ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2018 р. Справа№ 910/2822/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: Карвацька О.Р. - представник за довіреністю № 18-11-00018 від 02.01.2018

від відповідача: Мосійчук Я.І. - адвокат

Будніченко О.В. - адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

на рішення Господарського суду міста Києва, ухваленого 09.07.2018, повний текст якого складений 18.07.2018,

у справі № 910/2822/18 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області

до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

про стягнення 200 925,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача 200 925,23 грн. неустойки за фактичне користування у період з 01.03.2017 по 25.09.2017 приміщенням, переданим за договором оренди приміщення № 221 від 29.12.2006, термі дії якого припинився.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2018, повний текст якого складений 18.07.2018, у справі № 910/2822/18 позов задоволено повністю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що:

- виходячи зі змісту ст. 763 ЦК України, ст.ст. 17, 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», якими визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, для продовження дії договору не вимагається обов'язкового укладення нового договору або внесення змін до нього;

- однак згідно ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди;

- згідно з п. 2 договору № 2 про внесення змін до договору оренди № 221 звіт про оцінку орендованого майна був складений 31.10.2011, а його вартість становила 700 314 грн.

- отже, станом на 28.12.2016 (останній день дії договору № 221 від 29.12.2006) оцінка орендованого майна не проводилась більше як три роки, а тому для продовження строку дії договору оренди або його поновлення необхідно було провести оцінку орендованого майна та укласти додаткову угоду, а відтак, автоматичного продовження дії договору в даному випадку не може бути, оскільки, в договір мають бути внесені зміни і вони оформляються саме додатковою угодою, яка не була укладена сторонами;

- з огляду на вказані обставини, договір оренди № 221 від 29.12.2006 припинив свою дію в зв'язку з закінченням строку його дії з 29.12.2016, а додаткову угоду про його продовження чи поновлення сторонами не було укладено натомість майно було повернуто позивачу лише 25.09.2017, що є підставою для нарахування неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2018 у справі № 910/2822/18 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Судові витрати покласти на позивача.

У апеляційній скарзі відповідач послався на те, що:

- зі змісту ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», згідно з якою оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України; оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди; у разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди, - не вбачається обов'язок сторін договору оренди на укладення додаткової угоди до нього у разі проведення оцінки об'єкта оренди, та не встановлюється, що наслідком неукладення додаткової угоди до договору оренди з підстав проведення оцінки об'єкта оренди, є припинення такого договору. Вказана стаття встановлює лише випадки, в яких є необхідним проведення оцінки об'єкта оренди;

- в матеріалах справи наявні докази того, що станом на 29.12.2016 була наявна актуальна оцінки об'єкта оренди, проведена з ініціативи відповідача та за його рахунок (лист відповідача № 060-20/2866 від 28.10.2016), а отже, порушення положень статті 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» відсутні;

- при винесення рішення судом першої інстанції не прийнято до уваги те, що як за приписами чинного законодавства, так і виходячи з умов спірного договору оренди, лише наявність заяви однієї з сторін про припинення дії договору, наданої протягом місяця після закінчення строку його чинності (тобто після 29.12.2016), свідчить про припинення дії договору з 29.12.2016, проте вказана заява протягом встановлено строку подана сторонами не була (відповідна заява позивачем була направлена відповідачу лише 28.02.2017 - примітка суду), в той час як всі інші обставини, наведені судом в рішенні, в тому числі щодо необхідності проведення оцінки об'єкта оренди, не мають своїм наслідком припинення дії договору оренди з 29.12.2016;

- судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тим обставинам, що відповідний додатковий договорі до спірного договору не був укладений не з вини відповідача, а через відсутність державної реєстрації прав власності на об'єкт оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та, як наслідок, неможливість внесення відомостей про оренду такого майна, яке є необхідним при укладенні договору оренди в нотаріальній формі;

- 26.06.2017 позивач та відповідач уклали договір оренди спірного майна на строк 32 роки та 364 дні, що свідчить про те, що позивач не мав наміру припиняти з відповідачем договір правовідносини, а вчиняв дії по продовженню цих відносин;

- згідно з Актом приймання-передачі державного нерухомого майна - загальною площею 139,9 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Чорновола, 61 від 25.09.2017 (складеного на виконання спірного договору оренди) сторони підтвердили повне виконання умов договору оренди одна перед одною.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2018 справа № 910/2822/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Зубець Л.П. (головуючий), судді Мартюк А.І., Алданова С.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2018 у справі № 910/2822/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача.

