ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 918/797/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пількова К. М. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

за участю секретаря судового засідання Жураховської Т.О.

розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Сарненське автотранспортне підприємство - 15640"

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду (головуючий А.В. Маціщук, судді М.Г. Петухов, В.В. Грязнов) від 03.07.2018

за позовом Приватного акціонерного товариства "Сарненське автотранспортне підприємство - 15640"

до Сарненської міської ради

та 5 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації"

про визнання протиправним і скасування рішення в частині, визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації.

Учасники справи:

представник позивача - не з'явився,

представник відповідача 1 - не з'явився,

представник відповідача 2 - Мосійчук С.П.

представник третьої особи 1 - не з'явився,

представник третьої особи 2 - не з'явився,

представник третьої особи 3 -Лябах О.О.,

представник третьої особи 4 - не з'явився.

Короткий зміст позовних вимог

1. 24.11.2017 Приватне акціонерне товариство "Сарненське автотранспортне підприємство - 15640" (далі - Позивач) подало позовну заяву про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Сарненської міської ради від 18.04.2007 № 292 "Про оформлення права власності на будівлі, що знаходяться в місті Сарни" у частині оформлення загальнодержавної власності на будівлю котельні-бані за адресою: місто Сарни, вул. Белгородська, 41 (далі - Рішення) за державою України в особі Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій у повному оперативному управлінні Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій у Рівненській області Сарненського районного відділу, скасування реєстрації права власності на будівлю котельні-бані за адресою: Рівненська область, місто Сарни, вул. Белгородська, 41 (далі - Котельня) за державою України в особі Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій у повному оперативному управлінні Головного Управління Міністерства надзвичайних ситуацій у повному оперативному управлінні Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій у Рівненській області Сарненського районного відділу та визнання недійсним Свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно серія ЯЯЯ № 811528, видане 10.05.2007 виконавчим комітетом Сарненської міської ради (далі - Свідоцтво).

2. Позовна заява мотивована незаконністю Рішення та Свідоцтва та відповідної реєстрації права власності на спірний об'єкт нерухомості, оскільки реєстрація та оформлення права власності на спірний об'єкт відбулась за зверненням керівництва Самостійної державної пожежної частини № 14, яка звернулась до Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації про виготовлення технічної документації та оформлення права власності на ряд об'єктів, у тому числі і спірний, змінивши при цьому адресу об'єкта - з вул. Технічна, 2 на вул. Белгородська, 41, видавши тим самим Котельню, як таку, що належить пожежній частині, тоді як це нерухоме майно поряд з іншими об'єктами нерухомості були передані створеному відкритому акціонерному товариства "Сарненське АТП - 15640" (правонаступником прав та обов'язків якого на підставі рішення зборів акціонерів від 23.04.2013 у зв'язку із перейменуванням є Позивач) згідно з наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області (далі - Третя особа 1) від 28.09.2001 № 351 "Про передачу нерухомого майна у власність ВАТ "Сарненське АТП - 15640", а спірна Котельня забезпечувала теплом приміщення парку вантажних автомобілів ВАТ "Сарненське АТП - 15640" та пожежне депо місцевої пожежної частини.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. 03.04.2018 Господарський суд Рівненської області вирішив позов задовольнити: визнати незаконним та скасувати Рішення в частині оформлення загальнодержавної власності на будівлю котельні-бані за адресою: місто Сарни, вул. Белогородська, 41 за державою Україна в особі Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій у повному оперативному управлінні Головного Управління Міністерства надзвичайних ситуацій у Рівненській області Сарненського районного відділу, визнати недійсним Свідоцтво та скасувати державну реєстрацію права власності за державою Україна в особі Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій у повному оперативному управлінні Головного Управління Міністерства надзвичайних ситуацій Рівненській області Сарненського районного відділу на будівлю Котельні, проведену згідно з рішенням про реєстрацію права власності від 23.05.2007, номер запису 146-1288.

