головного управління національної поліції України у м. Києві з заявою про залучення особи до кримінального провадження як потерпілого.

Розмір збитків, які просить стягнути з відповідача позивач обґрунтований вартістю неповернутого позивачу майна у сумі 412213,50 грн та вартістю транспортних послуг у сумі 17190,00 грн.

Вартість транспортних послуг позивач підтверджує доданими до матеріалів справи рахунком-фактурою № 66 від 30.08.2017 на суму 17190,00 грн та платіжним дорученням № 315 від 05.09.2017 на суму 17190,00 грн.

24.10.2017 позивач звернувся до відповідача з вимогою від 20.10.2017 № 3351 щодо надання інформації про місцезнаходження неповернутого майна у кількості 86 одиниць та з вимогою повідомити про дату місце і час повернення майна позивачу.

Відповідно до ст. 936, 938 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов'язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб'єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування. Зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

Відповідно до ст. 942, 943, 944 ЦК України зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі. Якщо зберігання здійснюється безоплатно, зберігач зобов'язаний піклуватися про річ, як про свою власну. Зберігач зобов'язаний виконувати свої обов'язки за договором зберігання особисто. Зберігач має право передати річ на зберігання іншій особі у разі, якщо він вимушений це зробити в інтересах поклажодавця і не має можливості отримати його згоду. Про передання речі на зберігання іншій особі зберігач зобов'язаний своєчасно повідомити поклажодавця. У разі передання зберігачем речі на зберігання іншій особі умови договору зберігання є чинними і первісний зберігач відповідає за дії особи, якій він передав річ на зберігання. Зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі.

Згідно ст. 949, 950 ЦК України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. Зберігач зобов'язаний передати плоди та доходи, які були ним одержані від речі. Тотожність речі, яка була прийнята на зберігання, і речі, яка була повернута поклажодавцеві, може підтверджуватися свідченням свідків. За втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця. Зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі після закінчення строку зберігання лише за наявності його умислу або грубої необережності.

Відповідно до ст. 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

Отже з огляду на приписи Цивільного кодексу України судом у межах справи № 910/21663/16 було захищено права та законні інтереси позивача, зобов'язано відповідача передати майно, яке перебувало у нього на зберіганні. Отже позивач уже реалізував своє право у передбачений законодавством спосіб.

Відповідно до ст. 18, 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права чи інтереси. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, оскільки, позивач реалізував своє право на повернення майна шляхом звернення до суду, однак судове рішення не було виконано, хоча є обов'язковим до виконання, позивач як стягувач може виконати рішення шляхом зміни способу його виконання, а не шляхом звернення до суду з новим позовом, оскільки, в даному випадку вбачається подвійне стягнення, що суперечить ст. 61 Конституції України.

Крім того, суд відзначає, що для стягнення з відповідача збитків у розмірі вартості майна, відповідне майно має бути втрачено, доказів чого суду не надано, а відповідач обставини щодо втрати майна заперечує, посилаючись на обставини, щодо неможливості без шкоди для відповідного майна його відділити від приміщення, в якому воно встановлено.

До матеріалів справи долучено договір суборенди від 18.04.2016 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ярославів Вал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрінвест Групп" згідно якого в суборенду передано приміщення № 12 на 2 поверсі загальною площею 138,6 кв.м за адресою м. Київ, вул. Ярославів Вал, 38.

За твердженням відповідача саме у цьому приміщенні знаходиться майно позивача, оскільки в ньому знаходилось Київське регіональне відділення АТ "Фінросбанк" (відповідач долучив результати пошуку щодо вказаного приміщення в мережі Інтернет та фотографію за результатами вказаних пошуків станом на травень 2015 року).

Проте в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня інформація про власника вищезазначеного приміщення.

Позивачем не спростовано обставини, що спірне майно знаходиться в приміщенні по вул. Ярославів Вал, 38. Тобто докази втрати майна, що є підставою для стягнення зі зберігача, збитків на підставі ст. 951 ЦК України суду не надані.

Крім того, відповідач пропонував позивачу узгодити дату повернення частини майна у кількості 3 одиниці - комплекти штор. У листі вказано, що місцезнаходження решти майна встановлюється. Вказана обставина підтверджується листом від 22.03.2018 № 1/03-18.

Також позивач просить стягнути з відповідача як збитки вартість перевезення меблів у сумі 17190,00 грн. Позивач вказує, що з вини відповідача позивач винайняв транспортний засіб для перевезення всього майна у кількості 114 штук, натомість повернуто позивачу було лише майно у кількості 26 одиниць, в зв'язку з чим транспортні витрати були надмірними.

Відповідно до ч.1 статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доводиться кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Аналогічне положення закріплено і в статті 226 ГК України.

Разом з тим, статтями 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності).

Зі змісту статей 614, 623 ЦК України та статті 226 ГК України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) порушення зобов'язання; 2) збитки; 3) причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та збитками; 4) вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

При цьому згідно частини 2 ст.22 ЦК України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.1 статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 226 ГК України Учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов'язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб'єктам, - зобов'язаний відшкодувати на вимогу цих суб'єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі. Сторона господарського зобов'язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов'язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше.

До вказаних правовідносин застосовуються загальні норми щодо відшкодування шкоди та збитків.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

За зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента або особи, яка завдала шкоду (статті 1166 ЦК України). Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою.

Відсутній і причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача і заподіяною позивачу шкодою. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що: 1) протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; 2) шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки.

Позивач вважає, що витрати на транспортування були надмірними, оскільки, він міг винайняти менший автомобіль для перевезення 26 одиниць майна. З огляду на позицію позивача ним не доведено який саме розмір витрат на транспортні послуги був би обґрунтований, а заявив розмір збитків у повній сумі оплачених транспортних послуг. Отже розмір збитків є необґрунтованим. Крім того, відсутні докази, які б підтверджували причинно-наслідковий зв'язок між поведінкою відповідача та понесеними позивачем витратами та, що ці витрати є саме майновою шкодою позивача.

Тобто, причинно-наслідковий зв'язок між збитками та правопорушенням є залежністю факту настання майнової шкоди (та її розміру) від правопорушення, чи неналежного виконання зобов'язання. Це означає, що господарське правопорушення повинно передувати виникненню збитків. Крім того, не доведено вину відповідача у заподіянні збитків.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що відсутня встановлена належним чином вини відповідача в заподіянні позивачу збитків та не встановлено складу господарського правопорушення, необхідного для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як стягнення збитків, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача щодо стягнення збитків є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У позові Публічного акціонерного товариства "ФІНРОСТБАНК" (65104, м. Одеса, проспект Академіка Глушкова, 13, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвест Групп" (01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд.13, ) про стягнення 421253,50 грн відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 02.11.2018

Суддя І.В.Усатенко