ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2018м. ДніпроСправа № 904/3831/18
за позовом Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 2 777, 63 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 19/28 від 01.01.2018;

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Запоріжкокс" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення суми 2 777, 63 грн. вартості недостачі вантажу, виявленої у вагоні №49514284

Ухвалою суду від 28.08.2018 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до положень статті 252 ГПК України.

Відповідач проти позову заперечує, у відзиві від 26.09.2018 зазначає, що нестача вантажу не перевищує норми природної втрати. Також, відповідач зазначає, що висновки позивача щодо не тотожності понять показника якості вантажу «волога», поняттю вантажу, який передається до перевезення у вологому стані є необґрунтованим, тому це припущення, не підтверджується нормативно-правовим актом, що в свою чергу виключає застосування таких припущень в якості тих чи інших обставин.

Ухвалою суду від 01.10.2018 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

10.10.2018 позивачем надано відповідь на відзив, за змістом якої позивач зазначає, що в графі 20 залізничної накладної №49514284 відсутні дані про ознаки вантажу (у твердому, рідкому або вологому стані), не вказані відомості про завантаження вантажу у вологому стані, як це передбачено Правилами оформлення перевізних документів та Додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів. Тобто, в п.20 залізничної накладної не вказано, що вантаж у вологому стані, тому норма природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 1%.

Відповідач не направив уповноваженого представника в судове засідання 29.10.2018, про час та місце розгляду справи повідомлений належно.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 29.10.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2018 між позивачем - Приватним акціонерним товариством ЗАПОРІЖКОКС (покупцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю ІНКОСТІЛ ГРУП (постачальником) укладено договір поставки №18/142 (далі - Договір).

Згідно п.1 Договору ТОВ ІНКОСТІЛ ГРУП зобов'язується передати, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити вугільну продукцію вугільний концентрат марки К з граничними показниками якості: зола (mах) 9,0%, вологість (mах) 10,5%, сіра (mах) -0,8%, якщо інше не передбачено в додаткових умовах та специфікаціях.

За змістом пункту 2.1 Договору сторони дійшли згоди, що ціна, об'єм та строки поставки вугільної продукції вказуються в специфікаціях, які підписуються сторонами, скріплюються печатками сторін та є невід'ємною частиною Договору.

Згідно п.3.1 Договору ціна вугільної продукції, яка постачається згідно Договору в період з березня 2018р. по лютий 2023р. (з 01 березня 2018р. 28 лютого 2023р. включно) фіксується щомісяця в специфікаціях к Договору та в подальшому може бути змінена в окремих специфікаціях або додаткових угодах до Договору.

Відповідно до п.2 Специфікації від 27.03.2018 ТОВ ІНКОСТІЛ ГРУП зобов'язується передати позивачу вугільний концентрат марки К групи К1 0-100 ООО ОФ Свято-Варваринская ТУ У 05.1-1:2017 у кількості 28100т.

30.04.2018 в межах Договору та Специфікації від 27.03.2018 на адресу ПАТ ЗАПОРІЖКОКС (вантажоодержувач) була направлена партія концентрату вугільного (марка К, група К1) в вагонах за залізничною накладною №49514284.

Згідно залізничної накладної №49514284 маса вантажу у вагоні №65157588 становить 68 700 кг, тара - 21 800 кг.

02.05.2018 на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці складено комерційний акт №460005/517 на додаток до акту станції Запоріжжя-Ліве №33900 від 01.05.2018 про наявність виїмки.

Комерційним актом №460005/517 від 02.05.2018 зафіксовано, що вагон №65157588 вантажопідйомністю 69 т прибув поїздом №2161. Вагон у технічному стані справний.

Разом з тим, комерційним актом №460005/517 від 02.05.2018 визначено, що на підставі акту загальної форми №33900 від 01.05.2018 ст. Запоріжжя-Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 085, держповірка 05.02.2018р. здійснена прийомоздавальником ОСОБА_2 О.Ю., прийомоздавальником заводу ОСОБА_3, слідчим Заводського ВП Марчак Г.В., в присутності ДСЗМ ОСОБА_4

Згідно перевізного документу у вагоні №65157588 значиться вага: тара 21 800 кг, нетто 68 700 кг. Фактично виявилася вага брутто 89 4000 кг, тара з документу 21 800 кг, нетто 67 600 кг, що менше ваги за документом на 1 100 кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні на рівні бортів, шапкоподібне. Вантаж маркований катком-ущільнювачем і поперечними смугами, що відповідає перевізному документу. Над 1-ми люками порушене маркування, виїмка розміром 150x280x60см. В технічному відношенні вагон справний, двері цільнометалеві, люка закриті, течі вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися.

