УХВАЛА

м. Київ

02.11.2018Справа № 910/14454/18

Суддя Господарського суду міста Києва Привалов А.І., розглянувши

заяву дочірнього підприємства приватного акціонерного товариства «Оболонь» «Красилівське»

про забезпечення позову

у справі № 910/14454/18

за позовом дочірнього підприємства приватного акціонерного товариства «Оболонь»

«Красилівське»

до 1) публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія»;

2) товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Афінаж»;

3) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на

ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український інноваційний

банк» Оберемка Романа Анатолійовича;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-3 - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

про визнання договорів про відступлення права вимоги недійсним та

застосування наслідків недійсності

Без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство приватного акціонерного товариства «Оболонь» «Красилівське» (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» (надалі - відповідач-1); товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Афінаж» (надалі - відповідач-2); Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Оберемка Романа Анатолійовича (надалі - відповідач-3) про визнання договорів про відступлення права вимоги недійсними та застосування наслідків їх недійсності.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що 12.01.2017р. між відповідачем-1 та відповідачем-2 укладено договір про відступлення права вимоги №12/01/17-3, за умовами якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв право вимоги первісного кредитора за кредитною угодою №08-10 від 08.02.2008р. зі всіма додатками, додатковими угодами, додатковими договорами, договорами про внесення змін та доповненнями до них, договорами забезпечення тощо, що є його невід'ємною частиною, укладеної між акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та дочірнім підприємством публічного акціонерного товариства «Оболонь» «Красилівське».

В подальшому, 17.03.2017р. між відповідачем-1 та відповідачем-2 укладені окремі договори про відступлення права вимоги за договорами іпотеки №08-10/1 від 08.02.2008, №08-10/2 від 08.02.2008 та №08-10/3 від 26.02.2008, що посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстровані в реєстрі за №3426, №3425, №3424 та договори про відступлення права вимоги за договорами застави №08-10/1, №08-10/2 та №08-10/3, які забезпечують виконання основного зобов'язання за кредитною угодою.

Позивач пред'явив позов до суду, оскільки вважає зазначені вище договори про відступлення права вимоги недійсними, так як відповідач-1, не будучи кредитодавцем (кредитором) за кредитною угодою, а також, відповідно, іпотекодержателем та заставодержателем за договорами іпотеки і договорами застави, якими є ПАТ «Український інноваційний банк», не мав права на відступлення за ними права вимоги на користь ТОВ «ФК «Афінаж».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2018р. відкрито провадження у справі № 910/14454/18, ухвалено здійснювати розгляд за правилами загального позовного засідання, попереднє засідання призначено на 29.11.2018р. та залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-3 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту та заборони нотаріусам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно і органам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчинення будь-яких нотаріальних та реєстраційних дій щодо нерухомого майна, переданого позивачем в іпотеку згідно договорів іпотеки №08-10/1, №08-10/2 та №08-10/3, право вимоги за якими відступлене на користь відповідача-2 згідно договорів про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, що оскаржуються;

- накладення арешту на рухоме майно, передане позивачем в заставу згідно договорів застави №08-10/1, №08-10/2 та №08-10/3, право вимоги за якими відступлене на користь відповідача 2 згідно договорів про відступлення права вимоги за договорами застави, що оскаржуються;

- заборони відповідачу 1 та відповідачу 2 відступати право вимоги за кредитною угодою №08-10 від 08.02.2008, договором іпотеки №08-10/1 від 08.02.2008, договором іпотеки №08-10/2 від 08.02.2008, договором іпотеки №08-10/3 від 26.02.2008, договором застави №08-10/1 від 08.02.2008, договором застави №08-10/2 від 08.02.2008, договором застави №08-10/3 від 26.02.2008, звертати стягнення в позасудовому порядку на нерухоме та рухоме майно, що виступає предметом іпотеки та застави згідно зазначених вище договорів, в тому числі набувати право власності на них, продавати їх від свого імені на користь інших осіб-покупців, отримувати і пред'являти до виконання щодо них виконавчі написи нотаріуса та реалізовувати згідно них це майно або іншим чином його відчужувати.

