РІШЕННЯ

22 жовтня 2018 року Справа № 913/340/18

Провадження №33/913/340/18

За позовом Приватного підприємства "Автолайн компані", вул.Совєтвська, буд.3а, м.Кремінна Луганської області, 92900,

до відповідача-1 Департаменту регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської області державної адміністрації, пр-т. Центральний, буд.59, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93406

відповідача-2 Приватного підприємства "Люксавто-СДК", вул.Серова, буд.37, м.Лисичанськ Луганської області, 93406

про визнання недійсним договору та визнання права на здійснення пасажирських перевезень

Суддя Драгнєвіч О.В.

Секретар судового засідання Сокрута Н.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: Абрамов Д.С., предстставник за довіреністю б/н від 13.10.2018;

від відповідача-1: Дарнєва М.С., представник за довіреністю №6/Д-1299 від 14.05.2018; Коренєва Н.Г., представник за довіреністю №6/Д-1300 від 14.05.2018;

від відповідача-2: Бондарєва В.В., представник за довіреністю №2 від 02.01.2018.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Приватне підприємство "Автолайн компані" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Департаменту регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської області державної адміністрації та Приватного підприємства "Люксавто-СДК" в якому просило:

- визнати недійсним договір про організацію пасажирських перевезень на внутрішньо обласних автобусних маршрутах загального користування на маршрути: №350 "Рубіжне АС-с/т Южне АС", №421 "Сєвєродонецьк АС-Борівське", №418 "Сєвєродонецьк АС-Рубіжне АС", укладений між Департаментом регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської області державної адміністрації та Приватним підприємством "Люксавто-СДК";

- визнати за Приватним підприємством "Автолайн компані" право здійснювати пасажирські на внутрішньо обласних маршрутах загального користування на маршрути: №231 "Сєвєродонецьк АС- Новоастрахань", №219 "Сєвєродонецьк АС-Борівське", №212 "Сєвєродонецьк-АС-Рубіжне АС" на підставі договору №72/2016 на регулярні перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньо обласному) автобусному маршруті загального користування від 20.09.2013.

Свої вимоги позивач обґрунтовує посилаючись на неправомірність укладення оспорюваного договору між відповідачами, оскільки вказаний договір міг бути укладеним лише з переможцем конкурсу, що повинен був проводитися, за твердженням позивача, лише після 25.10.2021 - закінчення строку дії договору №72/2016 від 25.10.2016 на регулярні перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньо обласному) автобусному маршруті загального користування, укладеного з позивачем.

На думку позивача, оспорюваний договір укладено з порушенням вимог ч.ч.1, 5 ст.44 Закону України "Про автомобільний транспорт", п.55 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03.12.2008, ст.651 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 16.07.2018 позовну заяву б/н від 04.07.2018 Приватного підприємства "Автолайн компані" до Департаменту регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської області державної адміністрації та Приватного підприємства "Люксавто-СДК" про визнання недійсним договору та визнання права на здійснення пасажирських перевезень залишено без руху на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку із недодержання вимог п.2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України. Приватному підприємству "Автолайн компані" встановлено строк - протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 07.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.09.2018.

Відповідач-1 у відзиві за вих.№6/Д-2322 від 20.08.2018 вказує на те, що договір №72/2016 від 25.10.2016, укладений з позивачем, був розірваний ще в грудні 2016 року, оскільки повідомлення про розірвання договору було направлено позивачу ще 01.12.2016 №6/Д-2738, а лист на який посилається позивач від 14.07.2017 №6/Д-2011 був направлений позивачу вдруге як нагадування. Протоколом №143 від 17.11.2016 було виявлено надання позивачем недостовірної інформації, що фактично і стало підставою для дострокового розірвання договору з позивачем. Крім того, обставини, на які посилається позивач, були предметом розгляду в адміністративному провадженні у справі № 812/106/17. За вказаних обставин Департамент регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської області державної адміністрації просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву б/н від 16.08.2018 послався на те, що були зафіксовані допущені позивачем порушення вимог законодавства України на автомобільному транспорті, які полягають в перевезенні пасажирів до початку руху автобуса без продажу квитків, відхилення від схеми маршруту та перевезення пасажирів автобусом, який не перебуває у договорі на маршруті №421 "Сєвєродонецьк АС-Борівське". Відповідачем-1 було розірвано договір №72/2016 від 25.10.2016 з позивачем на підставі пп.2 п.4.2 у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням перевізником суттєвих умов договору. 16.08.2017 відповідач-1 оголошено конкурс на ряд маршрутів, але серед оголошеного конкурсу маршрутів №350 "Рубіжне АС-с/т Южне", №421 "Сєвєродонецьк АС-Борівське", №418 "Сєвєродонецьк АС-Рубіжне АС" не було. Крім того, сам позивач приймав участь в конкурсі, що відбувся 21.09.2017, однак ним були подані документи на участь, які не відповідають вимогам Постанови Кабінету Міністрів України №1081 від 03.12.2008. Відповідач також вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки останній не є стороною оспорюваного договору, а спірні правовідносини сторін підлягають розгляду не в господарському, а в адміністративному провадженні, враховуючи суб'єктний склад сторін та умови укладеного договору.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 06.09.2018 відкладено підготовче засідання на 27.09.2018 у зв'язку із неприбуттям представника позивача та не надання визначених ухвалами суду письмових пояснень.

Ухвалою суду від 27.09.2018 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 16.10.2018.

На початку судового засідання 16.10.2018 з розгляду справи по суті судом оголошувалася короткочасна перерва у зв'язку із наданими поясненнями представнииком позивача. Зокрема, представник пояснив, що відповідно до ст.207 ГПК України позивачем поштою було направлено заяву про зміну предмету позову, яка як з'ясувалося, ще на час проведення судового засідання до суду ще не надійшла. Представник позивача просив надати час для подачі примірника направленої заяви через канцелярію суду та вважати обставини неподання цієї заяви своєчасно у підготовчому засіданні, поважними.

Після оголошеної короткочасної перерви в судовому засіданні представником позивача подана заява через канцелярію суду про зміну предмету позову б/н від 12.10.2018, в якій останній просить:

- визнати недійсним договір про регулярні перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньообласному) автобусному маршруті загального користування №108/2017 від 19.10.2017 року, укладеного між Департаментом регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської області державної адміністрації (відповідачем 1) та Приватним підприємством "Люксавто-СДК" (відповідачем 2) в частині обслуговування маршрутів №202 "Рубіжне АС-с/т Южне АС" та 199 "Рубіжне АС- Воєводівка-Сєвєродонецьк АС";

- визнати за Приватним підприємством "Автолайн компані" право здійснювати регулярні перевезення пасажирів на постійних приміських та міжміських (внутрішньо обласних) автобусних маршрутах загального користування: №202 "Рубіжне АС-с/т Южне АС", №114 "Борівське -Сиротине-Сєвєродонецьк" та 199 "Рубіжне АС- Воєводівка-Сєвєродонецьк АС" на підставі договору №72/2016 на регулярні перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньо обласному) автобусному маршруті загального користування від 25.10.2016.

Також представником наведене обґрунтування щодо поважності причин несвоєчасного подання заяви про зміну предмету позову.

Відповідно до ч.3 cт.46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позич має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. При цьому відповідно п.5 ст.46 до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.

Статтею 207 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що головуючий з'ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов'язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Заслухавши думки представників сторін, з огляду на дотримання позивачем встановленої процедури, а також враховуючи те, що позивачем шляхом подання відповідної заяви про зміну предмету позову фактично усунуто допущені недоліки в редакції первісно заявлених позовних вимог (а саме, наведено правильні назви маршрутів та реквізитів договорів, що відповідає дійсним обставинам справи), суд дійшов висновку про можливість прийняття поданої заяви на підставі ст.207 ГПК України, розгляд справи по суті здійснювати з урахуванням поданої позивачем заяви про зміну предмету позову б/н від 12.10.2018.

В судовому засіданні від 16.10.2018 з розгляду справи по суті розпочато встановлення обставин справи, з'ясування підстав та предмету позову. В засіданні оголошено перерву до 22.10.2018.

Через канцелярію суду представником відповідача-2 подано клопотання про долучення до матеріалів копії договору №107/2017 від 19.10.2017, яке судом задоволено на підставі ч.5 ст.161, ст.207 Господарського процесуального кодексу України.

Після оголошеної перерви, в судове засідання 22.10.2018 прибули представники обох сторін. Суд продовжив встановлення обставин справи та перевірку їх доказами.

Позивач підтримав заявлений позов з урахуванням поданої заяви про зміну предмета позову, просив його задовольнити повністю. Відповідачі просили відмовити в позові, враховуючи доводи, викладені у відзивах.

У судовому засіданні 22.10.2018 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

25.10.2016 між Департаментом регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської області державної адміністрації (організатор/відповідач-1) та Приватним підприємством "Автолайн компані" (перевізник/позивач) на підставі Протоколу засідання конкурсного комітету з організації та проведення конкурсів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом у Луганській області від 05.10.2016 №142, укладено договір №72/2016 на регулярні перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньо обласному) автобусному маршруті загального користування (а.с.19-21).

За умовами вказаного договору організатор надає право, а перевізник бере на себе зобов'язання на здійснення перевезень пасажирів у період з 26.10.2016 до 25.10.2021 на постійному міському (міжміському) внутрішньообласному автобусному маршруті загального користування на умовах, визначених цим договором та іншими нормативними актами на маршрути : №350 "Рубіжне АС-с/т Южне АС", №421 "Сєвєродонецьк АС-Борівське", №418 "Сєвєродонецьк АС-Рубіжне АС" (п.п.1.1, 1.1.1 договору).