ТОВ ІНКОСТІЛ ГРУП надано позивачу рахунок на оплату №61048 від 30.04.2018 на суму 6 973 654, 36 грн. (сума з ПДВ) щодо оплати вартості концентрату вугільного (марка К, група К1) загальною кількістю 1 036, 900т.

Вищезазначений рахунок позивачем оплачено у повному обсязі, що підтверджується відповідними банківськими виписками: № від 30.05.2018 на суму 2 325 746, 73 грн.; № 450007407 від 31.05.2018 на суму 4 619 573,86 грн.

Згідно з п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Норма недостачі (природної втрати) для вугілля становить 1% маси, зазначеної у перевізному документі.

З урахуванням викладеного, загальна недостача партії вугілля у вагоні №65157588 становить суму 2 777,63 грн. (вартість недостачі з ПДВ), у тому числі:

1100 кг (виявлена недостача) - 687 кг (норма недостачі) = 413 кг

Згідно розрахунку вартість вугілля, якого недостає, складає:

5 604,57 грн. (ціна за тону, без ПДВ, згідно рахунку №61048 від 30.04.2018) х 0,413т (розмір недостачі) = 2 314,69 грн. (вартість недостачі без ПДВ);

2 314,69 грн. (вартість недостачі без ПДВ) + 462,94 грн. (розмір ПДВ) = 2 777,63 грн. вартість недостачі з ПДВ).

Пунктом 2 ст. 308 Господарського кодексу України передбачено, що відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Відповідно до ст.314 Господарського кодексу України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (п. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу або інших актів цивільного законодавства.

Залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству (ст. 110 Статуту залізниць України).

Згідно зі ст. 31 Статуту залізниць України, яка передбачає, що залізниця зобов'язана надавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а в необхідних випадках - продезінфіковані вагони і контейнери.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року № 644, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, на піввагони тощо) приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагону, а під час приймання зазначених вагонів зауважень, щодо неповноти навантаження продукції не було заявлено представниками Придніпровської залізниці, тобто недостача виникла під час перевезення залізницею товару внаслідок чого наявна вина Відповідача.

Відповідно до вимог ст. 105 Статуту залізниць України визначено, що залізниці, вантажовідправники несуть матеріальну відповідальність за перевезення.

У відповідності до вимог ст. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: за втрату чи недостачу, у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Враховуючи викладене, перевіривши здійснений позивачем розрахунок вартості недостачі вантажу, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача його вартості у розмірі 2 777, 63 грн., визнано правомірними, а отже такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо заперечень відповідача стосовно того, що концентрат вугільної марки "К", групи "К1" здавався до перевезення у вологому стані, а тому у розрахунку нестачі вантажу необхідно застосовувати 2% норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто, передбаченої пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., суд зазначає наступне.

У графі 20 відправником зазначаються: найменування вантажу відповідно до Алфавітного списку вантажів Єдиної тарифно-статистичної номенклатури вантажів та відмінні ознаки вантажу (у твердому, рідкому або вологому стані, у свіжому або сушеному та іншому вигляді), та інше.

Згідно п.п.1.1 п.1 Договору передбачено, що ТОВ ІНКОСТІЛ ГРУП зобов'язується передати, а позивач зобов'язується прийняти та оплатити на умовах договору вугільну продукцію - вугільний концентрат марки К з показниками якості: зола (mах) - 9,0%, вологою (mах) - 10,5%, сіркою (mах) - 0,8%.

Таким чином, у графі 20 залізничної накладної №49514284 (основний перевізний документ) відправником було вказано дані про вантаж для кожного вагона, а саме показники якості вугільного концентрату марки К, групи К1 щодо вмісту золи 9,0% та вологи 10,5%.

В графі 20 залізничної накладної №49514284 відсутні дані про ознаки вантажу (у твердому, рідкому або вологому стані), не вказані відомості про завантаження вантажу у вологому стані, як це передбачено Правилами оформлення перевізних документів та додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів. У звязку з чим, норма природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 1%, як і було вірно визначено позивачем у позовній заяви.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що поняття показника якості вантажу волога, який залежить від призначення вантажу та умов його виробництва й експлуатації, не є тотожним з поняттям вантаж, який передається до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані. Сирий (свіжий) або вологий стан передбачає будь-яке намокання вантажу, у тому числі внаслідок випадання атмосферних опадів, яке виявляється при візуальному спостереженні. Саме намоклий вантаж має властивість втрачати вагу в процесі швидкого висихання при нетривалому періоді перевезення.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вулиця Тверська, будинок 5; код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108; код 40081237) на користь Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" (69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4, код 00191224) суму 2 777, 63 грн. вартості недостачі вантажу, 1 762, 00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Повне рішення складено 01.11.2018

Суддя ОСОБА_5