ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2018 р. Справа № 917/977/18

м. Полтава

за позовною заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" вул.Комарова, 2а, м.Полтава, 36008

до Товариства з обмеженою відповідальністю кредитно-фінансова, торгівельна компанія "Спільне українсько-британське підприємство "Єврокрим" с.Зубівка, Миргородського району, Полтавської області, 37660

про стягнення 42 160,20 грн.

Суддя Солодюк О.В.

Секретар судового засідання Олійник Н.І.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Розглядається позовна заява про стягнення заборгованості по договору № 2511 від 17.11.2006р. на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води в сумі 42 160,20 грн., в т.ч. 20 766,23 грн. - основного боргу, 20 766,23 грн. – пені, 231,84 грн. - 3% річних, 395,90 грн. - втрат від інфляційних процесів.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце судового засідання позивач повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням.

Відповідач відзив на позов не надав, його представник в судове засідання не з'явився.

Ухвала суду про відкладення розгляду справи від 12.09.2018р. повернулась до суду з відміткою пошти на конверті про закінчення терміну зберігання, яка була направлена судом на адресу відповідача, зазначену у позові та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 10.10.2018р.

Згідно ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно п. п. 3-5 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ст. 232 ГПК України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.

Отже, з врахуванням вищезазначеного, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно ч.2 ст. 178, ч.1 ст. 202 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 11.10.2018р. ухвалено рішення згідно ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (теплопостачальна організація) (далі-позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю кредитно-фінансова, торгівельна компанія "Спільне українсько-британське підприємство "Єврокрим" (споживач) (далі-відповідач) був укладений договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 2511 від 17.11.2006 р., який діє для опалення з 17.11.2006 р. по 31.12.2011р., а в частині розрахунків – до їх повного завершення (п.17 договору).

Відповідно до п.1 вищезазначеного договору теплопостачальна організація бере на себе постачання тепловою енергією у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщення споживача до межі розподілу будівель квартири №191 в м. Полтаві по вул. Жовтневій,46.

Відповідно до п.2 договору відповідальність теплопостачальної організації і споживача за стан і обслуговування теплових установок і мереж визначається їх балансовою належністю. Межею розподілу є вимикаючий пристрій спільна система опалення з житловим будинком по вул. Жовтневій, 46.

Відповідно до п.3 договору теплопостачальна організація забезпечує безперебійне постачання теплом споживача.

Відповідно до п. 11 договору всі розрахунки по даному договору проводяться плановими платежами за платіжними дорученнями платника у розмірі 1/3 обсягів місячного споживання теплової енергії.

-          за першу декаду розрахункового періоду – до 10 числа розрахункового періоду;

-          за другу декаду розрахункового періоду – до 20 числа розрахункового періоду;

-          кінцевий розрахунок проводиться до 30 числа поточного місяця з урахуванням суми проміжних платежів;

-          а також можлива попередня оплата.

Згідно п. 10 договору оплата за опалення, що проводить споживач, стягується на основі тарифів, встановлених уповноваженим органом.

Сторонами була укладена додаткова угода №5 від 10.10.2011р. до договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 2511 від 17.11.2006р., якою умови договору доповнено розділом «Облік теплової енергії», змінений розділ договору «Розрахунки за користування тепловою енергією» та викладений в іншій редакції.

Відповідно до п. 10 договору та додаткової угоди №5 до цього договору обсяг теплової енергії, який постачається споживачу в розрахунковому періоді, визначається теплопостачальною організацією розрахунковим способом відповідно до теплового навантаження об'єктів з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, та наведений в п.3 додатку «Розрахунок обсягу теплової енергії», який є невід'ємною частиною даного договору. Розрахункове теплове навантаження на опалення складає 0,004101 Гкал/год.

Оплата вартості теплової енергії, визначеної розрахунковим способом в п. 3 додатку «Розрахунок теплової енергії», проводиться споживачем плановим платежем до 30 числа поточного місяця.

Кінцевий розрахунок вартості теплової енергії визначеної з урахуванням фактичної температури повітря, проводиться споживачем до 15 числа місяця наступного за розрахунковим на підставі виписаного рахунку.

Відповідно до п.11.2 договору та додаткової угоди №5 до цього договору факт отримання споживачем теплової енергії фіксується щомісячно Актом приймання-передачі теплової енергії, який складається сторонами відповідно до вимог чинного законодавства і договору.

У разі неповернення споживачем Акту приймання-передачі теплової енергії в 5- денний термін, як це передбачено пунктом 7 ж) договору він, підписаний «Теплопостачальною організацією» в односторонньому порядку, вважається оформленим відповідно до вимог чинного законодавства і підтверджує факт надання споживачу теплової енергії.

Сторонами також була укладена додаткова угода №6 від 30.04.2014р. до вищезазначеного договору, якою були внесені зміни: п.7 договору доповнено п.п. ж): споживач зобов'язаний розглянути направлений йому теплопостачальною організацією акт приймання-передачі теплової енергії і при відсутності заперечень в 5-денний термін повернути його теплопостачальній організації, підписаний та скріпленим печаткою.

Пункт 20 абзац 2 договору змінено та викладено в наступній редакції: «У випадку зміни тарифів теплопостачальна організація повідомляє про це споживачу у порядку, визначеному законодавством і розрахунок проводиться з дня затвердження нових тарифів. Нові тарифи є обов'язковими до застосування і набирають чинності для сторін без укладання додаткових угод.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України “Про державне регулювання у сфері комунальних послуг” та згідно з абз. 7 ст. 16 Закону України “Про теплопостачання” Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг встановлює тарифи на теплову енергію суб’єктам природних монополій та суб’єктам господарювання на суміжних ринках у сфері теплопостачання.

