ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" жовтня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1101/16

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Шевченко К.О.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Коломійчук І.О. за посвідченням;

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю;

від третьої особи: Марченко В.О. за довіреністю;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради до відповідача Фізичної особи-підприємця Романовської Світлани Йосипівни за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про стягнення 68435,18 грн.

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця Романовської Світлани Йосипівни про стягнення 68435,18грн. збитків.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на використання відповідачем земельної ділянки площею 497кв.м. розташованої за адресою: АДРЕСА_2 без правовстановлюючих документів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.04.2016р. (суддя Бездоля Ю.С.) порушено провадження у справі №916/1101/16 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

23.0.2016р. за вх.суду№12803/16 позивач звернувся з клопотанням про долучення документів.

15.06.2016р. за вх.суду№15116/16 третя особа звернулася до суду з клопотанням про долучення доказів.

15.06.2016р. за вх.суду№2-3278/16 прокурор звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі №916/1101/16 до постановлення рішення Вищим адміністративним судом України у справі №522/11050/14а.

22.06.2016р. за вх.суду№15555/16 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву.

22.06.2016р. за вх.суду№2-3385/16 позивач звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі №916/1101/16 до розгляду справи №522/11050/14а.

Ухвалою Господарського суду від 22.06.2016р. провадження у справі №916/1101/16 було зупинено до розгляду адміністративної справи №522/11050/14-а.

У зв'язку із закінченням повноважень головуючого судді Бездолі Ю.С., за розпорядженням керівника апарату господарського суду Одеської області №472 від 25.04.2017р. призначено повторний автоматичний розподіл зупиненої справи № 916/1101/16.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2017р., зупинену справу № 916/1101/16 передано на розгляд судді ОСОБА_8

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.04.2017р. зупинену справу №916/1101/16 передано судді ОСОБА_8

Відповідно до статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", статті 32 Господарського процесуального кодексу України, пункту 19 розділу VІІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, пункту 9, 10 Засад використання автоматизованої системи документообігу в Господарському суді Одеської області, в редакції від 22.12.2017р. (протокол №17-13/2017), у зв'язку з настанням обставин, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи №916/1101/16, а саме: звільнення ОСОБА_8 з посади судді Господарського суду Одеської області у відставку з 03.04.2018р., згідно рішення Вищої ради правосуддя від 03.04.2018р. №982/0/15-18, на підставі розпорядження керівника апарату суду №132 від 10.04.2018р. зупинену справу №916/1101/16 було призначено до повторного автоматичного розподілу справи.

Згідно повторного автоматичного розподілу зупинену справу №916/1101/16 передано судді Степановій Л.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.04.2018р. зупинену справу №916/1101/16 прийнято до провадження суддею Степановою Л.В.

06.07.2018р. за вх.суду№13573/18 Одеська міська рада надала до суд лист в якому повідомила, що підстави, що зумовили зупинення провадження усунуті.

10.07.2018р. за вх.суду№2-3482/18 Одеська місцева прокуратура №3 звернулася до суду з клопотанням про поновлення провадження у справі №916/1101/16.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений у новій редакції.

При цьому, згідно з пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.07.2018р. поновлено провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.08.2018р. о 10:50.

В підготовчому засіданні від 01.08.2018р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 06.09.2018р. о 11:40, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.08.2018р. викликано учасників справи у підготовче засідання відкладене на 06.09.2018р. о 11:40.

В підготовчому засіданні від 06.09.2018р. представник позивача звернувся до суду з клопотанням про долучення документів до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні від 06.09.2018р. представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву.

В підготовчому засіданні від 06.09.2018р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 09.10.2018р. о 11:00, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.09.2018р. викликано учасників справи у підготовче засідання відкладене на 09.10.2018р. о 11:00.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.09.2018р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

10.09.2018р. за вх.суду№18349/18 третя особа звернулася до суду з клопотанням про долучення доказів.

