СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2018 р. Справа № 922/1134/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Барбашова С.В. , суддя Пелипенко Н.М.

при секретарі Кохан Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність №08-11/3958/2-17 від 28.12.2017),

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність №18 від 29.05.2018),

третьої особи - ОСОБА_3 (довіреність №9132/9/20-40-10-09-01 від 23.04.2018),

розглянувши матеріали апеляційної скарги відповідача (вх.№166) на рішення господарського суду Харківської області від 09.07.2018 у справі №922/1134/18

за позовом Харківської міської ради, м. Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головне управління державної фіскальної служби у Харківській області, м.Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Булочка", м. Харків,

про стягнення 47395,43 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Харківська міська рада, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Булочка", в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь 47395,43 грн. недоотриманого доходу за користування земельною ділянкою по пр. Орджонікідзе, 45 у м. Харкові, площею 0,0442 га.

Позивач, посилаючись на ст.22 ЦК України, статті 224, 225, 229 ГК України, обґрунтовує позов тим, що відповідач ухилявся від внесення змін до договору в частині зміни розміру орендної плати, внаслідок чого міська рада недоотримала в бюджет дохід за користування відповідачем земельною ділянкою за період з моменту отримання відповідачем пропозиції про внесення змін до договору до набрання чинності рішенням суду про внесення відповідних змін.

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.07.2018 у цій справі позов задоволено.

В наведеному рішенні суд першої інстанції зазначає про те, що ТОВ "Булочка" з 18.07.2015 було відомо про зміну нормативної грошової оцінки, та як наслідок, зміну розміру орендної плати за користування земельною ділянкою, але будь-яких дій щодо сплати орендної плати відповідно до оновленого розрахунку останнім не було вчинено. Як зазначено місцевим господарським судом, Харківською міською радою були вжиті заходи для отримання від ТОВ "Булочка" плати за користування земельною ділянкою, яка базується на новій нормативній грошовій оцінці земель м.Харкова станом на 01.01.2013, шляхом направлення відповідачу листа-пропозиції №4119/0/225-15 від 08.06.2015 щодо внесення змін до договору оренди землі; втім, внесення вказаних змін до договору оренди землі відбулось за рішенням господарського суду Харківської області від 28.01.2016 у справі №922/6265/15. В оскаржуваному рішенні господарський суд Харківської області дійшов висновку про те, що внаслідок не підписання відповідачем додаткової угоди до договору оренди землі та не сплати зміненого розміру орендної плати за землю, Харківська міська рада недоотримала до місцевого бюджету дохід у вигляді плати за землю за користування земельною ділянкою у розмірі 47395,43 грн.

Відповідач із рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 09.07.2018 у справі №922/1134/18 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що він своєчасно, у встановлений ч.3 ст.188 ГК України строк, надіслав позивачу відповідь на лист пропозицію від 08.06.2015 щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі, а рішенням господарського суду Харківської області у справі №922/6265/15 позовні вимоги були задоволені частково, що свідчить про відсутність протиправної поведінки відповідача як однієї із умов для відшкодування збитків. Відповідач зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд не дослідив надані відповідачем докази (відповідь на лист-пропозицію позивача), не перевірив розрахунок збитків та не навів норму права, яку порушив відповідач. Також відповідач вказує на неправомірність нарахування позивачем недоотриманого доходу із урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі, що підтверджується рішенням господарського суду Харківської області від 28.01.2016 у справі №922/6265/15.

Третя особа надала суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що ТОВ «Булочка» обліковується у Східній ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області як платник орендної плати за землю згідно договору оренди землі №199/99 від 17.11.1999 зі строком дії до 31.12.2023. До контролюючого органу товариством подані податкові декларації з орендної плати за землю за період з 2015 року по квітень 2018 року, станом на 08.05.2018 заборгованість з орендної плати відсутня.

Позивач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів відповідача заперечує та зазначає про те, що внаслідок протиправної поведінки відповідача, яка полягала в ухиленні від внесення в добровільному порядку змін в договір оренди землі про сплату збільшеного розміру орендної плати, міська рада недоотримала дохід з плати за землю, розмір якого підтверджується розрахунком ціни позову. Позивач вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Ухвалою східного апеляційного господарського суду від 18.10.2018 справу №922/1134/18 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 01.11.2018 о 12:30 год.

Представник відповідача в судовому засіданні 01.11.2018 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

В судовому засіданні 01.11.2018 представники позивача та третьої особи просили рішення господарського суду Харківської області від 09.07.2018 у цій справі залишити без змін, апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

16.11.1999 між Виконавчим комітетом Харківської міської ради (орендодавцем) та ТОВ "Булочка" (орендарем) укладено договір оренди земельної ділянки №199/99 (далі-договір) (а.с.25-26).

Відповідно до п.п. 1.1 договору, орендодавець на підставі рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 12.05.1999 № 544 надає, а орендар приймає в тимчасове платне користування на умовах оренди земельну ділянку за адресою: м.Харків, пр. Орджонікідзе, 45, загальною площею 0,0442 га, згідно з планом земельної ділянки, що додається.

Згідно п.1.2 договору, земельна ділянка надається у тимчасове платне користування на умовах оренди строком до 31.12.2023 для експлуатації та обслуговування будівлі магазину.

У відповідності до пункту 2.1 договору, плата за землю вноситься орендарем щомісячно у вигляді орендної плати у грошовій формі у розмірі 78,46 грн. на місяць на зазначений в договорі рахунок орендаря не пізніше 15 числа наступного місяця.

Пунктом 2.2 договору визначено, що орендна плата за землю збільшується при зміні розміру земельного податку відповідно до Законів України, при цьому, сторони укладають додаткову угоду, яка є невід'ємною частиною цього договору.

В п.4.1 договору зазначено, що зміна умов договору оренди землі можлива за взаємною згодою сторін.

Договір оренди земельної ділянки набирає чинності після підписання його сторонами та державної реєстрації.

Договір зареєстровано у Виконавчому комітеті Харківської міської ради в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 17.11.1999 за №199/99.

Додатковою угодою № 1 від 19.05.2000 до договору оренди сторони внесли зміни в пункт 2.1 договору та встановили, що орендна плата за землю з 01.04.2000 складає 94,15 грн. на місяць (а.с.28).

Додатковою угодою № 2 від 27.02.2001 до договору сторони змінили пункт 2.1 договору, встановивши, що орендна плата за землю з 01.07.2000 складає 230,95 грн. на місяць, а з 01.01.2002 - 339,60 грн. на місяць (а.с.29).

Попередня вартість 1 кв. м. землі у місті Харкові була затверджена та введена в дію з 01 березня 2008 року рішеннями Харківської міської ради від 25 грудня 2007 року №335/07 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 року" та від 27 лютого 2008 року №42/08 Про затвердження Положення про впровадження нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 року.

Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 № 1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 (а.с.38-39).

Згідно із п.1.1 вказаного рішення, затверджено базову вартість 1 кв.м. землі у м.Харкові в сумі 291,18 грн., яка визначена позивачем шляхом включення в цю вартість витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України.

Вказане рішення вводилося в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 застосовувалась з 01 січня 2014 року (п.2 рішення від 03.07.2013 № 1209/13).

Рішенням Харківської міської ради від 25 вересня 2013 року №1269/13 "Про затвердження порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" встановлено, що плата за землю на підставі даних Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2013 року вводиться в дію з 01 січня 2014 року, а зміни до договорів оренди землі, повязані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові (а.с.40-43).

Рішенням Харківської міської ради від 29.12.2012р. № 960/12 затверджено Порядок оформлення договорів оренди землі у місті Харкові.

Відповідно до пункту 16.4 вказаного Порядку, зміни до договору оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформляються додатковою угодою до договору оренди землі. Розмір орендної плати, передбачений договором оренди землі, підлягає перегляду у випадку також зміни нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до витягу Управління Держземагенства у м.Харкові №121/14 від 25.01.2014 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить 726922 грн. (а.с.33).

У зв'язку зі зміною нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, Департаментом земельних відносин було здійснено розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку, грошова оцінка якої проведена станом на 01.01.2013, відповідно до якого розмір орендної плати в рік становить 50 843,83 грн., а розмір орендної плати на місяць - 4236,99 грн. (а.с.30).

Позивач направив відповідачу лист-пропозицію №4119/0/225-15 від 08.06.2015 з проектом додаткової угоди для підписання та оновленим розрахунком розміру орендної плати (а.с.31).

В проекті додаткової угоди позивач запропонував відповідачу внести зміни до пунктів 1.3, 1.4, 2.1 договору, які стосуються кадастрового номеру земельної ділянки, розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати за земельну ділянку, а також в інші пункти договору, які містяться в розділах 3-7 договору (а.с.34-37).

У відповідь, відповідач надіслав позивачу лист №18 від 04.08.2015, в якому повідомив про відмову в підписанні додаткової угоди, зокрема, з тих підстав, що в додатковій угоді відсутня умова про дату набрання додатковою угодою чинності, а також додатковою угодою на орендаря безпідставно покладено обовязок щомісячно обчислювати розмір орендної плати з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.78-7).

