СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2018 р. Справа № 917/313/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий:ОСОБА_1 (доповідач),
судді:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання: ОСОБА_4
за участю представників:
від позивача:ОСОБА_5, довіреність №49юр-112 від 08.10.2018р.
від відповідача:ОСОБА_6, довіреність №05-656 від 23.03.2018р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Теплоенерго», м.Кременчук Полтавської області
на рішення господарського суду Полтавської області
ухвалене19.07.2018р. (повний текст складено 20.07.2018р. у м.Полтаві)
у справі№917/313/18 (суддя Киричук О.А.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод», м.Кременчук Полтавської області
доКомунального підприємства "Теплоенерго", м.Кременчук Полтавської області
простягнення 28788693,22 грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Крюківський вагонобудівний завод», м. Кременчук Полтавської області, звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Теплоенерго", м.Кременчук Полтавської області, відповідно до вимог якої з урахуванням заяв про зміну розміру позовних вимог остаточно просить стягнути з відповідача 31 757 316,64 грн., що складається з сум основного боргу у розмірі 28 466 919,09 грн., 2 525 029,44 грн. пені, 234 734,07 грн. 3% річних та 530 634,04 грн. втрат від інфляції.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 19.07.2018 р. (повний текст складено 20.07.2018р. у м.Полтаві) у справі №917/313/18 позов Публічного акціонерного товариства Крюківський вагонобудівний завод задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства "Теплоенерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" заборгованість у розмірі 28 466 919,09 грн., пеню - 1 262 514,72 грн., 3% річних - 234 734,07 грн., інфляційні - 530 634,04 грн., 476 359,75 грн. витрат по сплаті судового збору.

Судове рішення мотивовано порушенням договірних зобов'язань відповідачем за договором від 31.07.2013р. № 4313/082023/с купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді щодо оплати 28 466 919,09 грн. грн вартості спожитої теплової енергії, отже місцевий господарський суд дійшов висновку, що вимога про стягнення основного боргу в сумі 28 466 919,09 грн. є правомірною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи неналежне виконання вищеназваного грошового зобовязання відповідачем, суд першої інстанції задовольнив вимоги позивача щодо стягнення з Комунального підприємства "Теплоенерго" сум пені, а також 3% річних та втрат від інфляції, керуючись ст. 625 Цивільного кодексу України.

Не погодившись із рішенням господарського суду Полтавської області, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього пені у розмірі 1 262 514,72 грн., та просить зменшити її до 1 634,30 грн., що відповідає 1% нарахованої позивачем пені. Обґрунтовуючи власну позицію, апелянт зазначає, що зменшений судом першої інстанції на 50% розмір пені є несправедливим та непомірним тягарем для відповідача, при цьому вказує, що позивач отримує за таких обставин невиправдані додаткові прибутки. Вважає нараховану пеню завищеною та такою, що не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Окрім того зазначає, що договір, внаслідок невиконання якого позивач нарахував до стягнення грошові кошти, що є предметом даного спору, укладений під впливом тяжких для КП «Теплоенерго» обставин та на вкрай невигідних умовах, оскільки належне виконання ним цього договору в частині розрахунків залежить виключно від платіжної дисципліни з боку подальших споживачів теплової енергії, що загалом призводить до істотного дисбалансу між правами сторін за договором. Також зауважує, що окрім пені за рішенням, що оскаржується, він має сплатити на користь Позивача й додаткові суми в якості відповідальності за несвоєчасно виконане грошове зобовязання, та просить суд врахувати те, що ним кожного дня здійснюються платежі на користь Позивача, а на момент подання апеляційної скарги сума основного боргу зменшена до 6 135 158,88 грн., що свідчить про добросовісність намірів Скаржника щодо погашення суми заборгованості.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.09.2018р. у справі №917/313/18 (головуючий суддя Білецька А.М., судді Барбашова С.В., Гребенюк Н.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Теплоенерго", м.Кременчук Полтавської області, на рішення господарського суду Полтавської області від 19.07.2018р. (повний текст складено 20.07.2018р.) у справі №917/313/18, встановлено Публічному акціонерному товариству "Крюківський вагонобудівний завод", м.Кременчук Полтавської області, строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 21.09.2018р.

На поштову адресу Харківського апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" 25.09.2018р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) надійшов відзив на апеляційну скаргу, який був направлений позивачем 20.09.2018р. (згідно поштового штемпеля, наявного на конверті, в якому надійшов відзив), тобто в межах визначеного судом апеляційної інстанції строку.

У зв'язку з припиненням діяльності з відправлення правосуддя Харківським апеляційним господарським судом на підставі Указів Президента України від 29.12.2017р. №454/2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» та від 28.09.2018р. №295/2018 «Про переведення суддів», з метою дотримання вимог ч. 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), враховуючи приписи ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», на підставі розпорядження Харківського апеляційного господарського суду від 03.10.2018р. "Про передачу судових справ до Східного та Північного апеляційних господарських судів", апеляційна скарга Комунального підприємства "Теплоенерго" на рішення господарського суду Полтавської області від 19.07.2018р. (повний текст складено 20.07.2018р.) у справі №917/313/18 передана на розгляд Східного апеляційного господарського суду, повідомлення про початок роботи якого оприлюднено в газеті «Голос України» №185 (6940) від 03.10.2018р.

За приписами ч.7 статті 31 ГПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2018р. у справі №917/313/18 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий (суддя-доповідач) Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

Враховуючи викладене вище, названа колегія суддів Східного апеляційного господарського суду ухвалою від 16.10.2018 р. прийняла апеляційну скаргу Комунального підприємства "Теплоенерго" до провадження Східного апеляційного господарського суду, призначивши розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні 31 жовтня 2018 р.

Судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення були створені необхідні умови для всебічного та повного розгляду справи, а саме, повідомлено належним чином сторін про час та місце судового розгляду, заслухано необхідні пояснення представників для правильного вирішення спору, зясовано наявність заяв чи клопотань, повязаних з розглядом справи.

У судовому засіданні 31.10.2018р. представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник ПАТ Крюківський вагонобудівний завод проти вимог апеляційної скарги заперечив з підстав, що були викладені в поданому відзиві на апеляційну скаргу, просив рішення господарського суду Полтавської області залишити без змін.

31.10.2018р. у судовому засіданні колегією суддів апеляційного господарського суду було проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 269 ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.), дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги (ч. 1). Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Відповідно до ст.ст. 222, 223 ГПК України та п. 17.7 Перехідних положень ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.) здійснено фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу, складено протокол судового засідання.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї ПАТ Крюківський вагонобудівний завод, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах перегляду справи, судова колегія апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з огляду на наступне.

31.07.2013 року між Комунальним підприємством «Теплоенерго» (далі іменується також «Покупець») та Публічним акціонерним товариством «Крюківський вагонобудівний завод» (далі іменується також «Продавець») укладений договір №4313/082023/с купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (далі за текстом - Договір), відповідно до умов якого Продавець зобовязався передавати теплову енергію в гарячій воді, а Покупець приймати її та оплачувати вартість одержаної теплової енергії.

Пунктом 4.1. Договору (в редакції Додаткової угоди №13 від 29.09.2017 р. до договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 31.07.2013 р. №4313/082023/с) сторонами погоджено порядок оплати за договором: оплата за теплову енергію здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами шляхом перерахування поточної оплати на розрахунковий рахунок Позивача до 25 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим за категорією «населення». За категоріями «бюджетні, релігійні, інші споживачі» передбачається 100% попередня оплата теплової енергії до 01 числа наступного розрахункового місяці власними коштами Відповідача, або за рахунок інших джерел фінансування, що не суперечить чинному законодавству.

Оплата теплової енергії здійснюється коштами що надходять на рахунки із спеціальним режимом використання та зараховуються Позивачем в першу чергу як погашення заборгованості за теплову енергію поставлену в минулі періоди згідно з цим договором, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості за наявності заборгованості у споживач за цим договором.

У разі, якщо на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Відповідача надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати отриманого від Позивача тепла, Відповідач зобовязується виконати свої фінансові зобовязання за цим договором за рахунок інших джерел фінансування в разі їх наявності.

Окрім цього, умовами Договору сторони погодили, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання Продавцем зобовязань за Договором (порушення безперебійної передачі теплової енергії, передача теплової енергії, параметри якої є поза межами показників, встановлених договором), Продавець сплачує Покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (п.8.2). За несвоєчасне проведення розрахунків за отриману теплову енергію Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми несвоєчасно оплаченої поставленої теплової енергії (п.8.3.1). За необґрунтовану відмову від підписання акту згідно п.4.2 цього Договору Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 5% вартості переданої теплової енергії зазначеної в акті, від підписання якого він відмовився (8.3.3).