06.09.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить оспорювань рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з посиланням на те, що продовження строку дії спірного договору з врахуванням нової оцінки майна мало відбутися шляхом укладення відповідної додаткової угоди чого у спірному випадку не відбулося, а відтак, дія договору оренди закінчилась 28.12.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2018, завершено підготовчі дії у справі № 910/2822/18, розгляд апеляційної скарги призначено на 27.09.2018.

У судовому засіданні 27.09.2018 оголошено перерву на 25.10.2018.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

25.06.2018 на виконання Указу Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах», яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» № 185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

На виконання п. 4 розділу ІІІ Плану заходів з ліквідації апеляційних судів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації від 20.09.2018 № 475, за актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 справу № 910/2822/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2018 справа № 910/2822/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.

Ухвалою від 16.10.2018:

- апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2018 у справі № 910/2822/18 прийнято до свого провадження;

- засідання суду призначено на 25.10.2018 о 12-20;

- встановлено строк для пояснень, клопотань, заперечень - до 23.10.2018;

- учасникам процесу роз'яснено, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- учасників судового процессу повідомлено, що неявка їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Станом на 24.10.2018 до Київського апеляційного господарського суду відзивів на апеляційну скаргу та інших клопотань від учасників справи не надходило.

Під час розгляду справи представники відповідача апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а оспорюване рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

29.12.2006 позивач як орендодавець та Відкрите акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», найменування якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (відповідач), як орендар уклали договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 221, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Попович Г.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2798 (далі Договір) (а.с. 8-10) в п. 1.1 якого погодили, що позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування індивідуально визначене нерухоме державне майно, а саме: нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 138,7 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Львів, по. В.Чорновола, 61 (далі Майно), що перебуває на балансі Львівського банківського інституту Національного банку України (Балансоутримувач).

У п. 1.1 Договору також визначено, що:

- нежитлові приміщення, які є предметом Договору, вказані у витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданому Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 27.12.2006 за № 13078430 під літерами: 52, 53,54,55,56,57,58, XVI;

- вартість зазначеного орендованого майна визначена відповідно до звіту про оцінку майна, складеного суб'єктом оціночної діяльності станом на 30.11.2006 року і становить 368 100 грн. без ПДВ;

- згідно з вищевказаним витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 13078430, виданим ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 27.12.2006 вартість орендованого майна становить 41 746 грн.

Сторонами було підписано договір № 2 від 16.01.2012 про внесення змін до договору оренди № 221 (а.с. 15-16) та договір № 4 від 28.12.2015 про внесення змін до договору оренди № 221 (а.с. 21), якими внесено зміни до п. 1.1 Договору та викладеного його в такій редакції:

- позивач передає а відповідач приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення першого поверху загальною площею 139.9 кв.м, які розміщені на першому поверсі чотирьохповерхової будівлі за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 61, та перебувають на балансі Державного вищого навчального закладу «Університет банківської справи» (Балансоутримувач);

- вартість зазначеного орендованого майна (Майна) визначена відповідно до звіту про оцінку майна, складеного суб'єктом оціночної діяльності станом на 31.10.2011, і становить 700 314 грн.;

- зазначене орендоване майно (Майно) вказане у Технічному паспорті на вищевказану будівлю (поверховому плані), складеному Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», під №№ 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66,

67, 68.

Згідно з п. 2.1 Договору орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами Договору та акту приймання-передачі Майна.

Відповідний акт приймання-передачі в оренду державного нерухомого майна загальною площею 138,7 кв.м. за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 61 підписаний сторонами 29.12.2006 (а.с. 12).