В підготовчому засіданні від 09.10.2018р. представник позивача звернувся до суду з клопотанням про долучення документів до матеріалів справи, представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про долучення документів до матеріалів справи, представник третьої особи звернувся до суду з клопотанням про долучення документів до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні від 09.10.2018р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 16.10.2018р. о 10:40, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.10.2018р. викликано учасників справи у підготовче засідання відкладене на 16.10.2018р. о 10:40.

В підготовчому засідання від 16.10.2018р. було оголошено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.10.2018р. закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 22.10.2018р. о 11:00.

В судовому засіданні від 22.10.2018р. було оголошено вступну та резолютивну частину рішення по справі №916/1101/16.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив:

Як вказує прокурор, прокуратурою встановлено, що ФОП Романовській С.Й. на праві приватної власності належать нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 19.06.2006р., видане виконавчим комітетом Одеської міської ради. Нормативна грошова оцінка 1кв.м земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2, відповідно до довідки №547 від 18.08.2014р. Управління Держкомзему у м. Одесі, становить 2542,09грн. Таким чином, ФОП Романовська С.Й. фактично використовує земельну ділянку, загальною площею 497кв.м., загальна нормативно-грошова оцінка якої становить 1 263 418,73грн.

Прокурор, посилаючись на ч. 5 ст. 120, ч.ч. 1,2 ст.93, ст. 125 Земельного кодексу України вказує, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди, право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту реєстрації цього права. З метою реалізації наданих земельним законодавством повноважень, комісією з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам 25.12.2014 складено акт, відповідно до якого розмір збитків, нанесених територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради у вигляді неодержаного доходу, якій міг би одержати власник земельної ділянки, але не одержав внаслідок її тимчасового зайняття ФОП Романовською С.Й. та використання без правовстановлюючих документів, становить 68435,18грн., про дату, час та місце розгляду комісією питання нарахування збитків ФОП Романовську С.Й. повідомлено листом №01-13/9785 від 02.12.2014р. Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.05.2015р. №164 «Про затвердження актів комісії з визначення розміру відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок» затверджено акти комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам земельних ділянок та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок. Вказане рішення не скасовано та є чинним. Відповідно до цього рішення сума збитків, завданих територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради внаслідок тимчасового зайняття земельної ділянки ФОП Романовською С.И. та використання без правовстановлюючих документів, становить 68 435,18грн. Листом від 15.06.2015р. №01-13/3422

ФОП Романовську С.Й. повідомлено про необхідність сплати вищенаведеної суми нарахованих збитків, проте суб'єкт господарювання у встановлений строк не сплатив збитки, визначені актом комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.

Прокурор зазначає, що вказане свідчить про проявлену відповідачем бездіяльність у вчиненні передбачених чинним законодавством заходів по своєчасному оформленню права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться належна відповідачу на праві власності будівля, у зв'язку з чим відповідач право оренди землі у встановленому законодавством порядку не набув, а відтак використовує земельну ділянку, розташовану у м. Одесі, АДРЕСА_2, неправомірно, без правовстановлюючих документів, що свідчить про наявність з боку відповідача протиправної винної поведінки.

В обґрунтування повноважень на звернення до суду з даним позовом прокурор зазначає, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Водночас, з моменту прийняття рішення Виконавчим комітетом Одеської міської ради минуло більше 9 місяців, проте Одеською міською радою не вжито заходів щодо відшкодування збитків, спричинених внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, що свідчить про неналежне виконання службових обов'язків працівниками Одеської міської ради. Відповідно до Положення «Про Департамент комунальної власності Одеської міської ради», яке затверджено рішенням Одеської міської ради від 2752-VІ від 19.02.2013р., Департамент у встановленому порядку здійснює захист прав та інтересів територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради в усіх судових органах. Крім того, юридичний департамент Одеської міської ради за зверненням Департаменту комунальної власності Одеської міської ради може захищати інтереси територіальної громади, міської ради, міського голови та виконавчого комітету в судах (Положення про юридичний департамент Одеської міської ради, затверджений рішенням Одеської міської ради від 28.02.2011 №384-VІ). У зв'язку з чим, прокурор вимушений самостійно звертатись до суду для захисту інтересів територіальної громади в особі Одеської міської ради. Згідно вимог чинного законодавства, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є Одеська міська рада. З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги норми діючого законодавства України, рішення Конституційного Суду України, Одеською місцевою прокуратурою №3 пред'являється позов в інтересах держави в особі - Одеської міської ради, оскільки використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів спричиняє державі і територіальній громаді економічні збитки, перешкоджає здійсненню передбаченого Конституцією України права власності на землю, унеможливлює використання Одеською міською радою зазначеної земельної ділянки для державних і суспільних потреб, тягне нераціональне використання земель і створює передумови спричинення збитків оточуючому середовищу.

