ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2018 р.           м. Київ            Справа № 910/10889/18

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я., за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Альянс Будівельників України”, м.Київ

до Приватного акціонерного товариства “Коммунтранс”, Київська обл., м. Бровари

про стягнення 22 198 грн. 50 коп.

Представники:

позивача – Пономаренко Ю.І.;

відповідача – не з’явився.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 22 198 грн. 50 коп., з яких: 9 935 грн. 00 коп. – борг; 3 281 грн. 53 коп. – інфляційні втрати; 779 грн. 01 коп. – 3% річних; 8 202 грн. 96 коп. – пеня.

Позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що заявлена до стягнення заборгованість виникла внаслідок прострочення відповідачем оплати поставленого товару.

Представник відповідача в засідання суду не з’явився, про причини неявки не повідомив суд належним чином, вимоги суду викладені в ухвалах від 10.09.2018 р. та 03.10.2018 р. не виконав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ «Альянс Будівельників України» та ПАТ «Коммунтранс» було укладено договір поставки в спрощений спосіб, шляхом укладення видаткових накладних № 13621 від 16.12.2015 року на суму 6 600 грн. 00 коп., № 13669 від 17.12.2015 року на суму 47 850 грн. 00 коп., № 13715 від 18.12.2015 року на суму 19 800 грн. 00 коп., № 13762 від 19.12.2015 року на суму 3 300 грн. 00 коп., № 14022 від 25.12.2015 року на суму 10 935 грн. 00 коп.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар згідно видаткової накладної № 14022 від 25.12.2015 року, копія якої міститься в матеріалах справи, проте відповідач не виконав належним чином обов’язок по оплаті поставленого товару, в зв’язку з чим за останнім обліковується заборгованість в сумі 9 935 грн. 00 коп.

Доказів сплати заборгованості суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 9 935 грн. 00 коп. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 3 281 грн. 53 коп. – інфляційних втрат та 779 грн. 01 коп. – 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВГСУ № 16/587-22/430 від 31.08.2011 року та інформаційному листі ВГСУ № 01-06/928/2012 від 17.07.2012 року.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов’язання з оплати поставленого товару, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 3 281 грн. 53 коп. – інфляційних втрат та 779 грн. 01 коп. – 3% річних, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

Щодо заявленої позивачем до стягнення 8 202 грн. 96 коп. пені суд зазначає таке:

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов‘язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов‘язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Пунктом 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов‘язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу п. 1. ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов‘язання вчиняється у письмовій формі. Оскільки позивачем не надано суду доказів додержання письмової форми правочину щодо забезпечення виконання зобов‘язання, а відповідно до п. 2 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов‘язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 8 202 грн. 96 коп. необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги частково, у зв’язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 207, 236, 238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Коммунтранс» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Кірова, буд. 90, оф. 18, каб. 4, код 32026358) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України» (04053, м. Київ, вул. Гоголівська, буд. 43-А, кв. 2, код 37354345) – 9 935 (дев’ять тисяч дев’ятсот тридцять п’ять) грн. 00 коп. – боргу, 3 281 (три тисячі двісті вісімдесят одна) грн. 53 коп. – інфляційних втрат, 779 (сімсот сімдесят дев’ять) грн. 01 коп. – 3% річних, 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 31.10.2018 року.

Суддя                                 Л.Я. Мальована