Згідно з п. 1.2 Договору в редакції договору № 3 від 21.03.2012 про внесення змін до договору оренди № 221 (а.с. 18) майно передається в оренду з метою розміщення та проведення діяльності відділення відповідача (філії відповідача у м. Львові), в тому числі: розміщення відділення банку на площі 58,8 кв.м, що використовується для здійснення платежів за житлово-комунальні послуги; розміщення фінансової установи (відділення банку) на площі 81,1 кв.м.

Згідно з п. 3.1 Договору в редакції договору № 3 від 21.03.2012:

- орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (з наступними змінами), далі - Методика, і становить без ПДВ за базовий місяць оренди (для цілей визначення розміру орендної плати за відповідні нижчевказані періоди оренди):

* за лютий 2012 року - 14 862,40 грн. (додаток 1 до цього Договору - розрахунок 1, затверджений 14.03.2012 року);

- відповідно, орендна плата за частину березня 2012 року (з дати укладення Договору № 3 про внесення змін до цього Договору) визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди - лютий 2012 року на індекс інфляції за березень 2012 року;

- орендна плата на підставі вказаного її розміру за базовий місяць оренди - лютий 2012 року (згідно з додатком 1 до цього Договору - розрахунком 1, затвердженим 14.03.2012 року) сплачується за період оренди з дати державної реєстрації нотаріально посвідченого Договору № 3 про внесення змін до цього Договору;

* за вересень 2011 року - 14 241,57 грн. (додаток 2 до цього Договору - розрахунок 2, затверджений 14.03.2012 року);

- орендна плата на підставі вказаного її розміру за базовий місяць оренди - вересень 2011 року (згідно з додатком 2 до цього Договору - розрахунком 2, затвердженим 14.03.2012 року) сплачується за період оренди з 20.09.2011 по 28.12.2011 (доплата проводиться в строк, визначений Договором № 3 про внесення змін до цього Договору);

- розмір орендної плати за період від дати укладення договору № 2 про внесення змін до Договору до дати укладення Договору № 3 про внесення змін до Договору сплачується у розмірі, визначеному відповідно до умов Договору № 2 про внесення змін до Договору;

- нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

За умовами п. 3.2 Договору, орендна плата за кожний наступний - звітний місяць визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції звітного місяця.

Згідно з п. 3.3 Договору в редакції договору № 4 від 28.12.2012 про внесення змін до договору оренди № 221, орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, у наступному співвідношенні:

- 50% до державного бюджету на рахунок, визначений Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області, а саме: Одержувач коштів - Держбюджет м. Львова, код ЄДРПОУ одержувача - ГУДКСУ у Львівській області, МФО 825014, № рахунку-2002 (код 22080200);

- 50% на рахунок Балансоутримувача.

Відповідно до п.п. 10.1, 10.3, 10.6 Договору з урахуванням змін, внесених договором № 2 від 16.01.2012:

- цей Договір укладено на строк 5 (п'ять) років з 29.12.2006 по 28.12.2011 включно, та за згодою Сторін його дію продовжено на наступні 5 (п'ять) років з 29.12.2011 по 28.12.2016 включно;

- зміни і доповнення або розірвання цього Договору допускаються за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення, що пропонується внести, розглядаються стороною протягом місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною;

- пролонгація Договору здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства України на момент такої пролонгації. У разі якщо на момент продовження дії цього Договору остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для такого продовження проводиться оцінка об'єкта оренди. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід'ємною частиною цього Договору.

У п. 10.10 Договору сторони погодили, що чинність Договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; загибелі Майна; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду; банкрутства орендаря та в інших випадках, прямо передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п. 2.4 Договору, у разі припинення цього Договору Майно повертається відповідачем Балансоутримувачу. Відповідач повертає Майно Балансоутримувачу аналогічно порядку, встановленому при передачі Майна відповідачу за Договором. Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Обов'язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає Майно іншій стороні Договору (п. 2.5).

З матеріалів справи слідує, що позивач звернувся до відповідача з листом № 19-03-08251 від 20.12.2016 «Щодо укладення договору про внесення змін до договору оренди державного майна» (а.с. 22), в якому зазначив, що для укладення договору про внесення змін до Договору орендарю необхідно забезпечити нотаріальне посвідчення та державну реєстрацію зазначеного договору про внесення змін до Договору. В додатках до вказаного листа зазначено про направлення відповідачу проекту договору про внесення змін до Договору на 1 аркуші та розрахунок орендної плати на 3 аркушах.

Відповідачем не заперечується факт отримання листа з додатками, проте проект відповідного договору про внесення змін до Договору сторонами до матеріалів справи не додано і доказів підписання його сторонами та вчинення подальших дій щодо його реєстрації матеріали справи не містять.

Листом № 19-03-00882 від 06.02.2017 (а.с. 23) позивач повідомив відповідача про закінчення 28.12.2016 терміну дії Договору та зазначив, що з метою продовження терміну дії Договору шляхом укладання додаткової угоди необхідно забезпечити нотаріальне посвідчення та державну реєстрацію договору про внесення змін.

Листом № 060-20/352 від 17.02.2017 (а.с. 24) відповідач повідомив позивачу, що згідно умов Договору його термін дії закінчився 29.12.2016 та що на даний момент продовження Договору не можливе у зв'язку з відсутністю реєстрації Майна Балансоутримувачем в Реєстрі речових прав на нерухоме майно, з огляду на що запропонував припинити дію Договору та одночасно укласти новий договір оренди Майна строком на 2 роки 364 дні. У вказаному листі відповідач також просив розглянути можливість оренди Приміщення по Договору до моменту укладення нового договору оренди та гарантував оплату орендної плати за оренду спірного Приміщення по Договору.

На вказаний лист позивач листом № 19-03-01263 від 22.02.2017 (а.с. 25) повідомив про те, що для укладення договору оренди державного нерухомого майна до регіонального відділення необхідно подати документи, визначені у переліку документів, які подаються орендарем орендодавцеві для укладення договору оренди майна, затвердженого наказом ФДМУ від 15.02.2013 № 201.

Крім того, позивач звернувся до відповідача з Заявою про припинення Договору № 19-03-01273 від 22.02.2017 (а.с. 26), в якій повідомив про те, що термін дії Договору відповідно до ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п.10.1 Договору закінчився 28.12.2016, з огляду на що зазначив про необхідність повернення відповідачем балансоутримувачу спірного майна та направлення позивачу примірника підписаного акту приймання-передачі об'єкта оренди, зауваживши на тому, що обов'язок по складанню акту приймання-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні, і що після закінчення терміну дії договору оренди оплата за фактичне користування майном здійснюється в розмірі подвійної орендної плати.

25.09.2017 балансоутримувачем та відповідачем підписано акт приймання-передачі державного нерухомого майна загальною площею 139,9 кв. м. за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 61 (а.с. 27), в якому зазначено, що відповідно до Договору відповідач передав, а Балансоутримувач прийняв індивідуальне визначене нерухоме державне майно, а саме, нежитлові приміщення (№№52,53,54,55,56,58,58) загальною площею 139,9 м.кв., розміщені на першому поверсі в будівлі під літерою А-4 за адресою: м. Львів, пр. Чорновола,61, що перебуває на балансі Балансоутримувача та що сторони підтверджують повне виконання умов Договору одна перед одною.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилається на те, що Договір припинив свою дію, проте відповідач своєчасно не повернув позивачу Майно, а відтак, за час користування ним, в силу приписів ч. 2 ст. 785 ЦК України, має сплатити неустойку в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідач вважає, що в зв'язку з відсутністю, як то встановлено законом, заяви одної із сторін про припинення або зміну умов Договору протягом одного місяця після закінчення строку його дії, Договір є продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були ним передбачені.

Суд першої інстанції при розгляді спору сторін по суті встановив, що Договір припинив свою дію в зв'язку з закінченням строку його дії з 29.12.2016, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди), до яких відноситься спірний Договір, наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» відносини щодо оренди майна, що перебуває у державній власності, до якого відноситься спірне майно, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Частина 1 ст. 763 ЦК України встановлює, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено (ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

Водночас ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлює, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, тому для продовження дії договору не вимагається обов'язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Однак, згідно зі ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди.

Оцінка об'єктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких об'єктів згідно з положеннями (національними стандартами) оцінки майна та цією Методикою з урахуванням положень (стандартів) бухгалтерського обліку для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати. Оцінка обов'язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому (п. 2 Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 № 629).