Як встановлено судом першої інстанції та не оспорюється учасниками справи, загальна заборгованість Відповідача перед Позивачем за період з жовтня 2017 р. по квітень 2018 р. за передану теплову енергію в гарячій воді, станом на 01.06.2018 року, становить 28 466 919,09 грн. Враховуючи несвоєчасну оплату рахунків, відповідно до положень п. 8.3.1 Договору та згідно з Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», ст.625 Цивільного кодексу України, ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" здійснив нарахування КП "Теплоенерго" станом на 26 квітня 2018 року, а саме: 2 525 029,44 грн. пені, 234 734,07 грн. 3% річних та 530 634,04 грн. інфляційних.

Судами першої та апеляційної інстанцій перевірено правильність нарахування пені, 3% річних та інфляційних з урахуванням моменту виникнення у відповідача зобов'язань з оплати отриманої енергії по кожному окремому рахунку. За результатами розрахунку встановлено, що заявлені розміри нарахувань не перевищують розрахункових, є правомірними та обґрунтованими. Приймаючи рішення, що оскаржується, господарський суд Полтавської області частково задовольнив клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, дійшовши до висновку зменшити розмір нарахованої пені на 50%. Саме в цій частині (щодо зменшення розміру нарахованої пені) апелянт просить переглянути та змінити оскаржуване рішення.

Проаналізувавши вищенаведені правовідносини між сторонами та укладений між ними договір, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо зменшення розміру нарахованої пені саме на 50% з огляду на наступне.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 ст.233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п. 42 інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України" від 07.04.2008 р. N 01-8/211, при застосуванні частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України слід мати на увазі, що поняття "значно" та "надмірно" є оціночними і мають конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку. При цьому слід враховувати, що правила частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов'язання боржником.

З огляду на наведене вище, колегія суддів вважає, що стягнення з відповідача неустойки у розмірі 2 525 029,44 грн. спотворить дійсне правове призначення неустойки, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов'язання, стягнення штрафних санкцій перетвориться на несправедливо непомірний тягар та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором, що не відповідає вимогам справедливості, добросовісності та розумності.

Крім того, як необхідність використання права на зменшення розміру штрафних санкцій, так і розмір, до якого вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду. На підставі аналізу поданих сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень доказів суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для зменшення розміру заявленої до стягнення суми неустойки за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Приймаючи до уваги, що зобов'язання щодо вчасної оплати за отриману теплову енергію порушено відповідачем внаслідок дій інших осіб (споживачів), а також те, що належні до сплати штрафні санкції (пеня) є надмірно великими порівняно із збитками кредитора, апеляційний суд вбачає правомірними підстави для зменшення суми пені на 50%.

Окрім цього, судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду, що наявні підстави для зменшення розміру пені, як-то: скрутне фінансове становище підприємства відповідача, специфічний вид діяльності відповідача, необхідність врахування інтересів територіальної громади, фізичних та юридичних осіб, недопущення негативних наслідків внаслідок зупинки діяльності підприємства боржника, обґрунтовують зменшення пені, при цьому розмір такого зменшення на 50% забезпечує дотримання загальних засад справедливості, добросовісності та розумності, встановлених у ст. 3 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, враховуючи надане законом право суду на зменшення розміру штрафних санкцій, заявлених до стягнення, а також приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів понесення позивачем збитків внаслідок порушення відповідачем строків оплати отриманого теплової енергії та враховуючи інтереси обох сторін, суд першої інстанції правомірно зменшив розмір стягуваної неустойки до 50 %.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вказаних вище приписів чинного законодавства України, надавши оцінку обставинам, викладеним у клопотанні про зменшення розміру пені, а також доводам апеляційної скарги, враховуючи, що право суду для задоволення такого клопотання з урахуванням скрутного майнового стану відповідача є правом субєктивним, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що твердження заявника апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення господарського суду Полтавської області від 19.07.2018 р. (повний текст складено 20.07.2018р. у м. Полтаві) у справі №917/313/18 та задоволення вимог апеляційної скарги за наведеними в ній мотивами. За змістом ст.129 ГПК України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Теплоенерго», м.Кременчук Полтавської області на рішення господарського суду Полтавської області від 19.07.2018р. (повний текст складено 20.07.2018р.) у справі №917/313/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 19.07.2018р. (повний текст складено 20.07.2018р.) у справі №917/313/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 31.10.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 05.11.2018р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя О.О. Радіонова

Суддя Л.Ф. Чернота