Наведену заяву позивач обґрунтовує тим, що в пред'явленому до суду позові оскаржується законність відступлення відповідачем-1 та відповідачем-2 права вимоги за кредитною угодою, а також договорами іпотеки та застави, укладеними в забезпечення її виконання, а тому з метою збереження права вимоги на час вирішення цього спору у власності відповідача-2 необхідним є заборонити йому та відповідачеві-1 відступати право вимоги на користь інших осіб. Не вжиття, на думку позивача, цього заходу забезпечення позову зробить неможливим виконання судового рішення в даній справі, вразі задоволення його позову, так як у випадку відступлення відповідачем-2 права вимоги, його власником за оскаржуваними договорами стане інша особа, яка не є стороною цього позову.

Необхідність накладення арешту та заборони нотаріусам та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчинення будь-яких нотаріальних та реєстраційних дій щодо предметів іпотеки та застави позивач обґрунтовує тим, що до вирішення цього спору відповідач-2, якого він не визнає належним кредитором за кредитною угодою, як і відповідача-1, який відчужив на його користь право вимоги, цілком імовірно може в позасудовому порядку згідно застереження в договорах іпотеки та застави або виконавчого напису нотаріуса звернути на їх стягнення. Ймовірність позасудового звернення стягнення на майно позивач обґрунтовує наявністю відповідних застережень в договорах, укладених в забезпечення виконання основного зобов'язання, положеннями законодавства та повідомленнями, направленими 16.10.2018р. відповідачем-2 позивачеві щодо необхідності сплати на його користь суму боргу за основним зобов'язанням в розмірі 22 951 627,91 грн., вразі несплати якої ним буде ініційовано або процедура прийняття у власність предметів іпотеки або звернене стягнення на предмети іпотеки шляхом вчинення нотаріального напису. З огляду на те, що відповідач-1 та відповідач-2, на думку позивача, не є належними кредиторами за кредитною угодою, що й буде предметом встановлення в межах пред'явленого позивачем до суду позову, то звернення ними в позасудовому порядку стягнення на предмети іпотеки та застави унеможливить виконання судового рішення, так як зміниться власник цього майна, а іпотека та застава будуть припиненими, що порушить не лише права позивача як власника майна, а й права законного іпотекодержателя, заставодержателя публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», який не зможе задовольнити своє право вимоги за кредитною угодою за рахунок предметів іпотеки та застави.

Суд, розглянувши заяву позивача та додані до неї докази, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України ,господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 статті 137 ГПК України, визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Згідно зі статтею 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є наявність або відсутність підстав для визнання недійсними договору про відступлення права вимоги №12/01/17-3 від 12.01.2017р., укладеного між відповідачем-1 і відповідачем-2, та застосування наслідків його недійсності шляхом визнання в порядку реституції кредитодавцем за кредитним договором Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк», і визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги за договорами іпотеки №08-10/1, №08-10/2, №08-10/3 та договорами застави №08-10/1, №08-10/2, №08-10/3 і скасування внесених на їх підставі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і Державного реєстру обтяжень рухомого майна записів про ТОВ «ФК «Афінаж» як іпотекодержателя і заставодержателя предметів іпотеки та застави і поновлення цих записів за Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк».

В той же час, направлення відповідачем-2 повідомлення про порушення основного зобов'язання та про звернення стягнення на передане в іпотеку майно, у разі несплати протягом 30 днів простроченої заборгованості, свідчить про те, що відповідач-2 вчиняє дії, спрямовані на позасудове звернення стягнення на предмети іпотеки за вищевказаними договорами, що може призвести до неможливості захисту прав позивача, вразі задоволення його позову в цій справі.

З огляду на зазначене, суд вважає, що спосіб забезпечення позову шляхом заборони відповідачу-1 та відповідачу-2 відступати право вимоги за кредитною угодою №08-10 від 08.02.2008р., договорами іпотеки №08-10/1, №08-10/2, №08-10/3 та договорами застави №08-10/1, №08-10/2, №08-10/3, звертати стягнення в позасудовому порядку на нерухоме та рухоме майно, що виступає предметом іпотеки та застави згідно зазначених вище договорів, в тому числі набувати право власності на них, продавати їх від свого імені на користь інших осіб-покупців, отримувати і пред'являти до виконання щодо них виконавчі написи нотаріуса та реалізовувати згідно них це майно або іншим чином їх відчужувати, а також накладення арешту та заборони нотаріусам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно і органам державної реєстрації прав, вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії щодо предметів іпотеки співвідноситься з позовом щодо визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги та застосування наслідків їх недійсності, а отже існує конкретний зв'язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Крім того, з урахуванням наявних повідомлень про порушень основного зобов'язання, в яких вказано про намір відповідача-2 звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, суд вважає достатньо обґрунтованим і належно вмотивованим припущення позивача, що в подальшому відповідач-2 поряд зі зверненням стягнення на предмети іпотеки, може ініціювати процедуру звернення стягнення на предмети застави, а тому суд вважає, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом арешту предметів застави є адекватним та співрозмірним позовним вимогам, а тому сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді.

Отже, суд дійшов висновку про те, що існує конкретний зв'язок між заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому лише вжиття судом таких заходів забезпечення позову як накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, яке є предметом договорів іпотеки та застави, заборони нотаріусам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно і органам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які нотаріальні та реєстраційні дії щодо нерухомого майна, яке є предметом договорів іпотеки, а також заборони відповідачу-1 та відповідачу-2 відступати право вимоги за спірними договорами про відступлення права вимоги, звертати стягнення в позасудовому порядку на нерухоме та рухоме майно, що виступає предметом іпотеки та застави згідно цих договорів, в тому числі набувати право власності на них, продавати їх від свого імені на користь інших осіб-покупців, отримувати і пред'являти до виконання щодо них виконавчі написи нотаріуса та реалізовувати згідно них це майно або іншим чином його відчужувати, у їх сукупності спроможне забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позовної заяви позивача.

Оцінивши подані позивачем до заяви докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову та встановивши обставини, на які посилається заявник, як на підставу своїх вимог, суд вважає доцільним вжити заходи забезпечення позову, що запропоновані позивачем.

Згідно з статтею 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Проте, в даному випадку суд не вбачає необхідності в зустрічному забезпеченні, оскільки позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту та забороною відповідачу та третім особам, вчинення реєстраційних дій відносно власного майна, а тому відсутні підстави вважати, що відповідачі понесуть збитки, у зв'язку із заявою позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 138-141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву дочірнього підприємства приватного акціонерного товариства «Оболонь» «Красилівське» про забезпечення позову задовольнити повністю.

2. Накласти арешт та заборонити нотаріусам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно і органам державної реєстрації прав (в т. ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопільській міській, районним у місті Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам, нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які нотаріальні та реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно, набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, відчуження іпотекодержателем предмета іпотеки від свого імені на підставі договору купівлі-продажу на користь третіх осіб, зміну власника предмета іпотеки, припинення іпотеки, вчинення виконавчого напису нотаріуса, видачу свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, щодо наступного нерухомого майна, що належить на праві власності Дочірньому підприємству Приватного акціонерного товариства «Оболонь» «Красилівське» (), а саме:

1) нежитлова будівля, адмінбудинок, загальною площею 1990,0 кв.м, яка знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Красилівський р-н., м. Красилів, вул. Будівельна, буд. 3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 27);

2) нежитлова будівля, службово-побутовий корпус (трансформаторна №2, №3), загальною площею: 1339,7 кв.м, яка знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Красилівський р-н., м. Красилів, вул. Будівельна, буд. 3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 27);

3) нежитлова будівля, склад готової продукції з магазином та кафетерієм, загальною площею: 1369,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Красилівський р-н., м. Красилів, вул. Будівельна, буд. 3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 27);

4) нежитлова будівля, цех розливу в скло №1, загальною площею: 2614,7 кв.м, яка знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Красилівський р-н., м. Красилів, вул. Будівельна, буд. 3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 27);

5) земельна ділянка, загальною площею: 4,3226 га, кадастровий номер: :01:001:0060, що розташована за адресою: Хмельницька обл., Красилівський р-н., м. Красилів, вул. Будівельна, земельна ділянка 3;

6) нежитлові будівлі, загальною площею: 986,5 кв.м., а саме: будівля контори бувшої, площею: 101,0 кв.м., будівля адмінбудинку, площею: 461,9 кв.м., будівля цеху холодної мастики, площею: 54,9 м.кв., будівля прохідної, площею: 29,1 кв.м., будівля туалету, площею: 4,2 кв.м., будівля котельні, площею: 98,7 кв.м., будівля складу цементу, площею: 68,4 кв.м., будівля свинарника з добудовою, площею: 143,0 кв.м., будівля трансформатора, площею: 14,6 кв.м., будівля артскважини, площею: 10,7 кв.м., які знаходяться за адресою: Хмельницька обл., Красилівський р-н., м. Красилів, вул. Грушевського М. (вулиця 50 років Жовтня), буд. 144;

7) нежитлові будівлі, загальною площею: 3681,3 кв.м., а саме: гараж з реммайстернею, площею: 1266,0 кв.м., матеріальна комора, площею: 654,9 кв.м., пилорама, площею: 407,4 кв.м., гараж, площею: 276,6 кв.м., склад ПММ, площею: 20,3 кв.м., навіс на заправці, площею: 46,4 кв.м., склад ПММ, площею: 592,2 кв.м., цех по ізоляції труб, площею: 417,5 кв.м., які знаходяться за адресою: Хмельницька обл., Красилівський р-н., м. Красилів, вул. Грушевського М. (вул. 50 років Жовтня), буд. 144;

8) нежитлові будівлі, а саме: гараж з побутово складськими приміщеннями (будівля РБЦ-1), площею: 752,6 кв.м., свердловини, площею: 46,2 кв.м., водонасосна, площею: 292,4 кв.м., водопідготовка, площею: 342,4 кв.м., розчинно-бетонний вузол, площею: 118,5 кв.м., столярний цех (склад готової продукції), площею: 939, 1 кв.м., щитова (трансформаторна № 1), площею: 53,0 кв.м., прохідна, комори, купажне відділення, площею: 784,5 кв.м., малярний участок, прибудова (склад будівельних матеріалів), площею: 214,8 кв.м., транспортабельна котельня, сушка (дизельна), площею: 24,0 кв.м., які знаходяться за адресою: Хмельницька обл., Красилівський р-н., м. Красилів, вул. Будівельна, буд. 3 (реєстраційний номер об'єкта нерухоме майна: 27);

9) нежитлова будівля, цех розливу в ПЕТ №2, загальною площею: 3720,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Красилівський р-н, м. Красилів, вул. Будівельна, буд. 3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 27);

10) нежитлова будівля, котельня, яка знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Красилівський р-н., м. Красилів, вул. Будівельна, буд. 3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 27).

3. Накласти арешт на рухоме майно, що належить дочірньому підприємству приватного акціонерного товариства «Оболонь» «Красилівське» (ідентифікаційний код в ), а саме:

1) обладнання, лінія розливу Б/А напоїв (в скляну пляшку), що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Красилівський р-н., м. Красилів, вул. Будівельна, буд 3;

2) товари в обороті, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Красилівський р-н., м. Красилів, вул. Будівельна, буд 3;

3) площадка для відгрузки готової продукції, обладнання (лінія по розливу безалкогольних напоїв в ПЕТ №2), обладнання водопідготовки, видувна машина BLOMAX 10, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Красилівський р-н., м. Красилів, вул. Будівельна, буд 3.

4. Заборонити публічному акціонерному товариству «Українська інноваційна компанія» () та товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Афінаж» () відступати право вимоги за Кредитною угодою №08-10 від 08.02.2008, договором іпотеки №08-10/1, посвідченим 08.02.2008р. приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Грибчиком А.М. та зареєстрованим в реєстрі за №764, договором іпотеки №08-10/2, посвідченим 08.02.2008р. приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Грибчиком А.М. та зареєстрованим в реєстрі за №776, договором іпотеки №08-10/3, посвідченим 26.02.2008р. приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Грибчиком А.М. та зареєстрованим в реєстрі за №1089, договором застави №08-10/1 від 08.02.2008р., договором застави №08-10/2 від 08.02.2008р., договором застави №08-10/3 від 26.02.2008р., звертати стягнення в позасудовому порядку на нерухоме та рухоме майно, що виступає предметом іпотеки та застави згідно зазначених вище договорів, в тому числі набувати право власності на них, продавати їх від свого імені на користь інших осіб-покупців, отримувати і пред'являти до виконання щодо них виконавчі написи нотаріуса та реалізовувати згідно них це майно або іншим чином його відчужувати.

5. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 02.11.2018р., підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред'явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 02.11.2021р. Оскарження даної ухвали не зупиняє її виконання.

6. Дана ухвала, з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", має статус виконавчого документа.

7. Сторонами у виконавчому провадженні за ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2018 в справі №910/14454/18 є:

- Стягувачем: дочірнє підприємство приватного акціонерного товариства «Оболонь» «Красилівське» (31000, Хмельницька область, Красилівський район, місто Красилів, вулиця Будівельна, будинок 3, ),

- Боржниками: 1) публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» (93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Сметаніна, будинок 3-А, );

2) товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Афінаж» (03124, місто Київ, вулиця Героїв Севастополя, будинок 17, );

3) Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Оберемко Роман Анатолійович (04073, місто Київ проспект Степана Бандери, будинок 16).

8. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Артем Ігорович Привалов