Необхідність проведення оцінки об'єкту оренди у випадку, якщо остання була зроблена більш як три роки тому, для продовження дії Договору встановлена й п. 10.6 Договору в редакції Договору № 2 про внесення змін до Договору від 16.01.2012.

Згідно з п. 2 договору № 2 про внесення змін до Договору, звіт про оцінку орендованого майна був складений 31.10.2011, а його вартість становила 700 314 грн.

Отже, станом на 28.12.2016 (останній день дії Договору) оцінка орендованого майна не проводилась більше як три роки, а тому для продовження строку дії договору оренди або його поновлення необхідно було провести оцінку орендованого майна та укласти додаткову угоду, адже зміна вартості майна матиме наслідком зміну розміру орендної плати за Договором, що унеможливлює дію Договору на тих саме умовах, зокрема щодо розміру орендної плати, які були ним визначені.

З огляду на вказані обставини, вірним є висновок суду першої інстанції про неможливість автоматичного продовження дії Договору в даному випадку, оскільки до Договору мають бути внесені зміни, які мають бути оформлені саме додатковою угодою, яка не була укладена сторонами.

Про необхідність укладення додаткової угоди до Договору відповідачу було повідомлено позивачем вищезгаданим листом № 19-03-08251 від 20.12.2016, у додатках до якого зазначено про направлення відповідачу проекту договору про внесення змін до Договору на 1 аркуші та розрахунок орендної плати на 3 аркушах, факт отримання якого відповідачем не заперечується.

Факт наявності станом на 29.12.2016 актуальної оцінки об'єкта оренди (Висновок про вартість майна станом на 30.09.2016, який позивачем не затверджений і копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 83), - примітка суду), на що посилається апелянт, не свідчить про підписання сторонами відповідної додаткової угоди до Договору, якою б було, зокрема, визначено й розмір орендної плати, виходячи з нової оцінки спірного майна.

Слід зазначити й про те, що, як слідує з укладеного сторонами 26.09.2017 договору оренди державного нерухомого майна № 118, предметом якого є оренда спірного майна, розмір орендної плати за користування майном за базовий місяці розрахунку (липень 2017 року), яка розрахована виходячи з нової оцінки спірного майна, становить 74 230,02 грн., в той час як орендна плата, яка обрахована за липень 2017 року виходячи з умов Договору, становить 28 737,42 грн., що свідчить про те, що розмір орендної плати у випадку автоматичного продовження Договору не відповідав би її розміру, розрахованому відповідно до приписів чинного законодавства.

З огляду на вищевикладене, посилання відповідача на необов'язковість укладення додаткової угоди та можливість автоматичного продовження строку дії Договору не відповідають вимогам закону та умовам Договору.

Решта наведених відповідачем у апеляційній скарзі доводів вказаного висновку не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Частина 1 ст. 785 ЦК України встановлює, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Пунктом 5.6 Договору встановлено, що у разі припинення або розірвання договору відповідач зобов'язується повернути балансоутримувачу орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати збитки у разі погіршення стану або втрати орендованого майна з вини орендаря.

Відповідно до ч. 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Повернення Майна саме за Актом приймання-передачі встановлений й п. 2.4 Договору.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що Договір припинив свою дію з 29.12.2016, в той час як майно відповідачем було повернуто лише 25.09.2017, тобто з порушенням визначеного законодавством та Договором строку.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частина 2 ст. 785 ЦК України встановлює, що якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Враховуючи невиконання відповідачем свого обов'язку по поверненню Балансоутримувачу майна за Договором після його припинення, позивач, в силу приписів ч. 2 ст. 785 ЦК України, має право на стягнення з відповідача неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

З огляду на викладені вище обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки в сумі 200 925,23 грн. за період, визначений позивачем, - з 01.03.2017 по 25.09.2017 - є правомірними.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2018 у справі № 910/2822/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи і залишається без змін, оскільки підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України всі судові витрати по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2018 у справі № 910/2822/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2018 у справі № 910/2822/18 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/2822/18.

Повний текст постанови складено: 29.10.2018

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді А.І.Мартюк

Л.П. Зубець