ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2018 Справа №914/1363/18

За позовом: Городоцької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі,
позивач:Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, м. Львів,
до відповідача:фізичної особи-підприємця Миклуш Маряна Степановича, АДРЕСА_1,
про: звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 8 га.
Суддя Березяк Н.Є. Секретар судового засідання Кравець О.І.
За участю представників:
прокурор:Труш О.Б. - прокурор,
позивача:Копитко О.О. - представник (довіреність від 11.05.2018),
відповідача:не з'явився.

Суть спору: на розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Городоцької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області до фізичної особи-підприємця Миклуш Маряна Степановича про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 8 га.

Ухвалою суду від 13.08.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.09.2018. В подальшому підготовче засідання відкладалось на 08.10.2018. Ухвалою суду від 08.10.2018 підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду по суті на 29.10.2018.

Рух справи відображено в попередніх ухвалах та протоколах суду.

29 вересня 2018 року до суду прокуратурою подано заяву про збільшення позовних вимог, якою останній просить зобов'язати відповідача звільнити земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 та стягнути із відповідача судовий збір.

Суд звертає увагу заявник, що дана заява не є заявою про збільшення позовних вимог, адже у позові заявлено ті ж самі вимоги, що і в поданій заяві. Стягнення судового збору не є самостійною вимогою, а розподіл таких судових витрат здійснюється в силу закону. Відтак, дана заява залишається без розгляду.

В судове засідання прокурор з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав усні пояснення по суті справи. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1. Відтак, прокурор зазначає, що дана земельна ділянка підлягає поверненню державі, в особі уповноваженого органу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області.

В судове засідання представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав усні пояснення по суті справи.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, подав заяву (вх.№32351 від 03.09.2018) якою позовну заяву визнав в повному обсязі та просив суд здійснювати розгляду справи за відсутності відповідача.

В судовому засіданні 29.10.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні прокурора та представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

24 травня 2018 року комісією складено Акт обстеження земельних ділянок державної власності, що належать до земель резервного фонду Родатицької сільської ради орієнтовною площею 20 га та 8,3 га, яким встановлено за сіяння даних ділянок сільськогосподарськими зерновими культурами.

Головним управління Держгеокадастру у Львівській області видано наказ №439-ДК від 29.05.2018 «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності», а саме: земельних ділянок кадастровий НОМЕР_2 та НОМЕР_3.

Листом №383 від 30.05.2018 Родатицька сільська рада повідомила Управління з контролю за використанням та охороною земель про самовільне використання земельної ділянки, зокрема, площею 8 га кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходяться на території Родатицької сільської ради Городоцького району Львівської області за межами населеного пункту с. Родатичі.

30 травня 2018 року ГУ Держгеокадастру у Львівській області складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №439-ДК/329/АП/09/01/-18, яким встановлено самовільне зайняття земельних ділянок кадастровий НОМЕР_2 та НОМЕР_1 під посів пшениці.

А також складено Акт обстеження земельної ділянки №439-ДК/113/АО/10/01/-18 від 30.05.2018, яким встановлено самовільне зайняття земельної ділянки кадастровий НОМЕР_1 під посів пшениці. Площа самовільного зайняття - 8,3959 га.

Вироком Городоцького районного суду Львівської області від 07.06.2018 року у справі №441/834/18, який набрав законної сили 09.07.2018 року, затверджено угоду від 31.05.2018 року про визнання Миклушем Маряном Степановичем вини у скоєнні злочину, передбаченого ст. 356 КК України, та зобов'язано Миклуша М.С. в строк до 15.08.2018 року сплатити у повному обсязі шкоду, завдану злочином, Родатицькій сільській раді Городоцького району Львівської області, відповідачу призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 н.м.д.г.

Станом на час розгляду справи самовільна зайнята земельна ділянка площею 8,3959 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться на території Родатицької сільської ради Городоцького району Львівської області, відповідачем не звільнена, що підтверджується листом Родатицької сільської ради №469 від 23.07.2018.

Так, прокурор звернувся з даним позовом до суду про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 8,3959 га, кадастровий номер НОМЕР_1

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають до задоволення.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України, якою встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи.

Згідно частиною 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

За приписами частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Щодо порушення інтересів держави в результаті самовільного зайняття земельної ділянки, то таке самовільне зайняття суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені в статті 14 Конституції України та статті 5 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (ст.212 цього ж кодексу).

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки є самовільним зайняттям земельної ділянки.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

У вирішенні питання про застосування відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки необхідно враховувати, що саме по собі встановлення судом наявності фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. У вирішенні таких спорів необхідно досліджувати, чи передбачено спеціальним законом отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку для розміщення певних об'єктів, причини відсутності таких документів у особи, що використовує земельну ділянку, наявність у особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку тощо.

Відповідно до п. 3.9 Постанови Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», підтвердження факту вчинення правопорушення (самовільного зайняття земельної ділянки) є матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; протокол про адміністративне правопорушення; припис ( з вимогою усунути порушення земельного законодавства); акт обстеження земельної ділянки.

Саме ці документи можуть підтверджувати сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір зайнятої ділянки, та період часу, протягом якого вона використовувалася без належних правових підстав.

Вироком Городоцького районного суду Львівської області встановлено факт самовільного зайняття земельних ділянок 20 га та 8 га. Зазначений факт визнається і самим відповідачем.

Вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала чи постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст.75 ГПК України).

Враховуючи наведене, суд розглянувши заявлені позовні вимоги, зазначає про наявність у матеріалах справи усіх необхідних доказів на підтвердження заявлених вимоги, а тому позовні вимоги є правомірними та підлягають до задоволення.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, судовий збір покладається на відповідача.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд , -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Зобов'язати фізичну особу-підприємця Миклуш Маряна Степановича (81521, АДРЕСА_2) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер НОМЕР_3 площею 8 га, яка знаходиться на території Родатицької сільської ради Городоцького району Львівської області за межами населеного пункту с. Родатичі.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Миклуш Маряна Степановича (81521, АДРЕСА_2) на користь прокуратури Львівської області (79005, місто Львів, проспект Шевченка, будинок 17/19; ідентифікаційний код 02910031) 1762,00 грн. - відшкодування витрат на оплату судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 05.11.2018.

Суддя Березяк Н.Є.