В п.3.2 договору сторони погодили, що у разі виявлення організатором або іншими державними органами неодноразових порушень перевізником умов цього договору або положень нормативних актів, що регулюють процеси перевезення пасажирів на регулярних автобусних маршрутах, організатор має право на дострокове розірвання цього договору повідомивши письмово перевізника за десять днів до дати розірвання договору із зазначенням підстав розірвання договору.

Договір може бути також достроково розірвано в односторонньому порядку:

- у разі відмови від виконання умов цього договору однією із сторін;

- у разі невиконання або неналежного виконання перевізником суттєвих умов цього договору;

- у разі невиконання або неналежного виконання перевізником суттєвих умов цього договору;

- у разі, якщо перевізник не приступив до перевезення пасажирів на маршруті впродовж 5 днів з дати початку здійснення перевезень, згідно п.1.1 договору, або без письмового узгодження із замовником перевезень припинив перевезення на термін більш ніж 5 днів;

- у разі, якщо перевізник забезпечує регулярність перевезень п.1.1 цього договору на приміських маршрутах на рівні менш ніж 80%, на міських маршрутах на рівні менш ніж 90%;

- у разі, якщо організатором внесені зміни до мережі внутрішньо обласних автобусних маршрутів загального користування які виключають або суттєво змінюють маршрут визначений п.1.1.1 договору (п.4.2 договору).

Відповідно до п.4.3 договору про одностороннє розірвання договору сторона-ініціатор повинна письмово повідомити другу сторону не пізніше, ніж за десять днів до дати, з якої договір буде вважатись розірваним.

Матеріали справи свідчать про те, що в вересні 2017 року Департаментом регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської області державної адміністрації проведено конкурс з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування згідно затверджених наказом №40-0 від 14.08.2017 Умов конкурсу (а.с.82-86).

21.09.2017 на засіданні Конкурсного комітету з організації та проведення конкурсів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом у Луганській області було прийняте рішення, оформлене протоколом № 146, яким зокрема, за об'єктами конкурсу №18, №19 - за маршрутами №114 "Борівське -Сиротине-Сєвєродонецьк", №202 "Рубіжне АС-с/т Южне АС" та 199 "Рубіжне АС- Воєводівка-Сєвєродонецьк АС" - визнано переможцем відповідача-2 - ПП "Люксавто-СДК" та вирішено рекомендувати організатору перевезень укласти договір терміном дії на 5 років, відповідно до статті 44 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с.88-96).

Наказом Департаменту регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської області державної адміністрації №61-0 від 17.10.2017 введено в дію рішення конкурсного комітету з організації та проведення конкурсів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом у Луганській області щодо визначення переможців конкурсів за маршрутами, які розглядалися на засіданні 21.09.2017 і оформлені протоколом від 21.09.2017 №146 (а.с.87).

За результатами конкурсу, 19.10.2017 між Департаментом регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської області державної адміністрації, та Приватним підприємством "Люксавто-СДК" укладено оспорюваний позивачем договір №108/2017, згідно предмету якого організатор надав право, а перевізник взяв на себе зобов'язання на здійснення перевезень пасажирів у період з 20.10.2017 до 19.10.2022 на постійному приміському (міжміському) внутрішньообласному автобусному маршруті загального користування, на маршрутах: №202 «Рубіжне АС-с/т Южне», №176 «Новокраснянка-Кремінна АС-Рубіжне АС», №199 «Рубіжне АС-Воєводівка-Сєвєродонецьк АС» (а.с.97-99).

Також, під час розгляду спору встановлено, що між вказаними вище сторонами 19.10.2017 укладено договір №107/2017, згідно предмету якого організатор надав право, а перевізник взяв на себе зобов'язання на здійснення перевезень пасажирів у період з 20.10.2017 до 19.10.2022 на постійному приміському (міжміському) внутрішньообласному автобусному маршруті загального користування, на маршрутах: №114 "Борівське -Сиротине-Сєвєродонецьк", №171 "Нова Астрахань - Єпіфанівка - Сєвєродонецьк АС" (а.с.164-165).

Позивач посилається на допущені відповідачами порушення, зокрема неправомірність проведення в вересні 2017 року конкурсу на здійснення перевезень пасажирів по відповідним маршрутам, з огляду на наявність укладеного між позивачем та Департаментом регіонального розвитку договору №72/2016 від 25.10.2016, за умовами якого право перевезення пасажирів на ці маршрути належить саме позивачу, зі строком дії до 25.10.2021.

На обґрунтування власної позиції позивач також зазначає про порушення відповідачем-1 процедури та строків розірвання в односторонньому порядку договору №72/2016 від 25.10.2016, передбаченої ст.651 ЦК України та ст.188 ГК України та умовами договору. Зокрема, безпідставність направлення відповідачем листа за вих.№6/Д-2011 від 14.07.2017 про розірвання договору за відсутності належних доказів допущення позивачем відповідних порушень у перевезенні пасажирів. Також неправомірність в подальшому, за результатами проведеного конкурсу, укладення між відповідачами договору 19.10.2017 №108/2017, в частині маршрутів №202 «Рубіжне АС-с/т Южне», №199 «Рубіжне АС-Воєводівка-Сєвєродонецьк АС», на які, як стверджує позивач, у нього є право перевезення згідно договору №72/2016 від 25.10.2016.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду із відповідним позовом до відповідачів та просив визнати недійсним договір про регулярні перевезення пасажирів №108/2017 від 19.10.2017 року, укладений між відповідачами в частині обслуговування маршрутів №202 "Рубіжне АС-с/т Южне АС" та 199 "Рубіжне АС - Воєводівка-Сєвєродонецьк АС"; визнати за позивачем - ПП "Автолайн компані" право здійснювати регулярні перевезення пасажирів на постійних приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування: №202 "Рубіжне АС-с/т Южне АС", №114 "Борівське -Сиротине-Сєвєродонецьк" та 199 "Рубіжне АС- Воєводівка-Сєвєродонецьк АС" на підставі договору №72/2016 від 25.10.2016.

Відповідачі заперечують проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість та невідповідність підстав заявлених позовних вимог дійсним обставинам справи; правомірність проведення в вересні 2017 року конкурсу на відповідні маршрути, з огляду на те, що розпорядженням облдержадміністрації від 06.04.2017 №216 було затверджено нові маршрути, які виставлялися в якості лотів, а договір №72/2016 від 25.10.2016 із позивачем був розірваний в односторонньому порядку значно раніше, листом від 01.12.2016 № 6/Д-2738 про дострокове розірвання з ним договірних відносин з 11.12.2016.

Крім того, відповідач-2 зазначає про непідвідомчість вказаного спору господарському суду та помилковість обраного позивачем способу захисту.

Надаючи юридичну кваліфікацію спірним правовідносинам сторін, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Частинами 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням..

В статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, згідно з частиною 1 якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Отже, з системного аналізу наведених норм слідує, що спори що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності відносяться до юрисдикції господарських судів.

Предметом позову у даній справі є: 1) визнання недійсним договору від 19.10.2017 №108/2017 про організацію пасажирських перевезень на внутрішньообласному автобусному маршруті загального користування, укладеного між Департаментом регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської області державної адміністрації та Приватним підприємством "Люксавто-СДК", в частині маршрутів №202 «Рубіжне АС-с/т Южне», №199 «Рубіжне АС-Воєводівка-Сєвєродонецьк АС»; 2) визнання за ПП "Автолайн Компані" права здійснювати пасажирські перевезення за маршрутами: №202 "Рубіжне АС-с/т Южне АС", №114 "Борівське -Сиротине-Сєвєродонецьк" та 199 "Рубіжне АС- Воєводівка-Сєвєродонецьк АС", на підставі договору №72/2016 від 25.10.2016.

Судом враховується, що дійсно згідно положень ст. 44 Закону "Про автомобільний транспорт" організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладено на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. При цьому орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у відносинах щодо організації та порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів є субєктом владних повноважень і спори щодо оскарження рішень чи бездіяльності цих органів до виникнення договірних правовідносин між організатором та перевізником-претендентом відносяться до юрисдикції адміністративних судів.

Разом з цим, за змістом ст. 42 Закону України "Про автомобільний транспорт", договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.

Позивачем заявлено вимоги про визнання недійсним у відповідній частині укладеного договору на виконання пасажирських перевезень та визнання за ним права здійснювати пасажирські перевезення на внутрішньообласному автобусному маршруті загального користування на маршрутах: №202 "Рубіжне АС-с/т Южне АС", №114 "Борівське -Сиротине-Сєвєродонецьк" та 199 "Рубіжне АС- Воєводівка-Сєвєродонецьк АС", на підставі договору №72/2016 на регулярні перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньообласному) автобусному маршруті загального користування від 25.10.2016.

Спори щодо таких позовних вимог згідно зі статтею 20 ГПК України підвідомчі господарським судам, зазначене зумовлене саме предметом позову.

Крім того, ст.3 Кодексу про адміністративне судочинство України визначено, що адміністративний договір - це дво- або багатостороння угода, зміст якої складають права та обов'язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди.

Ознаками адміністративного договору є наступне: це угода, що виникає у сфері дії виконавчої влади у зв'язку і з приводу реалізації органом цієї влади державно-владних повноважень; підставою виникнення такої угоди є адміністративний акт - владний вольовий припис; він завжди конкретизує норму адміністративного права чи акт правозастосовчої діяльності і органу державної виконавчої влади; має організуючий характер. Адміністративно- правові договори укладаються у публічних інтересах, мають метою досягнення публічного блага, тобто тут переважають суспільні цілі. Неможливою є одностороння відмова від виконання договірних умов або їх зміна. Норми форс-мажор тут не застосовуються. У деяких випадках необхідною умовою чинності адмінністивно-правового договору є його опублікування.

Таким чином, з викладеного вище вбачається, що адміністративний договір наділений певними притаманними йому ознаками.

Якщо ж суб'єкти (у тому числі орган державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові чи службові особи), хоча б і на реалізацію своїх повноважень, вільно укладають договір відповідно до норм ЦК України чи ГК України, під час укладання такого договору його сторони вільно домовляються про зміст та обсяг прав і обов'язків за договором, можуть відмовитися від його укладання, відповідно такий договір за своєю природою може бути цивільним (господарським), а не адміністративним, оскільки в змісті цього договору відсутні відносини влади і підпорядкування, що є обов'язковим для адміністративного договору, а всі суб'єкти такого договору є рівними.

Натомість як вбачається зі змісту договору від 19.10.2017 №108/2017 про організацію пасажирських перевезень, останній не містить характерних рис, якими наділений адміністративний договір.

Суд зауважує про те, що предметом розгляду в цій справі є не самі по собі дії Департаменту регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської обласної державної адміністрації з організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень, а відповідність вимогам закону вже укладеного договору від 19.10.2017 №108/2017, предметом якого є зобов'язання господарського характеру на здійснення пасажирських перевезень.

Аналізуючи характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги у даній справі спрямовані на захист права в сфері саме господарських правовідносин, а тому визнає помилковими доводи відповідача-2 проте, що даний спір належить до юрисдикції адміністративних судів, та до уваги їх не приймає.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Підставою для захисту такого права є порушення, невизнання або оспорювання цивільного права.

Крім того, приписами ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту таких прав може бути зокрема: визнання права та визнання правочину недійсним.

Згідно ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Частиною 1 ст.215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч. ч.1, 2 ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відносини з перевезення пасажирів регулюються спеціальним щодо даного виду правовідносин Законом України "Про автомобільний транспорт".

Приписами ст. 7 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що забезпечення організації пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.

Відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов'язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під'їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати (ч. 1 ст. 31 Закону України "Про автомобільний транспорт" ) .

Згідно з ч.1 ст.44 Закону України «Про автомобільний транспорт» договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 193 ГК України та 526 ЦК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно статті 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Разом з цим, суд зауважує про наступне.

Як вбачається зі змісту заявлених позовних вимог, позивач, вважаючи, що його право порушене, оскільки йому належить право перевезення згідно укладеного договору №72/2016 від 25.10.2016 за маршрутами: №202 "Рубіжне АС-с/т Южне АС", №114 "Борівське -Сиротине-Сєвєродонецьк" та №199 "Рубіжне АС- Воєводівка-Сєвєродонецьк АС", просить визнати за ним право на ці маршрути.

У зв'язку із чим також визнати недійсним договір від 19.10.2017 №108/2017, укладений між відповідачами, в частині лише маршрутів №202 «Рубіжне АС-с/т Южне», №199 «Рубіжне АС-Воєводівка-Сєвєродонецьк АС».

Наразі позивачем, посилаючись на наявність в нього права на вказані 3 маршрути - №202, №114 та №199 згідно умов укладеного з відповідачем договору №72/2016 від 25.10.2016, оспорюється лише укладений між відповідачами договір від 19.10.2017 №108/2017 в частині лише 2-х маршрутів - №202 та №199.

Укладений між відповідачами 19.10.2017 договір №107/2017, згідно предмету якого організатором було надано право відповідачу-2 на здійснення перевезень пасажирів у період з 20.10.2017 до 19.10.2022 на маршрутах: №114 "Борівське -Сиротине-Сєвєродонецьк" (право на який, зокрема позивач вважає належить йому) та №171 "Нова Астрахань - Єпіфанівка - Сєвєродонецьк АС", наразі позивачем взагалі не оспорюється.

Зі змісту позову також вбачається, що позивач фактично заперечує факт дострокового розірвання в односторонньому порядку відповідачем договору №72/2016 від 25.10.2016 згідно направленого йому листа за вих.№6/Д-2011 від 14.07.2017 про розірвання договору за відсутності належних доказів допущення позивачем відповідних порушень у перевезенні пасажирів, а також неправомірність в подальшому проведення відповідачем-1 конкурсу з перевезення пасажирів на відповідні маршрути та укладення відповідного договору з переможцем відносно 2-х спірних маршрутів.

Однак, позивач, посилаючись на наявність в нього права здійснення перевезень пасажирів на маршрутах : №202 "Рубіжне АС-с/т Южне АС", №114 "Борівське -Сиротине-Сєвєродонецьк" та №199 "Рубіжне АС- Воєводівка-Сєвєродонецьк АС" з підств саме наявності укладеного з відповідачем-1 договору №72/2016 від 25.10.2016, не враховує наступні обставини, з'ясовані судом під час розгляду спору.