Вказаний лист отримано позивачем 07.08.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.80).

У звязку з відмовою відповідача підписати додаткову угоду, Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ «Булочка» про внесення змін до договору оренди земельної ділянки № 199/99 від 16.11.1999, шляхом визнання додаткової угоди до вказаного договору оренди землі укладеної в редакції, запропонованій позивачем.

Рішенням господарського суду Харківської області від 28.01.2016 у справі №922/6265/15, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.05.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2016, позов задоволений частково (а.с.47-53).

Відповідно до вказаного рішення, п.1.4 договору оренди землі викладено в наступній редакції: нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації №121/14 від 25.01.2014 становить 726922 грн. (сімсот двадцять шість тисяч дев'ятсот двадцять дві гривні), а з врахуванням коефіцієнту індексації за 2014 рік складає 907926 (дев'ятсот сім тисяч дев'ятсот двадцять шість гривень).

Пункт 2.1 договору оренди землі за наведеним судовим рішенням викладено в наступній редакції: Орендна плата за земельну ділянку вноситься Орендарем щомісячно у грошовій формі на рахунок управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області. Інформація щодо реквізитів отримується у відповідному органі державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки. Розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком №152/15 від 03.02.2015 на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 50 843,83грн., або в місяць - 4236,99 грн.

Також за вказаним рішенням суду договір оренди землі доповнили п.1.3, в якому зазначено кадастровий номер земельної ділянки.

В задоволенні позовних вимог про внесення змін до інших пунктів договору оренди землі від 16.11.1999 року за №199/99 господарський суд Харківської області відмовив, мотивуюче своє рішення тим, що ці пункти безпосередньо не стосуються зміни розміру орендної плати за договором у зв'язку зі зміною розміру нормативної оцінки землі, що відбулася, а позивачем не надано доказів того, що необхідність внесення запропонованих змін в ці пункти визначена законодавством.

Позивач в позові зазначає про те, що відповідач, отримавши 18.07.2015 проект додаткової угоди до договору оренди землі щодо зміни розміру орендної плати за землю на підставі нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, зобовязаний був її підписати та сплачувати орендну плату за землю в новому розмірі, визначеному додатковою угодою, проте цього не зробив.

Таким чином, як зазначає позивач, внаслідок протиправної поведінки відповідача, яка полягала у відмові від підписання додаткової угоди до договору, Харківська міська рада в період з дати отримання відповідачем такої додаткової угоди (18.07.2015) та до дати набрання законної сили рішенням господарського суду Харківської області від 28.01.2016 у справі №922/6265/15 (26.05.2016) недоотримала до місцевого бюджету дохід у вигляді орендної плати за спірну земельну ділянку в новому розмірі.

Позивач, звертаючись до суду із цим позовом, вважає, що має право на відшкодування різниці між розміром орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою з урахуванням нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 2013 рік та фактично сплаченою відповідачем орендною платою на підставі договору, що укладений сторонами за період з 08.08.2015 по 25.05.2016. Позивач вважає цю різницю збитками та просить їх стягнути з відповідача на підставі ст.22 ЦК України, ст.224-225 ГК України.

Колегія суддів враховує наступне.

Статтею 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Також відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вищезазначеної статті 1166 ЦК України, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, а також вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

З огляду на наведене, на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками.

В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Як свідчать матеріли справи, 16.11.2009 сторони уклали договір оренди землі, за умовами якого відповідач зобовязався сплачувати щомісяця орендну плату у розмірі, визначеному в договорі.

Відповідач справно виконував свої зобовязання, орендну плату сплачував у розмірі, визначеному сторонами у договорі.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 188 ГК України, зміна господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Статтею 4.1 укладеного сторонами договору оренди землі визначено, що зміна умов договору можлива за взаємною згодою сторін.

З матеріалів справи вбачається, що 18.07.2015 відповідач отримав лист пропозицію позивача №4119/0/225-15 від 08.06.2015 з проектом додаткової угоди до договору оренди землі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.31-32).

В свою чергу, відповідач у визначений статтею 188 ГК України строк, надав позивачу відповідь про відмову в підписанні додаткової угоди, про що свідчить лист №18 від 04.08.2015 (а.с.78).

Позивач отримав вказаний лист 07.08.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.80).

Таким чином, відповідачем було дотримано вимоги статті 188 ГК України щодо повідомлення позивача про результати розгляду його пропозиції про зміну договору.

При цьому, відсутні підстави вважати, що відповідач повинен був беззаперечно погодитись із пропозицією позивача щодо зміни умов договору.

Натомість статтею 188 ГК України передбачено, що у разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни договору, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Отже, враховуючи незгоду відповідача змінити умови договору, позивач з 07.08.2015 мав можливість з метою як можна раніше внести бажані для нього зміни в договір, передати спір на вирішення суду.

Однак, із позовом про внесення змін до договору позивач звернувся до господарського суду Харківської області лише у грудні 2015.

Таким чином, враховуючи бездіяльність позивача, протягом, майже пів року, його посилання на протизаконну поведінку відповідача є безпідставними, оскільки саме бездіяльність позивача призвела до недоотримання ним підвищеного доходу від збільшення орендної плати.

Згідно з ч.5 ст. 188 Господарського кодексу України, якщо судовим рішенням договір змінено, договір вважається зміненим з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Рішення господарського суду Харківської області у справі №922/6265/15, яким внесено зміни в договір оренди землі, набрало законної сили 26.05.2016.

В наведеному рішенні не встановлено строк набрання чинності додатковою угодою до договору оренди землі.

За наведених обставин, додаткова угода про внесення змін до договору, в тому числі, щодо збільшення розміру орендної плати вважається укладеною з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто, з 26.05.2016.

Отже, саме із вказаної дати набули чинності зміни до договору оренди землі від 17.11.1999 щодо сплати орендної плати у підвищеному розмірі з урахуванням нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013.

За таких обставин, лише з 26.05.2016 у відповідача виник обовязок зі сплати орендної плати у підвищеному розмірі. Доводи позивача про те, що такий обовязок виник у відповідача з моменту отримання листа пропозиції позивача №4119/0/225-15 від 08.06.2015 є необгрунтованими.

Враховуючи викладене, до набрання законної сили рішенням суду у справі №922/6265/15 відповідач був зобовязаний виконувати умови договору в чинній на той час редакції та сплачувати орендну плату в розмірі, узгодженому сторонами в договорі.

Таким чином, в період до набрання чинності додаткової угоди (26.05.2016), якою внесено зміни в договір (на підставі рішення господарського суду Харківської області від 28.01.2016 у справі №922/6265/15), відповідач правомірно сплачував орендну плату в розмірі, узгодженому сторонами в договорі, тобто, відсутня протиправна поведінка відповідача, яка є обовязковою умовою для покладення на сторону обовязку з відшкодування збитків.

Крім того, рішенням господарського суду Харківської області від 28.01.2016 у справі № 922/6265/15 лише частково задоволено заявлений позивачем позов про внесення змін до договору оренди землі №199/99 від 17.11.1999 року, внесено зміни в договір оренди землі, які стосуються кадастрового номеру земельної ділянки, нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати.

В задоволенні позову про внесення змін до інших пунктів договору суд відмовив з тих підстав, що вони безпосередньо не стосуються зміни розміру орендної плати за договором у зв'язку зі зміною розміру нормативної оцінки землі, що відбулася. Позивачем не надано доказів того, що необхідність внесення запропонованих змін в ці пункти визначена законодавством.

Таким чином, відмова відповідача в укладенні додаткової угоди в редакції, запропонованій позивачем, не може вважатись неправомірною поведінкою.

З огляду на наведене, в діях відповідача щодо відмови в підписанні додаткової угоди відсутні ознаки протиправної поведінки та вини у недоотриманні Харківською міською радою доходу у вигляді збільшеного розміру орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності за адресою: м. Харків, пр. Орджонікідзе, 45, загальною площею 0,0442 га, за період з 08.08.2015 по 25.05.2016.

Враховуючи, що позивачем не доведено наявності в діях відповідача всіх елементів складу цивільного правопорушення, висновки місцевого господарського суду в оскаржуваному рішенні про наявність підстав для задоволення позовних вимог є необгрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Посилання позивача в позові на висновки Вищого господарського суду України, викладені в постанові від 26.09.2017 у справі №922/2097/16 є безпідставними, оскільки вони не є обовязковими для застосування судом та стосуються спору, який виник між іншими сторонами та з інших обставин.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевим господарським судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області від 09.07.2018 у справі №922/1134/18 скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.270, п.2 ч.1. ст.275, п.п.1,4 ч.1 ст.277, 282, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 09.07.2018 у справі №922/1134/18 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні позовних вимог Харківської міської ради відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 05.11.2018р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Н.М. Пелипенко