ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.10.2018 р.                                                             Справа № 914/1397/18

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал», м. Трускавець

про розстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 25.09.2018р.

у справі № 914/1397/18

за позовом: Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області, м. Дрогобич

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал», м. Трускавець

про стягнення 467 417, 22 грн.

Суддя Н.Мороз

При секретарі Ю.Забора

Представники:

Від заявника (боржника): н/з

Від стягувача: н/з

На розгляд Господарського суду Львівської області 17.10.2018р. надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал» про розстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 25.09.2018р. у справі № 914/1397/18 за позовом Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал» про стягнення 467 417, 22 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.10.2018р. заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 29.10.2018р.

Представник заявника в судове засідання не з’явився, причин неявки суду не повідомив.

Представник позивача в судове засідання не з’явився. 25.10.2018р. через службу діловодства господарського суду подав клопотання про розгляд заяви без участі представника стягувача. Крім того, подав письмові пояснення на заяву про розстрочення виконання рішення суду, згідно яких вказану заяву вважає безпідставною та просить суд відмовити у її задоволенні. Зокрема посилається на те, що відсутність своєчасної та повної оплати відповідача за надані КП «Дрогобичводоканал» послуги може призвести до кризової ситуації у регіоні, де позивачем надаються аналогічні послуги іншим споживачам. Крім того, зазначив, що наслідком несплати ТзОВ «Трускавецький водоканал» за отримані послуги є неможливість вчасного розрахунку КП «Дрогобичводоканал» за послуги енергопостачання, сплати податків, заборгованості по виплаті заробітної плати працівникам, а також зростання заборгованості по зобов'язаннях щодо погашення позики.

Розглянувши заяву та подані докази в їх сукупності, суд встановив:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.09.2018р. у справі №914/1397/18 позовні вимоги Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал» 425 559, 20 грн. – основного боргу, 28 681, 75 грн. – пені, 8 123, 07 грн. – інфляційних нарахувань, 5 053, 20 грн. – 3% річних та 7 011, 27 грн. - судового збору.

Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 22.10.2018р.

22.10.2018р. на примусове виконання рішення суду видано наказ по справі №914/1397/18.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал», в порядку ст.331 ГПК України, подано заяву про розстрочення виконання рішення Господарського суду на 12 місяців рівними частинами до тридцятого числа кожного місяця, у зв’язку з наявністю обставин, що ускладнюють своєчасне виконання рішення суду. Подана заява обґрунтована важким фінансовим становищем підприємства, наявністю заборгованості за раніше прийнятими рішеннями суду, що утруднює та унеможливлює своєчасне виконання рішення господарського суду від 25.09.2018р. по справі №914/1397/18.

В підтвердження обставин викладених у заяві, боржником долучено звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за І півріччя 2018р., баланс (Звіт про фінансовий стан) станом на 30.06.2018р., докази ведення претензійно-позовної роботи з недопущення зростання заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення із юридичними та фізичними особами, а також ухвали Господарського суду Львівської області, як доказ наявної заборгованості за раніше прийнятими рішеннями суду.

Відповідно до ст.326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В силу ст.331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує зокрема, ступінь вини відповідача у виникненні спору. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до п.7.1.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Положення статей ГПК України не містять вичерпного й чітко визначеного переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити заборгованість на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Водночас підстави для відмови суду у подібних заявах мають бути достатньо аргументовані.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 44 рішення від 26.07.2005р. у справі «Kniat v. Poland» та п.п.63-64 рішення від 26.07.2005р. у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland», оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з заявою про надання відстрочки чи розстрочки виконання рішення суду, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного суду від 04.07.2018р. у справі №686/114/16-ц.

Законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочку виконання рішення у судовому порядку з винятковими (об'єктивними, непереборними) та виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

Отже, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обидвох сторін, їх фінансований стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання заявнику відстрочки виконання судового рішення.

При цьому, господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки як для відповідача (боржника) при виконання рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом так і для позивача (стягувача) при затримці виконання рішення.

У поданій заяві боржником зазначено про те, що ТзОВ «Трускавецький водоканал» створено на базі комунального майна територіальної громади м. Трускавця, яке передане підприємству на праві оперативного управління. У випадку примусового стягнення державною виконавчою службою всієї суми заборгованості та накладення арешту на поточні рахунки підприємства, робота ТзОВ «Трускавецький водоканал» буде зупинена, а курортне місто Трускавець залишиться без водопостачання і водовідведення.

Як вбачається з матеріалів справи, підприємство заявника знаходиться у скрутному фінансовому становищі – зокрема, у звіті про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за І півріччя 2018р. зазначено збиток та відсутність чистого фінансового результату: прибутку.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал» є найбільшим споживачем послуг Комунального підприємства «Дрогобичводоканал», що підтверджено самим позивачем у письмових поясненнях на заяву про розстрочення виконання рішення суду, відтак у випадку неможливості оплати боргу відповідачем, діяльність позивача буде під загрозою.

Посилання позивача на ту обставину, що наслідком несплати ТзОВ «Трускавецький водоканал» за отримані послуги є неможливість вчасного розрахунку КП «Дрогобичводоканал» за послуги енергопостачання, сплати податків, заборгованості по виплаті заробітної плати працівникам, а також зростання заборгованості по зобов'язаннях щодо погашення позики судом оцінюється критично, враховуючи поданий підприємством стягувача Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за І півріччя 2018р. з якого вбачається відсутність збитків та наявність прибутку.

Враховуючи наведене, розглянувши матеріали поданої заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що виконання рішення суду у встановлений строк, без надання розстрочки може спричинити негативні наслідки для товариства боржника. Підставою для надання розстрочки є ускладнення виконання рішення суду в результаті негайного стягнення суми заборгованості за рішенням Господарського суду Львівської області від 25.09.2018р.

Отже, всебічно, повно і об'єктивно розглянувши в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, належним чином проаналізувавши докази в обґрунтування заяви, враховуючи фінансовий стан боржника та стягувача, специфіку діяльності підприємства боржника, зважаючи на необхідність задоволення інтересів обох сторін як стягувача так і боржника, враховуючи інфляційні процеси в економіці держави, суд дійшов висновку, що часткове розстрочення виконання рішення надасть змогу вирішити наявні фінансові проблеми та сприятиме нормальному функціонуванню товариства боржника та реальній можливості виконання рішення суду.

Згідно ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал» про розстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 25.09.2018р. у справі № 914/1397/18 задоволити частково та розстрочити виконання рішення суду на 6 місяців рівними частинами щомісячних платежів до тридцятого числа кожного місяця.

Керуючись ст.ст. 234, 331 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал» про розстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 25.09.2018р. у справі №914/1397/18 - задоволити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 25.09.2018р. у справі № 914/1397/18 на 6 місяців рівними частинами щомісячних платежів до тридцятого числа кожного місяця.

3. В задоволенні решти вимог за заявою - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст. 235 ГПК України.

Суддя                                                                                                     Мороз Н.В.