Як зазначалося вище, дійсно 25.10.2016 між Департаментом регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської області державної адміністрації (організатор/відповідач-1) та Приватним підприємством "Автолайн компані" (перевізник/позивач) на підставі Протоколу засідання конкурсного комітету з організації та проведення конкурсів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом у Луганській області від 05.10.2016 №142, було укладено договір №72/2016 на регулярні перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньо обласному) автобусному маршруті загального користування (а.с.19-21).

Згідно предмету договору №72/2016 позивачу надавалося право на здійснення перевезень пасажирів у період з 26.10.2016 до 25.10.2021 за маршрутами : №350 "Рубіжне АС-с/т Южне АС", №421 "Сєвєродонецьк АС-Борівське", №418 "Сєвєродонецьк АС-Рубіжне АС" (п.п.1.1, 1.1.1 договору).

Однак, в подальшому, за протокольним рішенням Конкурсного комітету з організації та проведення конкурсів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом у Луганській області від 17.11.2016 № 143 було визнано недостовірною інформацію, що була подана позивачем до конкурсу, а також рекомендовано організатору конкурсу розірвати вказаний договір із позивачем та укласти договір на 1 рік з ПП «Люксавто-СДК», яке зайняло друге місце у вказаному конкурсі (а.с.106-108).

Згідно з абзацом третім підпункту 3 пункту 55 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 № 1081, саме організатор конкурсу має право достроково розірвати договір, з автомобільним перевізником у разі: порушення ним умов договору. У такому разі для роботи на маршруті призначається автомобільний перевізник, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце, на строк до закінчення дії договору, який було розірвано, а в разі його відмови чи відсутності - призначати до проведення конкурсу іншого автомобільного перевізника один раз на строк не більш як три місяці; надходження від органів виконавчої влади письмової інформації, що підтверджує факт подання ним недостовірної інформації; порушення ним умов договору під час виконання перевезень на маршруті як перевізника, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач-1, як організатор конкурсу, повідомив позивача листом від 01.12.2016 № 6/Д-2738 про дострокове в односторонньому порядку розірвання з ним договірних відносин з 11.12.2016, керуючись пп.3 п.55 Порядку, пунктами 4.2, 4.3, 4.5 умов договору на регулярні перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньообласному) автобусному маршруті загального користування від 25.10.2016 №72/2016, та необхідність у 2-денний термін з дати закінчення його дії (до 13.12.2016 включно) повернути організатору оригінал примірника договору, що перебуває у ПП "Автолайн компані".

По іншим об'єктам конкурсу №1, 11, 22, 25 повідомлено, що договірні відносини від 25.10.2016 №70/2016, №71/2016, №73/2016, №74/2016 з ПП "Автолайн компані" залишаються в силі, відповідно до пункту 13 Порядку, де позивач брав участь у конкурсі, як один перевізник - претендент (а.с.109-110).

Разом з цим, вимога відповідача-1 щодо повернення оригіналу договору була залишена позивачем без виконання.

У зв'язку із достроковим розірванням з вказаних підстав договору №72/2016 укладеним з позивачем 25.10.2016, відповідач-1 19.12.2016 уклав з другим переможцем - з ПП «Люксавто-СДК» на підставі протоколів засідання Конкурсного комітету від 05.10.2016 № 142, від 17.11.2016 № 143, договір № 81/2016 на регулярні перевезення пасажирів на постійних внутрішньо обласних маршрутах загального користування, а саме: «Рубіжне АС - с/т Южне», «Сєвєродонецьк АС Борівське», «Сєвєродонецьк АС - Рубіжне АС» - терміном дії до 19.12.2017 (а.с. 117-119).

Вказані обставини були предметом дослідження Луганським окружним адміністративним судом та Донецьким апеляційним адміністративним судом під час розгляду справи № 812/106/17, в якій позивач просив визнати нечинним протокольне рішення відповідача №143 в 17.11.2016, прийняте за результатами засідання Конкурсного комітету; визнати нечинним рішення відповідача від 01.12.2016 (викладеного в листі від 01.12.2016 р. № 6/Д-2738) щодо розірвання в односторонньому порядку договору № 72/2016 від 25.10.2016 на регулярні перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньо обласному) автобусних маршрутах загального користування, а саме: «Рубіжне АС с/т Южне», «Сєвєродонецьк АС Борівське», «Сєвєродонецьк АС - Рубіжне АС», укладеного між позивачем та відповідачем-1; визнати дійсними результати конкурсу на пасажирські перевезення, викладені в протоколі засідання Конкурсного комітету від 05.10.2016 № 142; визнати дійсним укладений договір № 72/2016 від 25.10.2016 на регулярні перевезення пасажирів; зобов'язати відповідача-1 розірвати договір на пасажирські перевезення, укладений між ним та ПП «Люксавто-СДК» за результатами прийнятого відповідачем протокольного рішення на засіданні конкурсного комітету з організації та проведення конкурсів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом у Луганській області від 17.11.2016 р. № 143.