Тариф на теплову енергію, що виробляється та постачається ПОКВПТГ “Полтаватеплоенерго” встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП).

Вказаною комісією тарифи на теплову енергію для потреб інших споживачів встановлені в такому розмірі:

1 513,28 грн./Гкал (без ПДВ) з 24 лютого 2017 року на підставі постанови НКРЕКП № 151 від 01.02.2017р.

1 558,93грн./Гкал (без ПДВ) з 05 січня 2018 року на підставі постанови НКРЕКП № 1529 від 28.12.2017р.

Відповідно до п. 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 (надалі Правила) розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі.

Відповідно до умов договору всі розрахунки по цьому договору проводяться на підставі рахунка, виписаного теплопостачальною організацією споживачу з обов'язковим застосуванням діючих тарифів.

На виконання умов договору позивач відповідачу здійснив постачання теплової енергії у вигляді гарячої води, відповідно до чого позивач відповідачу направив акти приймання-передачі теплової енергії №АВ-18320 від 31.10.2017р., № АВ-21442 від 30.11.2017р., № АВ-24649 від 31.12.2017р., № АВ-2146 від 31.01.2018р., № АВ-5346 від 28.02.2018р., №АВ-8662 від 31.03.2018р., №АВ-11863 від 30.04.2018р., підписані позивачем (а.с. 34-39), що підтверджується реєстрами направлення (а.с.41-47).

Відповідно до п. 7 ж договору та додаткової угоди №6 вказаного договору відповідач не повернув позивачу підписані та скріплені печаткою акти приймання-передачі, внаслідок чого дані акти вважаються оформленими відповідно до вимог чинного законодавства і підтверджує факт надання споживачу теплової енергії (п.11.2 договору з врахуванням додаткової угоди №5).

Отже, факт належного виконання позивачем умов договору підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії №АВ-18320 від 31.10.2017р., № АВ-21442 від 30.11.2017р., № АВ-24649 від 31.12.2017р., № АВ-2146 від 31.01.2018р., № АВ-5346 від 28.02.2018р., №АВ-8662 від 31.03.2018р., №АВ-11863 від 30.04.2018р., підписані позивачем (а.с. 34-39).

Позивач відповідачу виставив рахунки на оплату теплової енергії (централізоване опалення), офісне приміщення по вул. Соборності, 46. 545Ж: № АВ-9815 від 31.10.2017р., № АВ-11444 від 30.11.2017р., № АВ-13080 від 31.12.2017р., № АВ-1057 від 31.01.2018р., № АВ-2726 від 28.02.2018р., №АВ-4537 від 31.03.2018р., №АВ-6179 від 30.04.2018р. (а.с.27-33) на загальну суму 20766,24 грн., які були направлені поштою відповідно до реєстру рахунків (а.с.41-47).

Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 11.1 договору та додаткової угоди №5 до нього оплата вартості теплової енергії, визначеної розрахунковим способом в п.3 додатку «Розрахунок обсягу теплової енергії», проводиться споживачем плановим платежем до 30 числа поточного місяця.

Кінцевий розрахунок вартості теплової енергії визначеної з урахуванням фактичної температури повітря, проводиться споживачем до 15 числа місяця наступного за розрахунковим на підставі виписаного рахунку.

Відповідач порушив свої зобов'язання по оплаті отриманих послуг, внаслідок чого за період з 01.10.2017р. по 30.04.2018р. за відпущену теплову енергію за відповідачем утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 20 766,23 грн.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Доказів погашення боргу відповідачем не надано.

Вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 20 766,23 грн. по договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 17.11.2006р. № 2511 обгрунтована, підтверджена наявними доказами та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплати неустойки.

Згідно ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.3 ст. 1 Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибуткових територій» від 20.05.1999р., суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100% загальної суми боргу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 11.3 договору та додаткової угоди №5 до договору у випадку несплати у вказані в договорі строки нараховується пеня в розмірі 1,0% за кожний день прострочки платежу, але не більше 100% боргу згідно Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги» №686-ХІ від 20.05.99р., а також стягується 3% річних та інфляційні витрати з простроченої суми згідно зі ст. 625 ЦК України.

Позивачем заявлено до стягнення 20 766,23 грн. пені за період з 15.11.2017р. по 03.07.2018р., 231,84 грн. – 3% річних за період з 15.11.2017р. по 03.07.2018р. та 395,90 грн. – інфляційні втрати за період з грудня 2017р. по травень 2018р., які перевірені судом за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій "Ліга. Закон" та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 42 160,20 грн., в т.ч. 20 766,23 грн. - основного боргу, 20 766, 23 грн.- пені, 231,84 грн. - 3 % річних, 395,90 грн. - інфляційних втрат по договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 2511 від 17.11.2006р. обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, не оспорені відповідачем та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю кредитно-фінансова, торгівельна компанія "Спільне українсько-британське підприємство "Єврокрим", с. Зубівка, Миргородського району, Полтавської області, 37660, на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства “Полтаватеплоенерго”, 36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2а, р/р 0972 в філії Полтавського обласного управління АТ “Ощадбанк” МФО 331467, – 20 766,23 грн. - основного боргу, 20 766,23 грн. - пені, 231,84 грн. - 3 % річних, 395,90 грн. - інфляційних втрат, а всього суму 42 160, 20 грн., 1 762,00 грн. - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Солодюк О.В.