Враховуючи викладене, прокурор просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача збитки у сумі 68435,18грн.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Департамент комунальної власності Одеської міської ради позовні вимоги підтримує у повному обсязі та зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284 «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» було затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (надалі - Порядок). Відповідно до частини 1 Порядку власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Як вказує Департамент комунальної власності Одеської міської ради відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру прав власності Романовська С.Й. є власником нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, на підставі свідоцтва про право власності від 19.06.2006р., виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради. ФОП Романовська С.Й. звернулась до Одеської міської ради із заявою від 12.09.2013р. за №37-Р-5168 з проханням передати їй в довгострокову оренду строком до 50 років земельну ділянку орієнтованою площею 497кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зазначене звернення було скероване на розгляд Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 18.09.2013р. за вхід. №01-26/Р-37-1364. З метою з'ясування інформації щодо об'єктів нерухомості та відомостей щодо інших ймовірних власників нерухомого майна Департаментом було зроблено запит від 31.01.2014р. за №01-26/Р-37-1364(13) до Одеського міського бюро технічний інвентаризації та реєстрації нерухомості. За результатами розгляду заяви ФОП Романовської С.Й. від 04.03.2014р. за №34-Р-808 (вхід. №01-26/Р-37-369 від 06.03.2014 р.) Департамент листом від 02.04.2014р. за №01-26/Р-37-369 повідомив заявницю, що ним підготовлено проект рішення Одеської міської ради «Про надання дозволу фізичній особі-підприємцю Романовській С.Й. на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 497кв.м, за адресою: АДРЕСА_2, для експлуатації та обслуговування нежитлового приміщення (магазину-офісу)». На заяву ФОП Романовської С.Й. від 16.07.2014р. за №02.2-10/58 (вхід. №01-26/Р-37-1082 від 17.07.2014 р.) Департаментом було надано відповідь від 14.08.2014р. за№01-26/Р-37-1082 в межах наданих повноважень. Також за результатами розгляду зазначеного звернення Департамент листом від 29.10.2014р. №01-26/Р-37-1446 повідомив ФОП Романовську С.Й., що ним підготовлено проект рішення «Про надання дозволу фізичній особі-підприємцю Романовській С.И. на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 497кв.м., за адресою: АДРЕСА_2, для експлуатації та обслуговування нежитлового приміщення (магазину-офісу)» та проект договору на резервування (використання) місця розташування об'єкта, які направлені на узгодження до Одеської міської ради. Рішенням Одеської міської ради від 25.02.2015р. №6456-VI фізичній особі-підприємцю Романовській С.Й. на розробку проекту землеустрою відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 497кв.м, за адресою АДРЕСА_2, для експлуатації та обслуговування нежитлового приміщення (магазину-офісу)». Також на заяву ФОП Романовської С.Й. від 06.07.2016р. за №34-Р-4526 (вхід. № 01-26/Р-34-1062 від 12.07.2016р.) листом від 26.07.2016р. за №01-26/Р-34-1062 Департамент надав відповідь щодо підготовки проекту рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 497кв.м для експлуатації та обслуговування нежитлового приміщення (магазину- офісу)», який направлено до розгляду на сесії Одеської міської ради.