Зокрема, постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.10.2017 було заловолено апеляційну скаргу Департаменту регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської обласної державної адміністрації, скасовано постанову Луганського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року у справі № 812/106/17 (якою частково був задоволений адміністративний позов), та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ПП «Автолайн компані» до Луганської обласної державної адміністрації, Департаменту регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської обласної державної адміністрації, Конкурсного комітету з організації та проведення конкурсів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом у Луганській області, третя особа ПП «Люксавто-СДК» про визнання нечинним рішень, зобов'язання вчинити певні дії, відмовлено.

Згідно положень ч. 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постанова суду апеляційної інстанції від 02.10.2017 у справі № 812/106/17 набрала законної сили з моменту проголошення та наразі є чинною.

Враховуючи зазначене, встановлені під час розгляду справи № 812/106/17 Донецьким апеляційним адміністративним судом обставини мають преюдиційне значення для вирішення даного спору, в якому беруть участь ті ж самі сторонни, та враховуються судом.

Отже, ст.7 Закону України «Про автомобільний транспорт», п.п.3 пункту 55 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 №1081, а також положення пунктів 3.2, 4.2., 4.3 договору від 25.10.2016 №72/2016, надають право замовнику достроково розірвати договір перевезення пасажирів в односторонньому порядку з підстав виявлених порушень, що і було вчинено відповідачем.

Таким чином, договір № 72/2016 від 25.10.2016, укладений між позивачем та Департаментом регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської області державної адміністрації (згідно маршрутів : №350 "Рубіжне АС-с/т Южне АС", №421 "Сєвєродонецьк АС-Борівське", №418 "Сєвєродонецьк АС-Рубіжне АС"), на який наразі позивач посилається, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, був розірваний достроково відповідачем-1 в односторонньом упорядку з 11.12.2016 у зв'язку із поданням учасником недостовірної інформації, про що позивача було повідомлено листом від 01.12.2016 № 6/Д-2738 про дострокове розірвання з ним договірних відносин згідно п.п.3 п.55 Порядку проведення конкурсу та пунктів 4.2., 4.3., 4.5. договору (а.с.109-110).

Враховуючи вищевикладене, суд визнає безпідставним посилання позивача на неправомірність проведення конкурсу в вересні 2017 року та укладення в подальшому між відповідачами договору від 19.10.2017 №108/2017, в частині зокрема маршрутів №202 «Рубіжне АС-с/т Южне», №199 «Рубіжне АС-Воєводівка-Сєвєродонецьк АС», з підстав заперечення позивачем факту розірвання договору № 72/2016 від 25.10.2016.

Оскільки під час розгляду спору судом з'ясовано, що договір № 72/2016 від 25.10.2016, укладений з позивачем на вказані маршрути перевезення був розірваний в односторонньому порядку ще з 11.12.2016 (на підставі саме листа направленого позивачу від 01.12.2016 № 6/Д-2738); в подальшому у зв'язку із достроковим розірванням вказаного договору з позивачем, відповідач-1 19.12.2016 уклав з другим переможцем - ПП «Люксавто-СДК» на вказані маршрути договір № 81/2016 з терміном дії до 19.12.2017, суд не може погодитися із доводами позивача про те, що основний договір № 72/2016 від 25.10.2016 було неправомірно розірвано відповідачем-1 саме листом за вих.№6/Д-2011 від 14.07.2017 про розірвання договору за відсутності належних доказів допущення позивачем відповідних порушень у перевезенні пасажирів.

Матеріали справи свідчать про те, що дійсно лист за вих.№6/Д-2011 від 14.07.2017 про розірвання договору, на який наразі посилається позивач, направлявся позивачу, що не заперечується відповідачем-1.

Зі змісту вказаного листа вбачається, що відповідач-1 повторно звернувся до позивача, повідомляючи про те, що керуючись п.п. 3,4 пункту 55 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 №1081, організатором достроково розірвано договір з 11.12.2016.

Рішенням суду від 22.02.2017 у справі за позовом ПП "Автолайн компані" зупинено до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі №812/106/17 дію: рішення конкурсного комітету з організації та проведення конкурсів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом у Луганській області від 17.11.2016 №143; рішення Департаменту регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської обласної державної адміністрації про розірвання договору регулярних перевезень пасажирів на постійному маршруті «Рубіжне АС - с/т Южне», «Сєвєродонецье АС - Борівське», «Сєвєродонецьк АС - Рубіжне АС» з ПП "Автолайн компані" №72/2016 від 25.10.2016.

До Департаменту надійшла інформація Управління Укртрансбезпеки у Луганській області від 11.07.2017 №985/28/4-17 щодо порушень ПП "Автолайн компані" 10.07.2017 при обслуговуванні маршруту №421 «Сєвєродонецьк АС - Борівське» чинного законодавства про автомобільний транспорт, а саме: перевезення 14 пасажирів автобусом реєстр.№ВВ 3724 АА без продажу квитків на проїзд до початку руху автобуса та відхилення від схеми автобусного маршруту при здійсненні перевезень пасажирів автобусом реєстр.№ВВ 4963 СР (не передбаченим договором для використання на зазначеному маршруті).

Враховуючи викладене, керуючись підпунктом 3 пункту 55 Порядку, пунктами 3.2, 4.2, 4.3, 4.5 умов договору, повідомлено про одностороннє розірвання договору з 25.07.2017 та необхідність у 2-денний термін з дати закінчення його дії (до 27.07.2017 включно) повернути організатору оригінал примірника договору, що перебуває у ПП "Автолайн компані" (а.с.17).

Згідно пояснень відповідача-1, лист за вих.№6/Д-2011 від 14.07.2017 був направлений позивачу повторно як лист-нагадування, з огляду на оскарження позивачем рішення відповідача про дострокове розірвання договору згідно листа від 01.12.2016 № 6/Д-2738 та не виконання позивачем вимоги щодо повернення примірника оригіналу договору.

Разом з цим, зазначене не спростовує обставин щодо дострокового розірвання - з 11.12.2016 в односторонньому порядку договору № 72/2016 від 25.10.2016, у зв'язку із поданням учасником недостовірної інформації, укладеного між позивачем та Департаментом регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської області державної адміністрації, враховуючи направлений відповідачем-1 лист від 01.12.2016 № 6/Д-2738 про розірвання договору, а також правомірності проведення конкурсу з перевезення пасажирів в вересні 2017 року.

Крім того, суд зауважує про те, що позивач, фактично заперечуючи факт дострокового розірвання з ним договору № 72/2016 від 25.10.2016 та зазначаючи про неправомірність проведення конкурсу на відповідні маршрути, сам брав участь у конкурсі, що відбувся в вересні 2017 року відносно спірних маршрутів перевезення.

Матеріали справи свідчать про те, що 21.09.2017 на засіданні Конкурсного комітету з організації та проведення конкурсів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом у Луганській області було прийняте рішення, оформлене протоколом № 146, яким зокрема було вирішено не допускати позивача - перевізника ПП «Автолайн компані» до участі у конкурсі відповідно до пп.1,3 п.12 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 №1081, у зв'язку із наявністю заяуважень до оформлених учасником документів у пропозиції (а.с.88-96).

Натомість рішення, оформлене протоколом №146 від 21.09.2017 (яким були визначені відповідні переможці за результатами проведеного конкурсу, та у відповідності до якого в подальшому був укладений оспорюваний позивачем договір, а також вирішено не допускати позивача до участі у конкурсі) позивачем взагалі не оскаржувалося, та наразі є чинним.

Також судом враховується, що розпорядженням Луганської обласної державної адміністрації від 06.04.2017 №216 на підставі ст.ст.6, 14 Закону України «Про автомобільний транспорт» були затверджені нові автобусні маршрути загального користування приміського та міжміського внутрішньо обласного сполучення, в якому відсутні маршрути №350 «Рубіжне АС-с/т Южне», №421 «Сєвєродонецьк АС - Борівське», №418 «Сєвєродонецьк АС - Рубіжне АС», на які претендує позивач згідно договору № 72/2016 від 25.10.2016.

Також цим розпорядженням було визнано таким, що втратило чинність, розпорядження голови облдержадміністрації від 27.09.2013 №1468 "Про затвердження автобусних маршрутів загального користування приміського та міжміського внутрішньообласного сполучення" (а.с.70-79).

Саме з урахуванням нової сітки маршрутів, визначеної розпорядженням від 06.04.2017 №216, проводився конкурс в вересні 2017 року, за результатами якого з відповідачем - ПП "Люксавто-СДК" були укладені договори 19.10.2017 №108/2017, №107/2017, зокрема на маршрути №202 «Рубіжне АС-с/т Южне», №199 «Рубіжне АС-Воєводівка-Сєвєродонецьк АС», №114 "Борівське -Сиротине-Сєвєродонецьк".

З матеріалів справи вбачається, що позивач - ПП «Автолайн Компані» , оспорюючи вказане розпорядження, звертався до Луганського окружного адміністративного суду із позовом до Луганської обласної державної адміністрації, треті особи Департамент регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської обласної державної адміністрації, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправним та скасування розпорядження від 06.04.2017 №216.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 22.05.2017 за результатами розгляду справи №812/599/17 в позові відмовлено. Постанова суду набрала законної сили.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (частина 1 статті 74 ГПК України).

Відповідно до статті 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Наразі позивачем не спростовано встановлених судом обставин, в обґрунтування власної позиції не надано належних доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необгрунтованості позовних вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України сплачений судовий збір за подання позову в сумі 3 524 грн. покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні позову Приватного підприємства "Автолайн компані" до Департаменту регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської області державної адміністрації та Приватного підприємства "Люксавто-СДК" відмовити.

2. Судові витрати в сумі 3 524 грн. віднести на позивача - Приватне підприємство "Автолайн компані".

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, в порядку визначеному п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 31.10.2018.

Суддя О.В. Драгнєвіч