4. Рішення суду мотивоване оформленням права власності на Котельню із зазначенням іншої адреси - місто Сарни, вул. Белгородська, 41, що було здійснено за Рішенням із видачею Свідоцтва, за відсутністю та без подання Сарненській міській раді (далі - Відповідач 1) передбачених Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2003 № 6/5 (далі - Тимчасове положення), належних доказів, які підтверджують право власності на Котельню держави Україна в особі Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій у повному оперативному управлінні Головного Управління Міністерства надзвичайних ситуацій у Рівненській області Сарненського районного відділу, а подані для вказаної реєстрації права власності докази визнані судом такими, що не відповідають вимогам вказаного Тимчасового положення. При цьому суд вказав, що в той же час спірний об'єкт на підставі належних правовстановлюючих документів (наказу Третьої особи 1 від 28.09.2001 № 351 "Про передачу нерухомого майна у власність ВАТ "Сарненське АТП - 15640" тощо) вже перебував у власності Позивача і про вказані обставини Позивачу стало відомо під час проведення ним реєстрації прав власності на спірний об'єкт нерухомості. При цьому судом встановлено, що Позивачем 15.06.2017 виготовлений технічний паспорт на приміщення Котельні, розташованої у місті Сарни по вул. Технічній, 2, а 29.06.2017 право власності Позивача на вказане приміщення із зазначеною адресою зареєстроване за ним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Суд вказав, що подвійна реєстрація права власності на один і той же об'єкт за різними адресами спричинена невизначеністю з конкретною адресою цього майна на час проведення реєстраційних дій у зв'язку із щільною географічною наближеністю наведених поштових адрес, однак не є наслідком неналежного виконання обов'язків державним реєстратором, а лише наслідком зазначення заявниками в документах для державної реєстрації різних поштових адрес одного і того ж об'єкту. При цьому суд зазначив, що Позивач набув право власності на спірний об'єкт державного майна в результаті приватизації, через що відхилив доводи Відповідача 2, що Котельня проектувалась на території пожежного депо. Погодження представником Позивача як суміжним землекористувачем технічної документації надання земельної ділянки в постійне користування пожежної частини не підтверджує право власності іншої особи окрім Позивача на спірне майно. Судом вказано, що 5 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (далі - Відповідач 2) внаслідок реорганізації є правонаступником 14 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Рівненській області.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. 03.07.2018 Рівненській апеляційний господарський суд постановив задовольнити апеляційні скарги Відповідача 2 та Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (далі - Третя особа 2), рішення Господарського суду Рівненської області від 03.04.2018 скасувати, прийняти нове рішення -про відмову у задоволенні позову.

6. Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що оспорюване Рішення прийнято виконавчим комітетом Сарненської міської ради в межах законодавчо визначених на момент його прийняття повноважень, а оспорюване Свідоцтво видано з дотриманням передбаченого Тимчасовим положенням порядку - на підставі документів, які відповідно до законодавства підтверджують право власності на спірний об'єкт нерухомого майна, спірна Котельня збудована за державні кошти на замовлення пожежно-рятувальної частини, що не заперечується Позивачем, та з державної власності держави та оперативного управління Відповідача 2 не вибувала. При цьому суд послався на документи щодо будівництва Котельні та документи, надані бюро технічної інвентаризації. Також, апеляційний суд, пославшись на наказ Третьої особи 1 від 28.01.2001 № 351 встановив, що поряд з іншою нерухомістю Позивачу було передано у власність дві котельні - за адресою м. Сарни вул. Белгородська, 40 та приміщення Котельні за адресою : м. Сарни, вул. Технічна, 2, тоді як приміщення спірної котельні за адресою: м. Сарни, вул. Белгородська, 41, право щодо якої заявляє Позивач, йому не передавалось. Суд критично оцінив заяви свідків у справі - ОСОБА_8 та ОСОБА_9, оскільки цих осіб як свідків до участі у справі залучено не було, а пояснення бувшого працівника пожежного депо - ОСОБА_8 не містять достовірної та точної інформації.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. 07.08.2018 Позивач подав касаційну скаргу, у якій (з урахуванням уточнень, викладених скаржником на виконання вимог в ухвалі Верховного Суду від 23.08.2018 про усунення недоліків касаційної скарги) просить скасувати постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 і залишити в силі рішення Господарського суду Рівненської області від 03.04.2018.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8. Спірне нерухоме майно не є новозбудованим, перебудованим або реконструйованим об'єктом, а Відповідачем 2 для оформлення права власності за ним Котельні не було надано жодного передбаченого законодавством документа, тому, ухваливши рішення про визнання законними і Рішення, і Свідоцтва, а також відповідної державної реєстрації, апеляційний суд порушив норми пункту 6.1 Тимчасового положення, вимоги яких не дотримані під час прийняття Рішення та видачі Свідоцтва.

9. Апеляційний суд порушив норми процесуального права, невмотивовано відхиливши показання свідка - голови інвентаризаційної комісії з приватизації державного підприємства - ОСОБА_10, якого було залучено до участі у справі, та який підтвердив факт включення спірної Котельні до єдиного майнового комплексу підприємства, внаслідок приватизації якого було створено Позивача, та той факт, що зареєстровані і Позивачем, і Відповідачем 2 за різними адресами в м. Сарни приміщення котельні є одним і тим же приміщенням, а встановлений апеляційним судом факт незалучення вказаного свідка до участі у справі суперечить матеріалам справи.