Департамент зазначає, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП Романовській С.Й., для експлуатації та обслуговування нежитлового приміщення (магазину-офісу) супровідним листом від 23.11.2016р. №01-13/5373 був направлений до юридичного департаменту Одеської міської ради. За розглядом якого на підставі рішення Одеської міської ради від 26.04.2017р. №2108-VІІ затвердили проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ФОП Романовскій С.Й. На підставі вищезазначеного рішення був укладений договір оренди землі від 05.07.2017р. та зареєстрований в реєстрі за №1372. Таким чином, встановлено, що відповідач в період з 01.11.2013 р. по 30.11.201р. користувався земельною ділянкою площею 497кв.м без достатніх правових підстав. Тобто в її діях вбачається елемент складу правопорушення - протиправність дії.

Як стверджує департамент, актом комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 25.12.2014р. було визначено, що розмір збитків, нанесених територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради, у вигляді неодержаного доходу, який міг би одержати власник земельної ділянки, але не одержав внаслідок її тимчасового зайняття ФОП Романовською С.Й. та використання без правовстановлюючих документів, складає 68435,18грн. Розмір збитків, нанесених територіальній громаді ФОП Романовською С.Й., розраховувався Комісією виходячи із формули, визначеної п. 1.3 рішення Одеської міської ради від 15.08.2013р. №302. За даними державних податкових органів за період 01.11.2013 р. по 30.11.2014р. ФОП Романовською С.Й. земельний податок не сплачувався. Відповідно до п. 3.4. Положення про комісію з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам розмір збитків територіальної громади м. Одеси за тимчасове заняття земельної ділянки без належного оформлення правовстановлюючих документів на право користування земельною ділянкою (без укладання договору оренди) розраховується за формулою:

Нг01м2*Sзаг*Фв%/12 = орендна плата за місяць

де:

НГ01м2 - нормативна грошова оцінка квадратного метра відповідної земельної ділянки;

Sзаг - загальна площа відповідної земельної ділянки;

Фв% - фіксований відсоток відповідно до рішення Одеської міської ради від 20.09.2011р. №1267-VІ «Про затвердження фіксованих відсотків при визначенні ставок орендної плати за земельні ділянки в м. Одесі».

Депатрамент вказує, що якщо користування земельною ділянкою здійснювалось неповний місяць, розмір збитків визначається пропорційно кількості днів такого користування. Стосовно ФОП Романовської С.Й. розрахунок виконано за період з 01.11.2013 р. по 30.11.2014р., площа земельної ділянки - 497кв.м, НГО 1кв.м земельної ділянки - з 01.01.2014р. становила 2542,09грн./кв.м. До нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2, площею 497кв.м застосовується ставка орендної плати 5%. У зв'язку з цим розрахунки збитків ФОП Романовської С.Й. становлять: 497*2542,09*5%/12= 5264,24грн. (плата за місяць), за 2013р. за ставкою 5% плата нарахована за 2 місяці: 5264,24 *2= 10528,49 грн.; за 2014р. за ставкою 5% плата нарахована за 11 місяців: 5264,24 *11= 57906,69грн.; 10528,49+57906,69=68435,18грн. (розмір збитків). Згідно з листом Департаменту фінансів від 28.08.2018р. №0119/271вх., на рахунок місцевого бюджету №5002 «Інші надходження» 20.02.2015р. сплачено 11500,00 грн. у зв'язку з чим, станом на теперішній час розмір збитків становить 56935,18грн. (68 435,18-11 500,00= 56 935,18грн.).

Як стверджує Департамент, відповідач тривалий час використовує земельну ділянку площею 497кв.м без відповідних документів та без сплати орендної плати, чим завдає територіальній громаді міста Одеси збитків у вигляді неодержаного доходу у вигляді орендної плати, яка могла б сплачуватись до місцевого бюджету міста Одеси за умови дотримання підприємством встановленого чинним законодавством порядку оформлення речових прав на земельну ділянку. Наведене вище свідчить про ухилення відповідача від дій, направлених на оформлення права користування земельною ділянкою відповідно до вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, тобто наявна протиправна поведінка в діях зазначеної фізичної особи підприємця, а також спростовує бездіяльність як Одеської міської ради так і Департаменту (як правонаступника Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради) під час розгляду звернень зазначеного фізичної особи-підприємця.

