РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2018Справа № 910/9126/18
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові Продукти» (01033, м.Київ, СПОРТИВНА ПЛОЩА, будинок 3)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНВЕСТГРУП» (01004, м.Київ, ВУЛИЦЯ ШОВКОВИЧНА, будинок 46/48) стягнення заборгованості у розмірі 186 788 грн. 17 коп.
Представники:

від Позивача: Шкробтак І.В. (представник за довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові Продукти» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНВЕСТГРУП» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 186 788 грн. 17 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов'язань за Договором поставки №10012018 від 10.01.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2018 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові Продукти» до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНВЕСТГРУП» про стягнення заборгованості у розмірі 186 788 грн. 17 коп. залишено без руху.

23.07.2018 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли заяви про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 року відкрито провадження у справі №910/9126/18, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 31.07.2018 року.

31.07.2018 року підготовче судове засідання не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Чинчин О.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2018 року продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання призначено на 20.09.2018 року.

В судове засідання 20.09.2018 року з'явився представник Позивача. Представник Відповідача не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче судове засідання на 10.10.2018 року.

21.09.2018 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про зміну підстав позову.

В судове засідання 10.10.2018 року з'явився представник Позивача. Представник Відповідача не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Судом прийнято до розгляду заяву Позивача про зміну підстав позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.10.2018 року.

В судовому засіданні 24 жовтня 2018 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи, викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання представник Відповідача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 року, надісланою на адресу Відповідача.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суд зазначає, якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНВЕСТГРУП» є 01004, м.Київ, ВУЛИЦЯ ШОВКОВИЧНА, будинок 46/48.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/9126/18 направлялись на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНВЕСТГРУП», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 24 жовтня 2018 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

10.01.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нові Продукти» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНВЕСТГРУП» (Постачальник) було укладено Договір поставки №10012018, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, продати, поставити та передати у власність Покупця обладнання, а Покупець зобов'язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти й оплатити таке обладнання. (а.с.14-17)

Найменування, кількість та асортимент обладнання, що повинно бути поставлено Постачальником Покупцю за цим Договором, визначена в специфікаціях, що є невід'ємною частиною даного Договору. (п.1.2 Договору)

Згідно з п.3.1 Договору Постачальник поставляє Покупцю обладнання протягом строку, зазначеного у Специфікації, який є невід'ємною частиною договору. Умови поставки DDP склад Покупця, що знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 10, Жашків, Черкаська обл.

У п.4.1 Договору зазначено, що ціни на обладнання погоджені Сторонами в специфікаціях, що є невід'ємною частиною даного Договору, та встановлені з урахуванням тари.

Згідно з п.5.3 Договору умови оплати: 50% попередня оплата - протягом 5 банківських днів після одержання рахунка - фактури Покупцем; 50% залишок оплати - протягом 5 банківських днів після одержання Покупцем повідомлення про готовність обладнання до відвантаження.

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що у випадку порушення Постачальником строків поставки, Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від всій вартості недопоставленого обладнання, за кожен день такої затримки.

Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2018 року, а в частині виконання зобов'язань - до повного їх виконання. (п.11.1 Договору)

Специфікацією №1 до Договору поставки №10012018 від 10.01.2018 року Сторони узгодили найменування товару, одиниці виміру, кількість, ціну, загальну вартість у розмірі 173 709 грн. 71 коп. Термін поставки: 30 календарних днів з моменту отримання 50% попередньої оплати. (а.с.18)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки №10012018 від 10.01.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові Продукти» здійснило перерахування грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНВЕСТГРУП» у розмірі 86 289 грн. 66 коп., що підтверджується платіжним дорученням №D535650 від 20.02.2018 року. (а.с.19)

Листом №14/03/1 від 14.03.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНВЕСТГРУП» повідомило Позивача, що товар готовий до відвантаження та просило здійснити доплату у розмірі 83 022 грн. 84 коп. (а.с.21)

На виконання умов Договору поставки №10012018 від 10.01.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові Продукти» здійснило перерахування грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНВЕСТГРУП» у розмірі 83 022 грн. 84 коп., що підтверджується платіжним дорученням №D547286 від 16.03.2018 року. (а.с.20)

26.03.2017 року Позивач надіслав на адресу Відповідача лист №757 з вимогою здійснити повернення грошових коштів у розмірі 169 312 грн. 50 коп. (а.с.22-23), у відповідь на яку Відповідач листом №05042018 від 05.04.2018 року повідомив, що необхідно дочекатись отримання повернення грошових коштів від ТОВ «Інтегровані водні технології». (а.с.24-26)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги з урахуванням Заяви про зміну підстави позову від 21.09.2018 року, яка прийнята Судом до розгляду, Позивач зазначає, що Відповідач в порушення умов Договору не здійснив поставку товару у повному обсязі та не повернув суму попередньої оплати у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Нові Продукти» становить 169 312 грн. 50 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНВЕСТГРУП» пеню у розмірі 17 475 грн. 67 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові Продукти» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору поставки №10012018 від 10.01.2018 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки №10012018 від 10.01.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові Продукти» здійснило перерахування грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНВЕСТГРУП» у розмірі 86 289 грн. 66 коп., що підтверджується платіжним дорученням №D535650 від 20.02.2018 року. (а.с.19)

Згідно з п.5.3 Договору умови оплати: 50% попередня оплата - протягом 5 банківських днів після одержання рахунка - фактури Покупцем; 50% залишок оплати - протягом 5 банківських днів після одержання Покупцем повідомлення про готовність обладнання до відвантаження.

Листом №14/03/1 від 14.03.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНВЕСТГРУП» повідомило Позивача, що товар готовий до відвантаження та просило здійснити доплату у розмірі 83 022 грн. 84 коп. (а.с.21)

На виконання умов Договору поставки №10012018 від 10.01.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові Продукти» здійснило перерахування грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНВЕСТГРУП» у розмірі 83 022 грн. 84 коп., що підтверджується платіжним дорученням №D547286 від 16.03.2018 року. (а.с.20)

Таким чином, Суд зазначає, що на виконання умов Договору поставки №10012018 від 10.01.2018 року Позивачем було сплачено на рахунок Відповідача грошові кошти у загальному розмірі 169 312 грн. 50 коп.

Специфікацією №1 до Договору поставки №10012018 від 10.01.2018 року Сторони узгодили найменування товару, одиниці виміру, кількість, ціну, загальну вартість у розмірі 173 709 грн. 71 коп. Термін поставки: 30 календарних днів з моменту отримання 50% попередньої оплати. (а.с.18)

Проте, матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження належного виконання Відповідачем умов Договору поставки №10012018 від 10.01.2018 року в частині здійснення поставки товару у строк по 22.03.2018 року.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.10.2013 року по справі № 5011-42/13539-2012|3-30гс13.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов'язання, внаслідок якої припиняється зобов'язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов'язання.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 Цивільного кодексу України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки законом не визначено форму пред'явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред'явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

26.03.2017 року Позивач надіслав на адресу Відповідача лист №757 з вимогою здійснити повернення грошових коштів у розмірі 169312 грн. 50 коп. (а.с.22-23), у відповідь на яку Відповідач листом №05042018 від 05.04.2018 року повідомив, що необхідно дочекатись отримання повернення грошових коштів від ТОВ «Інтегровані водні технології». (а.с.24-26)

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНВЕСТГРУП» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Нові Продукти» за Договором поставки №10012018 від 10.01.2018 року становить 169 312 грн. 50 коп.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «Нові Продукти» в розмірі 169 312 грн. 50 коп.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, Суд приходить до висновку, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання з повернення перерахованих Позивачем коштів у розмірі 169 312 грн. 50 коп.

Отже, Суд приходить до висновку, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив поставку товару в повному обсязі та не повернув переховані грошові кошти у повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 169 312 грн. 50 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 23.03.2018 р. по 06.07.2018 р. у розмірі 17 475 грн. 67 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання.

Згідно з нормами ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

При цьому Суд зазначає, що розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов»язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України - це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов»язань.

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що у випадку порушення Постачальником строків поставки, Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від всій вартості недопоставленого обладнання, за кожен день такої затримки.

Виходячи з того, що сторони умовами договору передбачили застосування у разі порушення терміну поставки продукції пені від суми несвоєчасно поставленого товару; спірні правовідносини є господарськими, а відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські санкції застосовуються за порушення будь-яких господарських зобов»язань, а не тільки за невиконання грошового зобов»язання, Суд вважає, що вимоги Позивача є обґрунтованими.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв»язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного зобов'язання з 23.03.2018 р. по 06.07.2018 р. у розмірі 17 475 грн. 67 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача та до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає пеня за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного зобов'язання у розмірі 17 152 грн. 05 коп.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНВЕСТГРУП» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові Продукти» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 169 312 грн. 50 коп. та пеня у розмірі 17 152 грн. 05 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові Продукти» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНВЕСТГРУП» (01004, м.Київ, ВУЛИЦЯ ШОВКОВИЧНА, будинок 46/48, Ідентифікаційний код юридичної особи 41389721) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові Продукти» (01033, м.Київ, СПОРТИВНА ПЛОЩА, будинок 3, Ідентифікаційний код юридичної особи 33234957) заборгованість у розмірі 169 312 (сто шістдесят дев'ять тисяч триста дванадцять) грн. 50 (п'ятдесят) коп., пеню у розмірі 17 152 (сімнадцять тисяч сто п'ятдесят дві) грн. 05 (п'ять) коп. та судовий збір у розмірі 2 796 (дві тисячі сімсот дев'яносто шість) грн. 97 (дев'яносто сім) коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 31 жовтня 2018 року.

Суддя О.В. Чинчин