10. Надані у справі докази підтверджують вибуття з державної власності та набуття Позивачем в процесі приватизації права власності на спірний об'єкта, тоді як відповідні докази, надані на підтвердження права Відповідача 2 на спірний об'єкт, які взяті апеляційним судом до уваги, це право Відповідача 2 в установленому законом порядку не підтверджують.

Доводи Відповідача 2 у відзиві на касаційну скаргу

11. Оскаржуване Рішення прийняте в межах законодавчо визначених на момент його прийняття повноважень, а Свідоцтво - з дотриманням порядку, встановленого чинним на той час Тимчасовим положенням, оскільки спірний об'єкт нерухомого майна побудований за державні кошти, з власності держави не вибував, а Позивачем в процесі приватизації набуто право власності на інше нерухоме майно, що розташоване за іншими адресами, ніж оспорюваний об'єкт.

Доводи Третьої особи 1 у поясненнях на касаційну скаргу

12. З посиланням на докази у справі (наказ Третьої особи 1 № 273 від 05.95.1995, № 98 від 28.09.2001), Третя особа 1 стверджує, що Котельня до приватизації та створення Позивача перебувала у складі цілісного майнового комплексу та на балансі Сарненського державного автотранспортного підприємства 15640, а також передана у власність ВАТ "Сарненське автотранспортне підприємство - 15640" та увійшла до його статутного капіталу.

Доводи Третьої особи 3 у відзиві на касаційну скаргу

13. Позивачем не надано доказів набуття ним права власності саме на котельню по вул. Белгородська, 41 в м. Сарни.

14. Під час реєстрації та оформлення права власності на Котельню згідно з Рішенням та Свідоцтвом норми пункту 6.1 Тимчасового положення не порушені, оскільки оспорювана державна реєстрація права власності була первинна, відтак спірний об'єкт є новозбудованим, а право власності Відповідача на цей об'єкт підтверджене доказами.

15. За оскаржуваним Рішенням передача у власність спірного об'єкту не відбувалась, а лише реєстрація об'єкта нерухомого майна, що відповідало повноваженням виконавчого комітету Сарненської міської ради на час прийняття Рішення.

16. Спірна Котельня не передавалась державою у власність ВАТ "Сарненське автотранспортне підприємство - 15640" та з власності держави не вибувала, зміна адреси Котельної не відбувалась, а передана Позивачу котельня за адресою м. Сарни, вул. Технічна, 2 та котельня, право власності на яку оформлено та зареєстровано оскаржуваним Рішенням та Свідоцтвом по вул. Белгородська, 41 не є одним і тим самим об'єктом, через що спростовується аргумент Позивача про порушення його права власності на Котельню.

17. В іншій частині доводи у відзиві на касаційну скаргу аналогічні мотивам, наведеним в оскаржуваній постанові апеляційного суду.

Позиція Верховного Суду

Щодо підстав для захисту порушеного права власності на нерухоме майно

18. Згідно з частиною 1 статті 2 та частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) юридична особа є учасником цивільних відносин та має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частина 1 статі 16 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із пунктом 10 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки

Частиною 1 статті 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно зі статтею 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до частин 2, 3 статті 326 ЦК України від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідні органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами.

Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності.

Відповідно до частини 3 статті 347 цього кодексу у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Згідно із частиною 1 статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна, визнається судом незаконним та скасовується.

Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності, у тому числі на нерухоме майно у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо нерухомого майна, а також підтверджений належним доказами факт порушення (невизнання або оспорювання) цього права на це майно.

19. Судами обох інстанцій встановлено, що спірний об'єкт побудований за державні кошти, а апеляційним судом встановлено, що Котельня є об'єктом права державної власності з огляду на те, що державним органом, до повноважень якого належить розпорядження об'єктами державної власності - Фондом державного майна України або його регіональними відділеннями, зокрема Третьою особою 1, рішень відповідно до наведених норм законодавства щодо передачі Котельні з державної власності у приватну власність в процесі приватизації, у тому числі у власність ВАТ "Сарненське автотранспортне підприємство 15640" або щодо зміни форми власності стосовно цього майна у порядку, визначеному наведеними нормами законодавства, не ухвалювалось, оскільки згідно з наказом Третьої особи 1 від 28.01.2001 № 351 у власність вказаного акціонерного товариства були передані інші об'єкти, а не спірна Котельня, що мають інші поштові адреси.

Зокрема, судами і першої, і апеляційної інстанцій було встановлено, що Третьою особою 1 згідно з наказом від 28.01.2001 № 351 відповідно до переліку, що є додатком до цього наказу, у власність акціонерного товариства, правонаступником якого є Позивач, були передані об'єкти - котельня та приміщення котельні, які розташовані в м. Сарни, відповідно по вул. Белгородська, 40 та по вул. Технічна, 2, тобто об'єкти, які розташовані за іншими адресами, ніж зареєстрований спірний об'єкт, та відповідно є іншими об'єктами.