Відповідач проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що 23.09.2013р. відповідач зверталась із заявою №58 до в.о. начальника управління архітектури та містобудування м. Одеси Колокольникова В.І. про попереднє погодження проекту землеустрою та встановлення обмежень у зв'язку зі змінами в Земельний кодекс України. На лист відповідача від 30.10.2013р. до Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» щодо погодження суміжних меж, вона отримала відповідь від 06.11.2013р. №41-11/2007, що перетинів і накладень на суміжні межі земельних ділянок не визначено. Відповідач звертався до Одеської міської ради з клопотанням в порядку ст.123 Земельного кодексу України про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, однак у місячний строк ФОП Романовська С.Й. не була повідомлена про прийняття будь-якого рішення Одеською міською радою. Також відповідач зверталась із заявою від 25.02.2014р. до в.о. Одеського міського голови, секретаря Одеської міської ради про те, що нею досі не отримано рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки чи мотивована відмова у його виданні, що порушує її права, передбачені чинним законодавством. 15.07.2017р. відповідач зверталась Одеського міського голови про бездіяльність органів міського самоврядування та просила сповістити її про строки розгляду її заяви від 12.09.2013р. про передачу земельної ділянки в довгострокову оренду і отримання рішення міської ради на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки. Таким чином, твердження позивача про проявлену відповідачем бездіяльність у вчинені передбачених чинним законодавством заходів по оформленню права користування земельною ділянкою не відповідають дійсності. Вбачається навмисне та безпідставне затягування процесу укладання договору оренди. Поданням великої кількості заяв та звернень підтверджується факт вживання відповідачем усіх залежних від неї необхідних заходів для належного оформлення свого права землекористування.

Відповідач вказує, що тільки 25.02.2015р. Рішенням Одеської міської ради був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, а договір оренди земельної ділянки був укладений між Одеською міською радою та ФОП Романовською С.Й. 05.07.2017р. 10.02.2017р. Прокуратурою міста Одеси було складене Подання №2024вих.14 «Про усунення порушень вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Подання), в якому зазначалось, що Прокуратурою, при проведенні перевірки додержання Одеською міською радою вищевказаних нормативно- правових актів, було установлено, що затягування процедури розгляду звернень фізичних та юридичних осіб щодо надання земельних ділянок у власність та користування, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, напряму негативно впливає на поповнення місцевого бюджету та своєчасної плати за землю. Таким чином, саме Прокуратурою міста Одеси був доведений факт необґрунтованої тяганини, яка допускалась під час розгляду звернень з питань надання земельних ділянок в оренду та матеріалів землеустрою та призводила до відтермінування строків укладання договорів оренди землі та порушення вищевказаних вимог Земельного кодексу України.

Відповідач вказує, що позовні вимоги позивача ґрунтуються виключно на спеціальному нормативному акті - Порядку, оскільки розмір збитків розрахований за затвердженою формулою та щодо цього з боку позивача не вчинено будь-яких дій, спрямованих на доведення реального характеру збитків в такому розмірі. Для застосування при визначенні розміру збитків приписів Порядку, в даному спорі відсутня така ознака як тимчасове зайняття відповідачем земельної ділянки, оскільки за наявності права власності на об'єкти нерухомого майна на ній відповідач набув право користування земельною ділянкою згідно до ст. 120 ЗК України. Відповідно, безпідставними є твердження позивача, що відповідач тимчасово не використовує вказану земельну ділянку у зв'язку із неоформленням відповідачем права користування нею. Відповідачем вживались всі необхідні заходи для оформлення свого права землекористування, що підтверджується наведеним вище. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання прибутку ще не є підставою для його стягнення. Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такого виду відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. В даному випадку відсутні елементів складу цивільного правопорушення.

Крім того, є підстави вважати, що акт комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 25.12.2014р. складений з порушенням діючого Положення про комісію з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 11.08.2011р. №564, а саме: відсутні два підписи членів складу комісії. Згідно п. 2.16 вказаного Положення, акт комісії' оголошується негайно після його складення та підписується усіма присутніми на засіданні членами Комісії. Оскільки відсутній протокол засідання, де б зазначалась кількість присутніх членів комісії', можна зробити висновок, що акт комісії' складений з порушеннями та є недопустимим доказом по справі.

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у позові у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про прокуратуру" при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право, зокрема, звертатись до суду, з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Пунктом першим ч.6 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження звертатись до суду з позовом (заявою, поданням).

Частиною першою ст.2 Господарського процесуального кодексу України, в якій визначено підстави порушення справ у господарському суді, відносить до таких підстав позовні заяви прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Відповідно до положень ч. 3 цієї статті прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

При цьому, згідно ч.2 ст.29 ГПК України, у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій України" є захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів, зокрема, органів місцевого самоврядування.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред'явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, органи прокуратури України, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, в інтересах якої прокурор звернувся з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Як встановлено судом, в якості обґрунтування подання прокурором даного позову для представництва інтересів держави в особі представницького органу територіальної громади міста - Одеської міської ради, прокурор вказує, що з моменту прийняття рішення Виконавчим комітетом Одеської міської ради минуло більше 9 місяців, проте Одеською міською радою не вжито заходів щодо відшкодування збитків, спричинених внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, що свідчить про неналежне виконання службових обов'язків працівниками Одеської міської ради. Відповідно до Положення «Про Департамент комунальної власності Одеської міської ради», яке затверджено рішенням Одеської міської ради від 2752-VІ від 19.02.2013р., Департамент у встановленому порядку здійснює захист прав та інтересів територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради в усіх судових органах. Крім того, юридичний департамент Одеської міської ради за зверненням Департаменту комунальної власності Одеської міської ради може захищати інтереси територіальної громади, міської ради, міського голови та виконавчого комітету в судах (Положення про юридичний департамент Одеської міської ради, затверджений рішенням Одеської міської ради від 28.02.2011 №384-VІ). У зв'язку з чим, прокурор вимушений самостійно звертатись до суду для захисту інтересів територіальної громади в особі Одеської міської ради. Згідно вимог чинного законодавства, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є Одеська міська рада. З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги норми діючого законодавства України, рішення Конституційного Суду України, Одеською місцевою прокуратурою №3 пред'являється позов в інтересах держави в особі - Одеської міської ради, оскільки використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів спричиняє державі і територіальній громаді економічні збитки, перешкоджає здійсненню передбаченого Конституцією України права власності на землю, унеможливлює використання Одеською міською радою зазначеної земельної ділянки для державних і суспільних потреб, тягне нераціональне використання земель і створює передумови спричинення збитків оточуючому середовищу.

Судом встановлено, що ФОП Романовська С.Й. є власником нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 568,1кв.м. на підставі свідоцтва про право власності від 19.06.2006р.

Зазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, яка знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним.

Згідно з ч. 5 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

Частинами 1,2 ст. 93, ст. 125 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту реєстрації цього права.

Відповідно до п. 5 ст. 126 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Частиною першою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі- продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Таким чином, право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Таке оформлення може мати місце в подальшому, в тому числі шляхом підписання відповідного договору (оренди, емфітевзису, суперфіцію).

Однак, у порушення зазначених вимог законодавства після оформлення у 2006р. відповідачем права власності на нежитлові приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 договір оренди земельної ділянки площею 497кв.м. не укладено, плата за землю не вноситься, хоча земельна ділянка використовуються для розміщення об'єктів нерухомого майна.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач лише з 2013р. зверталась до Одеської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, також відповідач зверталася із заявою від 25.02.2014р. до в.о. Одеського міського голови, секретаря Одеської міської ради про те, що нею досі не отримано рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки чи мотивована відмова у його виданні, 15.07.2017р. відповідач зверталась до Одеського міського голови про бездіяльність органів міського самоврядування та просила сповістити її про строки розгляду її заяви від 12.09.2013р. про передачу земельної ділянки в довгострокову оренду і отримання рішення міської ради на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки.

Судом встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачу для експлуатації та обслуговування нежитлового приміщення (магазину-офісу) супровідним листом від 23.11.2016р. №01-13/5373 був направлений до юридичного департаменту Одеської міської ради. За розглядом якого на підставі рішення Одеської міської ради від 26.04.2017р. №2108-VІІ затвердили проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду відповідачу. На підставі вищезазначеного рішення був укладений договір оренди землі від 05.07.2017р. зареєстрований в реєстрі за №1372.

Однак слід зазначити, що відповідач набув право власності на нежитлові приміщення ще у 2006р., а звернувся до позивача лише 2013р., крім того в матеріалах справи міститься копія виписки по рахунку про сплату відповідачем 11500,00грн., в якому зазначено відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, тобто відповідач своїми діями, а саме сплатою у 2015р. збитків у сумі 11500,00грн. підтвердив факт використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Крім того в матеріалах справи міститься копія листа відповідача 11.02.2015р. в якому відповідач просить розстрочити відшкодування завданих збитків у розмірі 68435,10грн. на 6 місяців згідно наведеного в листі графіку погашення відшкодування.

Згідно зі ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (абзац 1 частини 3 статті 22 Кодексу).

Відшкодування збитків передбачено також і ст.224 ГК України, якою встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

За приписами ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Крім того, п.3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", із змінами і доповненнями, внесеними постановами пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011р. №14, від 17жовтня 2012р. №10, від 16 січня 2013р.№3, від 29 травня 2013р. №8, від 17 грудня 2013р. №13, від 10 липня 2014р. №6 встановлено, що відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Разом з тим, у вирішенні питання про застосування відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки господарським судам необхідно враховувати, що саме по собі встановлення судом наявності фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття.

Господарським судам у вирішенні таких спорів необхідно досліджувати, чи передбачено спеціальним законом отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку для розміщення певних об'єктів, причини відсутності таких документів у особи, що використовує земельну ділянку, наявність у особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку тощо.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (пункт «д» частини першої статті 156 ЗК України).

За змістом ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З аналізу наведених норм вбачається, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено.

Використання земельної ділянки відповідачем без правових підстав, позбавило Одеську міську раду, як власника землі, права отримувати від цієї земельної ділянки дохід у вигляді орендної плати.

Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284 (далі - Порядок) власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Відповідно до п.3 Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Розміри збитків, у тому числі неодержані доходи згідно п. 2 Порядку, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Судом встановлено, що з метою реалізації наданих земельним законодавством повноважень, комісією з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам 25.12.2014р. складено акт, відповідно до якого розмір збитків, нанесених територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради у вигляді неодержаного доходу, якій міг би одержати власник земельної ділянки, але не одержав внаслідок її тимчасового зайняття ФОП Романовська С.Й. та використання без правовстановлюючих документів, становить 68435,18грн., про дату, час та місце розгляду комісією питання нарахування збитків відповідача було повідомлено листом №01-13/9785 від 02.12.2014р.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.05.2015р. №164 «Про затвердження актів комісії з визначення розміру відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок» затверджено акти комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам земельних ділянок та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок. Вказане рішення не скасовано та є чинним. Відповідно до цього рішення сума збитків, завданих територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради внаслідок тимчасового зайняття земельної ділянки ФОП Романовська С.Й. та використання без правовстановлюючих документів, становить 68435,18грн.

Відповідно до п. 3.4. Положення про комісію з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам розмір збитків територіальної громади м. Одеси за тимчасове заняття земельної ділянки без належного оформлення правовстановлюючих документів на право користування земельною ділянкою (без укладання договору оренди) розраховується за формулою:

Нг01м2*Sзаг*Фв%/12 = орендна плата за місяць

де:

НГ01м2 - нормативна грошова оцінка квадратного метра відповідної земельної ділянки;

Sзаг - загальна площа відповідної земельної ділянки;

Фв% - фіксований відсоток відповідно до рішення Одеської міської ради від 20.09.2011р. №1267-VІ «Про затвердження фіксованих відсотків при визначенні ставок орендної плати за земельні ділянки в м. Одесі».

Якщо користування земельною ділянкою здійснювалось неповний місяць, розмір збитків визначається пропорційно кількості днів такого користування.

Розрахунок виконано за період з 01.11.2013 р. по 30.11.2014р., на площу земельної ділянки 497кв.м, за адресою: АДРЕСА_2, нормативно грошова оцінка 1кв.м земельної ділянки - з 01.01.2014р. -2542,09грн./кв.м., на земельну ділянку площею 497кв.м застосовується ставка орендної плати 5% у зв'язку з цим розрахунки збитків відповідача становлять: 497*2542,09*5%/12= 5264,24грн. (плата за місяць), за 2013р. за ставкою 5% плата нарахована за 2 місяці: 5264,24 *2= 10528,49 грн.; за 2014р. за ставкою 5% плата нарахована за 11 місяців: 5264,24 *11= 57906,69грн.; 10528,49+57906,69=68435,18грн. (розмір збитків). Згідно з листом Департаменту фінансів від 28.08.2018р. №0119/271вх., на рахунок місцевого бюджету №5002 «Інші надходження» 20.02.2015р. сплачено 11500,00 грн. у зв'язку з чим, станом на теперішній час розмір збитків становить 56935,18грн. (68 435,18-11 500,00= 56 935,18грн.).

Збитки відшкодовуються власниками землі і землекористувачами, у тому числі орендарями, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісії, а при вилученні (викупі) земельних ділянок - після прийняття відповідною радою рішення про вилучення (викуп) земельних ділянок у період до видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку підприємства, установи, організації або громадянина (п. 5 Порядку).

Отже, системний аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє зробити висновок, що у випадку неукладення договору оренди або іншого правочину як правових підстав для користування земельною ділянкою з вини користувача настають правові наслідки, передбачені статтею 157 Земельного кодексу України та Порядком.

Наразі слід зазначити, що важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

За ствердженнями прокурора, протиправність поведінки відповідача полягає у використанні ним протягом періоду з 01.11.2013р. по 30.11.2014р. земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, в порушення ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України без правовстановлюючих документів, а також невчинення відповідачем належних дій щодо оформлення договору оренди земельної ділянки.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем земельна ділянка використовувалась без правовстановлюючих документів, що в свою чергу спричинило збитки державі і територіальній громаді м. Одеси, які актом комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 25.12.2014р. встановлені в розмірі 68435,18грн., однак враховуючи сплату відповідачем у 2015р. збитків у сумі 11500,00грн., що підтверджується наданою до матеріалів справи копією виписки по рахунку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у сумі 56935,18грн.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року)» (п. 58 Рішення Європейського Суду з прав людини «Серявін проти України» від 10.02.2010р.).

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради підлягають частковому задоволенню у сумі 56935,18грн., в частині стягнення збитків у сумі 11500,00грн. судом відмовлено.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1146,50грн. підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору у сумі 231,50грн. покладаються на Одеську місцеву прокуратуру №3 відповідно до ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради до відповідача Фізичної особи-підприємця Романовської Світлани Йосипівни за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про стягнення 68435,18грн. - задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Романовської Світлани Йосипівни (65015, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Одеської міської ради (65004. М. Одеса, Думська площа,1, ) 56935,18грн. заборгованості, 1146,50грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

3. В позовних вимогах щодо стягнення з відповідача 11500,00грн. - відмовити.

4. Судові витрати у сумі 231,50грн. покласти на Одеську місцеву прокуратуру №3.

Повне рішення складено 29 жовтня 2018р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова