УХВАЛА

м. Київ

11.10.2018Справа № 5011-9/15826-2012

Суддя Господарського суду міста Києва Привалов А.І., розглянувши при секретарі судового засідання Мазур В.М. у відкритому судовому засіданні

скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "С і Б"

на дії державних виконавців відділу примусового виконання рішень Управління

державної виконавчої служби Головного територіального управління

юстиції у місті Києві

у справі № 5011-9/15826-2012

за позовом Заступника прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах держави

в особі Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської

міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "С і Б"

по стягнення 3 700 830,00 грн.

За участю представників сторін:

від скаржника: не з'явився;

від прокуратури: Морозов В.Ю., посвідчення № 034624 від 23.07.2015р.;

від позивача: Глущенко Д.В., довіреність № 050/05-10692 від 22.12.2017р.;

від ВДВС: Кеда М.В., довіреність №2/39/4652 від 19.04.2018р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2013р. у справі №5011-9/15826-2012 позов задоволено повністю: замінено позивача у справі - Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) його правонаступником - Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "С і Б" на користь держави в особі Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради 3 233 550,00 грн. основної заборгованості з урахуванням інфляції, 467 280,00 грн. пені за прострочення грошового зобов'язання та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "С і Б" до Державного бюджету України 64 380,00 грн. судового збору.

04.02.2013р. на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва у справі №5011-9/15826-2012 видано відповідні накази.

12.04.2017р. через загальний відділ Господарського суду міста Києва суду надійшла скарга боржника (відповідача) на дії державних виконавців відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, пов'язаних з визначенням ринкової вартості майна та передачу майна на реалізацію у виконавчому провадженні ВП № 36753150 під час виконання наказу Господарського суду міста Києва № 5011-9/15926-2012 від 04.02.2013р.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 12.04.2017р. № 05-23/1388 призначено повторний автоматичний розподіл матеріалів справи, у зв'язку з закінченням терміну повноважень у судді Бондаренко Г.П., в провадженні якої знаходилась справа.

За результатами повторного автоматизованого розподілу матеріалів справи, скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "С і Б" на дії державних виконавців відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо виконання судового рішення у справі № 5011-9/15926-2012 передано на розгляд судді Привалову А.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2017р. прийнято скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "С і Б" на дії державних виконавців відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві до провадження. Розгляд скарги призначено на 25.05.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2017р. розгляд справи відкладено на 22.06.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2017р. розгляд справи відкладено на 27.07.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2017р. призначено у справі №5011-9/15826-2012 по розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "С і Б" на дії державних виконавців відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві судову оціночно-земельну експертизу, проведення якої доручено Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2017р. зупинено провадження по розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "С і Б" на дії державних виконавців відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо виконання судового рішення у справі № 5011-9/15926-2012 на час проведення судової оціночно-земельної експертизи.

У жовтні 2017 року до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшло клопотання судового експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України А.В. Лемешка про надання безперешкодного доступу та належних умов праці для проведення натурного огляду земельної ділянки кадастровий номер :79:011:0035, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 37.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2017р. задоволено клопотання судового експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України А.В. Лемешка про надання доступу до об'єкта дослідження та зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "С і Б" попередньо оплатити вартість експертизи згідно рахунка №/17 від 24.10.2017р., докази чого надати Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України

07.08.2017р. матеріали справи № 5011-9/15826-2012 з супровідним листом за № 06-37.1/5011-9/15826-2012 надіслано до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

28.11.2017р. Господарським судом міста Києва отримано запит Вищого господарського суду України за № 05-20/698 від 24.11.2017р. щодо надіслання матеріалів справи № 5011-9/15826-2012 (в оригіналі), у зв'язку з надходженням касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "С і Б" на постанову Київського апеляційного господарського від 01.08.2017р. у справі № 5011-9/15826-2012.

04.12.2017р. Господарський суд міста Києва звернувся до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з проханням повернути Господарському суду міста Києва матеріали справи № 5011-9/15826-2012 для скерування їх до Вищого господарського суду України.

26.12.2017р. на адресу Господарського суду міста Києва супровідним листом від 21.12.2017р. за № 19/13-3/20380 направлено повідомлення про неможливість проведення судової експертизи від 18.12.2017р. у господарській справі № 5011-9/15826-2012, у зв'язку з не проведенням попередньої оплати експертизи, та повернуто матеріали справи.

З огляду на наявність у Господарському суді міста Києва запиту Вищого господарського суду України за № 05-20/698 від 24.11.2017р. щодо надіслання матеріалів справи № 5011-9/15826-2012 (в оригіналі), у зв'язку з надходженням касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "С і Б" на постанову Київського апеляційного господарського від 01.08.2017р. у справі № 5011-9/15826-2012, матеріали зазначеної справи були скеровані 23.01.2018р. до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

16.08.2018р. матеріали справи № 5011-9/15826-2012 повернуто до Господарського суду міста Києва.

15.12.2017р. набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017, яким Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2018р. поновлено провадження по розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "С і Б" на дії державних виконавців відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо виконання судового рішення у справі № 5011-9/15926-2012. Розгляд скарги призначено на 11.10.2018р.

09.10.2018р. через загальний відділ господарського суду від скаржника надійшло клопотання про призначення судової експертизи.

Державник виконавець заперечив проти задоволення скарги з мотивів, наведених у поясненнях на скаргу, проти задоволення клопотання про призначення судової експертизи заперечував.

Прокурор та позивач також проти задоволення скарги та клопотання про призначення судової експертизи заперечували.

Представник скаржника у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання скаржника про призначення судової експертизи, суд відмовив в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів..

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" - судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Як зазначено в листі №01-8/2651 від 27.11.2006 Вищого господарського суду України "Про деякі питання призначення судових експертиз" судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Аналогічні за змістом положення містить ч. 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" №4 від 23.03.2012.

Так, ухвалою суду від 27.07.2017р. було призначено у справі №5011-9/15826-2012 по розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "С і Б" на дії державних виконавців відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві судову оціночно-земельну експертизу, проведення якої доручено Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "С і Б" попередньо оплатити вартість експертизи, докази чого надати в судове засідання після поновлення провадження у справі

26.12.2017р. на адресу Господарського суду міста Києва супровідним листом від 21.12.2017р. за № 19/13-3/20380 направлено повідомлення про неможливість проведення судової експертизи від 18.12.2017р. у господарській справі № 5011-9/15826-2012, у зв'язку з не проведенням попередньої оплати експертизи, та повернуто матеріали справи.

З викладеного вбачається, що невиконання скаржником, покладених на нього ухвалою суду від 27.07.2017р. обов'язків попередньо оплатити експертизу призвело до неможливості її виконання, а тому суд відмовляє в задоволенні клопотання скаржника про повторне призначення судової експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши матеріали скарги, надані заперечення та пояснення, заслухавши пояснення представників учасників справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Подана скарга мотивована тим, що вартість земельної ділянки боржника, визначена ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», в декілька разів нижча за дійсну ринкову вартість. Зазначеного висновку товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "С і Б" дійшло за результатами вивчення оголошень (пропозиції), що містяться в мережі інтеренет.

При цьому скаржник вважає, що ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» для порівняльного підходу було використано об'єкти, які не є подібними до земельної ділянки боржника, що є порушенням методики проведення оцінки.

Також, скаржник вважає, що огляд об'єкта оцінки є неналежним, оскільки проведений в темну пору доби.

Крім того, скаржник стверджує, що у державного виконавця не було підстав для передачі спірного майна на реалізацію для проведення електронних торгів (31.03.2017р.) до повідомлення боржника про результати оцінки майна (03.04.2017р.).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Права виконавця під час здійснення виконавчого провадження визначені ч. 3 вказаної статті, зокрема накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч.4 вказаної статті).

Частиною 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу Державної виконавчої служби, пов'язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей 57, 58 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. ч. 1 - 5 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Визначення вартості, оцінка майна боржника (стаття 58 Закону України "Про виконавче провадження") є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому, сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатами рецензування, до господарського суду в процесуальному порядку.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у відділ примусового виконання управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебуває виконавче провадження № 36753150 з виконання наказу Господарського суду міста Києва №5011-9/15826-2012 від 04.02.2013р.

02.10.2014р. в ході виконання наказу суду Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві описано належну боржнику земельну ділянку загальною площею 0,0326 га, кадастровий номер: :79:011:0035, цільове призначення - будівництво, експлуатація та обслуговування торгівельно-офісного комплексу, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 37, про що складено відповідний Акт опису і арешту.

З метою визначення ринкової вартості майна, постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві Магди С.Г. від 16.03.2017р. призначено Приватне підприємство «Центр незалежної оцінки та експертизи» в особі директора Скобкіна Д.С. (сертифікат суб'єкт оціночної діяльності НОМЕР_1, виданий ФДМУ 22 квітня 2014р.), експертом у виконавчому проваджені з примусового виконання наказу №5011-9/15926-2012, виданого 04.02.2013р.

Відповідно до постанови про призначення експерта для участі у виконавчому проваджені від 16.03.2017 за № 36753150 Приватним підприємством «Центр незалежної оцінки та експертизи» було проведено експертну грошову оцінку майна боржника, а саме земельної ділянки за кадастровим номером :19:011:0035 загальною площею 0,0326 га, про що складено відповідний звіт №165. Відповідно до висновку про вартість майна ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» оцінка вищезазначеної земельної ділянки складає 2782000,00 грн.

Листом №36753150/10 від 31.03.2017р. старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві Пишний А.В. надіслав товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "С і Б" копію другої сторінки Висновку про вартість майна.

31.03.2017р. начальником Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві Подолянко І.А. в порядку ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» направлено заявку на реалізацію арештованого державними виконавцями майна, а саме: земельної ділянки за кадастровим номером :19:011:0035 загальною площею 0,0326 га, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 37

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок визначення вартості майна боржника. Відповідно до п. 3, 4 даної статті для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єктів господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

В даному випадку при визначені вартості майна божника дії державного виконавця відповідають вимогам чинного законодавства так, як 16.03.2017р. державним виконавцем на підставі ст.ст. 18, 20 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Відповідно до положень зазначених правових норм державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна, тобто державний виконавець не приймає участі в оцінці майна.

Згідно п.3 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Мінюсту від 29.09.2016р. №2831/5, виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі організатору.

При цьому, зі змісту зазначених вище положень, вбачається, що порушенням є підготовлення проекту заявки на реалізацію арештованого майна у строк понад п'ять робочих днів після ознайомлення сторін.

Тобто, складення заявки на реалізацію арештованого державними виконавцями майна 31.03.2017р. не є порушенням Порядку реалізації арештованого майна, оскільки зазначене здійснено у строк, що не перевищує п'ять робочих днів після ознайомлення сторін.

Таким чином, дослідивши надані скаржником матеріали та докази на предмет неправомірності дій державних виконавців Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві, суд не вбачає у їх діях неправомірності або незаконності, оскільки вони діяли в межах та на виконання повноважень, наданих їм Законом України «Про виконавче провадження».

Що стосується питання, зазначеного скаржником, про те, що оцінювачем не було належним чином проведено безпосереднє ознайомлення з об'єктами оцінки шляхом огляду та дослідження, то дане твердження спростовується матеріалами справи.

Суб'єкт оціночної діяльності був присутній та оглядав та досліджував об'єкти оцінки, що підтверджується наявними в матеріалах звіту №165 наявні фотокопії об'єкту дослідження, що визначено останнім достатнім для проведення дослідження.

За приписами ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що скаржником не доведено належними і допустимими доказами обґрунтованості своїх вимог щодо визнання незаконними дій органу ДВС та грошової оцінки земельної ділянки, а тому подана скарга є безпідставною та необґрунтованою, у зв'язку з чим суд відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 231, 234, 235, 240, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "С і Б" на дії державних виконавців відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

2. Згідно ч. 1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 26.10.2018р.

Суддя А.І. Привалов