На підставі викладеного Суд відхиляє аргументи скаржника, що спірний об'єкт був переданий з державної власності у власність акціонерного товариства, правонаступником якого є Позивач (пункт 8, 10) та погоджується з висновком апеляційного суду, що вказаний наказ Третьої особи 1, на який Позивач посилається як на доказ набуття ним права власності на спірне нерухоме майно, не підтверджує набуття Позивачем права власності на Котельню в процесі приватизації.

Дійшовши викладеного висновку, Суд погоджується з висновками апеляційного суду, що оскаржувані Рішення, Свідоцтво та державна реєстрація права власності на Котельню не стосуються та не порушують прав Позивача.

20. Суд відхиляє аргументи скаржника (пункт 9), що право власності на спірний об'єкт нерухомості одночасно зареєстровано за двома власниками - Позивачем та Відповідачем 2 за двома поштовими адресами: м. Сарни вул. Технічна, 2 та вул. Белгородська, 41, оскільки ці аргументи не відповідають обставинам, що встановлені оскаржуваним судовим рішенням, та не ґрунтуються на нормі закону з огляду на таке.

Юридична особа, що має намір зареєструвати право на об'єкт нерухомого майна та подала відповідну заяву в порядку, чинному на момент звернення із цією заявою, не може у відповідній заяві ініціювати питання зміни адреси будівлі (найменування вулиці, на якій розташована будівля), оскільки такі повноваження належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (стаття 37 Закону України "Про місцеве самоврядування").

До того ж, відповідно до пункту 3.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5 (що був чинним на час здійснення оспорюваної реєстрації права власності, прийняття Рішення та видачі Свідоцтва), з моменту прийняття заяви про державну реєстрацію прав реєстратором БТІ розпочинається її розгляд, реєстратор БТІ встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на об'єкти, права щодо яких підлягають державній реєстрації, зокрема відповідність відомостей про об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, наявним у Реєстрі прав та поданим документам.

Абзацом третім 3 пункту 2.2 вказаного Тимчасового положення передбачено, що відповідальність за достовірність та повноту інформації у заяві про державну реєстрацію прав та доданих документах несе(уть) заявник (заявники).

Отже, з огляду на наведені норми законодавства, стверджуючи про реєстрацію Котельні за двома поштовими адресами, а відповідно і за двома власниками, скаржник по суті заперечує не оскаржувані Рішення та Свідоцтво та державу реєстрацію права власності, а дії Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" з виготовлення за зверненням Самостійної державної пожежної частини № 14 (правонаступник - Відповідач 2) технічної документації на спірний нерухомий об'єкт, у якій і міститься інформація про адресу об'єкта нерухомості, тоді як вказані дії не були предметом спору у цій справі, а відповідна технічна документація була врахована судами обох судових інстанцій як доказ у справі та їй надана відповідна оцінка. Заперечення ж цих доказів на стадії касаційного оскарження по суті є запереченням наданої судами оцінки доказів у справі з необхідністю надання касаційним судом власної оцінки цьому доказу, що суперечить положенням частини 2 статті 300 ГПК України щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції.

До того ж ствердження Позивача про недостовірність інформації щодо поштової адреси Котельні, наданої у 2007 році для державної реєстрації права власності на цей об'єкт нерухомості у цій справі має характер припущення.

Аргументи скаржника про ненадання Відповідачем 2 для оформлення права власності за ним Котельні жодного, передбаченого законодавством документу (пункт 8), враховуючи встановлення апеляційним судом протилежних обставин, також суперечать положенням частини 2 статті 300 ГПК України щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції, а тому Суд відхиляє вказані аргументи.

21. Таким чином висновки суду апеляційної інстанцій в оскаржуваній постанові про відсутність підстав для скасування Рішення, державної реєстрації права власності та визнання недійсним Свідоцтва, а також про відмову з цих підстав у задоволенні позовних вимог зроблені відповідно до норм законодавства, зокрема статей 15, 16, 21, 319, 326, 346, 347, 393 Цивільного кодексу України, а також відповідно до встановлених обставин справи. У зв'язку з викладеним та з урахуванням положень пункту 1 частини 1 статті 308 та статті 309 ГПК України оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін як законна та обґрунтована.

22. У зв'язку із відмовою у задоволенні касаційної скарги судові витрати за подання касаційної скарги покладаються на Позивача.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Сарненське автотранспортне підприємство - 15640" залишити без задоволення.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 у справі № 918/797/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак