РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.10.2018Справа № 910/9617/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії

до товариства з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України»

про стягнення 1 154 672,21 грн.

за участю представників сторін:

від позивача Крупка Н.М. - адвокат (посвідчення адвоката № 2104/10 від 24.10.2002),

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2018 року публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Київської міської філії (далі - ПАТ «Укртелеком», позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України» (далі - ТОВ «Телесистеми України», відповідач) про стягнення 1 154 672,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його обов'язку своєчасно та в повному обсязі оплатити послуги з використання ККЕ (кабельної каналізації електрозв'язку), надані позивачем на підставі договору про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ «Укртелеком» № 866 від 22.01.2013.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача грошові кошти в загальному розмірі 1 154 672,21 грн., з яких: 995 804,18 грн. - основний борг, 57 850,02 грн. - пеня, 82 345,21 грн. - інфляційна складова боргу, 18 672,80 грн. - 3% річних.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.07.2018 відкрито провадження у справі № 910/9617/18 та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче провадження призначено на 23.08.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.08.2018 викликано ТОВ «Телесистеми України», як відповідача, в підготовче засідання, призначене на 11.09.2018.

05.09.2018 відділом автоматизованого діловодства зареєстровані подані позивачем доповнення до позовної заяви, в яких позивач надав пояснення щодо здійснених відповідачем часткових оплат заборгованості.

У судовому засіданні 11.09.2018 судом оголошено перерву до 25.09.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.09.2018 закрито підготовче провадження у праві та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 18.10.2018.

У судовому засіданні 18.10.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та правомірними, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в жодне підготовче та судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 18.10.2018 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

22.01.2013 між ПАТ «Укртелеком» (Укртелеком) та ТОВ «Телесистеми України» (замовник) був укладений договір про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ «Укртелеком» № 866 (далі - договір).

Відповідно до п. 2.1 договору його предметом є технічні, організаційні та економічні умови прокладання кабелів електрозв'язку замовника в каналах кабельної каналізації електрозв'язку Укртелекому.

Згідно з п. 2.2 договору Укртелеком відповідно до умов цього договору надає замовнику в користування кабельну каналізацію електрозв'язку, що передбачає виконання комплексу організаційно-технічних заходів та надання таких послуг:

а) розробка та видача технічних умов (ТУ);

б) бронювання місця в ККЕ Укртелекому;

в) погодження робочого проекту;

г) технічний нагляд за роботою Замовника в ККЕ Укртелекому;

ґ) надання місця в каналі ККЕ Укртелекому;

д) використання ККЕ Укртелекому.

Положеннями п. 1.1 договору визначено, що ККЕ (кабельна каналізація електрозв'язку) - це обладнання та споруди Укртелекому, призначені для прокладання, монтажу та експлуатаційного обслуговування кабелів телекомунікацій, що включають трубопроводи, закладні та оглядові пристрої в колодязях, кабельних шафах, шахтах, колекторах, мостах, естакадах, тунелях, будівлях, а також приміщення для вводу кабелів і розміщення лінійного обладнання.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що замовник зобов'язується оплачувати послуги відповідно до умов цього договору, додаткових угод та додатків до нього.

Замовник зобов'язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість послуг, визначених відповідно до умов цього договору, на підставі виставлених Укртелекомом рахунків (п. 3.2.1 договору).

Відповідно до п. 4.9 договору оплату послуги з використання ККЕ замовник здійснює щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця на підставі рахунка Укртелекому.

Згідно з п. 4.10 договору до введення в дію державних регульованих тарифів на надання в користування ККЕ застосовуються відповідні тарифи Укртелекому. Сторони зобов'язані при введенні державних регульованих тарифів на надання в користування ККЕ застосувати нові тарифи з дати їх введення в дію. При цьому втрачають чинність додатки № 5/1-5/N, № 6/1-6/N до договору. До додатків № 2/1-2/N, № 3/1-3/N, № 4/1-4/N до договору вносяться відповідні зміни протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту набрання чинності відповідним рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, про встановлення тарифів.

Пунктом 4.12 договору передбачено, що на вартість усіх послуг, зазначену у відповідних додатках до договору, додатково нараховується податок на додану вартість за ставкою, визначеною відповідно до чинного законодавства України.

Судом встановлено, що сторонами було укладено ряд додаткових угод, а саме № 129-3140062 від 04.03.2014, № 128-3140061 від 04.03.2014, № 126-3130408 від 05.12.2013, № 125-2140037 від 23.01.2014, № 122-3140004 від 14.01.2014, № 120-2130935 від 27.12.2013, № 119-2130934 від 27.12.2013, № 118-2130933 від 27.12.2013, № 116-3130392 від 27.12.2013, № 115-1130492 від 27.12.2013, № 108-1130493 від 27.12.2013, № 106-1130468 від 01.11.2013, № 102-2130861 від 03.12.2013, № 101-2130860 від 03.12.2013, № 97-3130326 від 11.11.2013, № 89-2130738 від 18.10.2013, № 88-2130737 від 18.10.2013, № 87-2130736 від 18.10.2013, № 86-2130735 від 18.10.2013, № 85-2130734 від 17.10.2013, № 75-3130275 від 25.09.2013, № 74-1130350 від 10.09.2013, № 71-2130645 від 06.09.2013, № 70-2130644 від 06.09.2013, № 68-3130242 від 02.09.2013, № 67-3130241 від 02.09.2013, № 66-3130240 від 02.09.2013, № 65-3130239 від 02.09.2013, № 64-3130238 від 30.08.2013, № 63-3130237 від 02.09.2013, № 61-2130616 від 28.08.2013, № 60-2130615 від 28.08.2013, № 59-2130614 від 28.08.2013, № 57-2130299 від 12.08.2013, № 55-2130529 від 25.07.2013, № 49-1130272 від 23.07.2013, № 48-2130512 від 19.07.2013, № 46-1130254 від 15.07.2013, № 45-1130242 від 15.07.2013, № 42-1130236 від 03.07.2013, № 41-2130450 від 03.07.2013, № 39-2130432 від 21.06.2013, № 38-2130431 від 20.06.2013, № 26-3130094 від 15.05.2013, № 25-2130317 від 14.05.2013, № 24-2130306 від 08.05.2013, № 23-1130136 від 25.04.2013, № 22-1130135 від 25.04.2013, № 21-2130287 від 25.04.2013, № 20-2130253 від 09.04.2013, № 17-1130097 від 01.04.2013, № 13-1130078 від 18.03.2013, № 11-3130034 від 12.03.2013, № 10-2130161 від 12.03.2013, № 8-2130127 від 28.02.2013, № 7-2130110 від 22.02.2013, № 6-1130032 від 04.02.2013, № 4-2130057 від 29.01.2013, № 3-2130052 від 25.01.2013, № 2-1130009 від 22.01.2013, умовами яких узгоджені адреси розташування ККЕ, довжина зайнятого каналу в ККЕ та розмір плати за користування даною ККЕ.

Крім того, рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, № 861 від 30.12.2013 були затверджені граничні тарифи, які введені в дію з 01.02.2014, відповідно до яких позивач розрахував розмір плати за користування каналом ККЕ за договором, додатковими угодами та додатками до нього.

Судом також встановлено, що протягом спірного періоду з жовтня 2016 року по березень 2018 року позивач надав відповідачу послуги з використання ККЕ загальною вартістю 1 043 542,82 грн., що підтверджується рахунками-актами № 746405 від 31.10.2016, № 746405 від 30.11.2016, № 746405 від 31.12.2016, № 746405 від 31.01.2017, № 746405 від 28.02.2017, № 746405 від 31.03.2017, № 746405 від 30.04.2017, № 746405 від 31.05.2017, № 746405 від 30.06.2017 на суму 57 610,31 грн. кожен, № 746405 від 31.07.2017 на суму 57 621,67 грн., № 746405 від 31.08.2017 на суму 57 633,79 грн., № 746405 від 30.09.2017 на суму 61 667,36 грн. (з урахуванням здійсненого перерахунку), № 746405 від 31.10.2017 на суму 57 645,35 грн., № 746405 від 30.11.2017 на суму 58 321,35 грн. (з урахуванням здійсненого перерахунку), № 746405 від 31.12.2017 на суму 57 733,66 грн., № 746405 від 31.01.2018 на суму 58 959,53 грн., № 746405 від 28.02.2017, № 746405 від 31.03.2018 на суму 57 733,66 грн. кожен.

Проте, відповідач, у порушення умов укладеного сторонами договору, надані протягом спірного періоду позивачем послуги оплатив частково, а саме в загальній сумі 5 760,59 грн., що підтверджується довідкою № 83818 від 24.09.2018, наданою акціонерним товариством «Альфа-Банк».

Крім того сторонами була укладена угода про взаємозалік зустрічних однорідних вимог від 07.07.2017, згідно з умовами якої зобов'язання відповідача перед позивачем за договором № 866 від 22.01.2013 припинені на суму 100 649,81 грн.

Як вбачається з поясненнями позивача, наданих у доповненнях до позовної заяви, даною сумою 100 649,81 грн. сплачена заборгованість відповідача в сумі 58 671,76 грн., яка виникла станом на 30.09.2017, тобто до початку спірного періоду, та частково заборгованість в сумі 41 978,05 грн. за жовтень 2016, який входить до спірного періоду, що розглядається в межах даної справи.

Таким чином, судом встановлено, що заборгованість відповідача за надані позивачем протягом спірного періоду з жовтня 2016 року по березень 2018 року послуги за договором про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ «Укртелеком» № 866 від 22.01.2013 становить 995 804,18 грн. (1 043 542,82 грн. - 5 760,59 грн. - 41 978,05 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 7 вказаної статті, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач документів, які б підтверджували оплату ним заборгованості перед позивачем в повному обсязі або спростовували доводи останнього, суду не надав.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 995 804,18 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 57 850,02 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідач надані позивачем послуги оплатив частково, відтак допустив порушення зобов'язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 6.2 договору передбачено, що за порушення строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла період, за який стягується пеня, від вартості неоплачених послуг за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Здійснивши власний розрахунок пені з урахуванням визначених позивачем періодів її нарахування, суд встановив, що розмір пені становить 59 423,59 грн., тобто є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення, отже, вказана позовна вимога є обґрунтованою та правомірною і підлягає задоволенню в розмірі, визначеному позивачем, а саме - 57 850,02 грн.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 18 672,80 грн. та інфляційну складову боргу в розмірі 82 345,21 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних та інфляційної складової боргу, суд встановив, що розмір вказаних позовних вимог становить 18 749,90 грн. та 84 829,85 грн., відповідно, тобто є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення. Отже, вказані позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в розмірі, заявленому позивачем, а саме 3% річних в розмірі 18 672,80 грн., інфляційна складова боргу в розмірі 82 345,21 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України» (02094, м. Київ, вул. Червоногвардійська, буд. 27А, ідентифікаційний код 34726705) на користь публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18, ідентифікаційний код 21560766) в особі Київської міської філії (01033, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 40, ідентифікаційний код ВП 01189910) основний борг у розмірі 995 804,18 грн. (дев'ятсот дев'яносто п'ять тисяч вісімсот чотири грн. 18 коп.), пеню в розмірі 57 850,02 грн. (п'ятдесят сім тисяч вісімсот п'ятдесят грн. 02 коп.), інфляційну складову боргу в розмірі 82 345,21 грн. (вісімдесят дві тисячі триста сорок п'ять грн. 21 коп.), 3% річних в розмірі 18 672,80 грн. (вісімнадцять тисяч шістсот сімдесят дві грн. 80 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 17 320,08 грн. (сімнадцять тисяч триста двадцять грн. 08 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 06.11.2018.

Суддя О.Г. Удалова