ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2018

м. Дніпро

Справа № 904/4527/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6)

до Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Созидатель" (49000, м. Дніпро, вул. Андрія Фабра, буд. 4)

про стягнення 1 117,60 грн. пені та 159,66 грн. 3% річних за неналежне виконання грошового зобов'язання

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явися

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №14/4-1273 від 28.09.2018 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Созидатель" заборгованості на загальну суму 1 277,26 грн., з яких:

- 1 117,60 грн. пеня за період з 26.11.2016 по 28.11.2016;

- 159,66 грн. 3% річних за період з 26.11.2016 по 28.11.2016.

Також позивач просить суд розглянути даний позов у порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №4724/1617-ТЕ-4 від 28.09.2016 купівлі-продажу природного газу в частині своєчасної сплати за природний газ отриманий у жовтні 2016 року.

Ухвалою суду від 09.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі №904/4527/18, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 01.11.2018 о 12:30 год.

Представники позивача та відповідача у судове засідання не з'явилися, останні були належним чином повідомлений про час слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідачем 29.10.2018 подане до суду клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій та відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Клопотання обґрунтоване тим, що на даний час відповідач внаслідок масового невиконання кінцевими споживачами комунальних послуг своїх зобов'язань з їх оплати, знаходиться у дуже скрутному матеріальному становищі, борг за комунальні послуги спожиті населенням становить 3 337 561,09 грн., що підтверджується довідкою відповідача від 24.10.2018. Масове невиконання судових рішень, відповідно до яких на користь Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Созидатель" стягнута заборгованість громадян за надані послуги з теплопостачання, заборона ускладнює належне виконання відповідачем своїх зобов'язань з оплати енергоносіїв, зокрема, за договором №4724/1617-ТЕ-4 від 28.09.2016. Закони та інші нормативно-правові акти, що регулюють відносини виконавців і споживачів комунальних послуг, в тому числі з теплопостачання, не сприяють підвищенню платіжної дисципліни. Окремо відповідач зазначає, що збитки позивачу взагалі завдані не були оскільки аналізуючи ст. 16 Цивільного кодексу України, яка визначає що саме може бути збитками, збитків в розумінні цієї статі позивачу не завдано.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 06.02.18 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач, постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Науково-виробниче об'єднання "Созидатель" (далі - відповідач, споживач) 28.09.2016 укладено договір постачання природного газу №4724/1617-ТЕ-4 та додаткові угоди до нього (далі - договір), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов'язується постачити споживачеві у 2016 - 2017 роках природний газ, а споживач зобов'язується оплатити його на умовах цього договору. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п.1.2 договору).

За цим договором може бути поставлений природний газ власного видобутку (природний газ, видобутий на території України та/або імпортований природний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на митну територію України).

Відповідно до п.2.1 договору постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) природний газ обсягом до 2 300,000 тис. куб. метрів, у тому числі за місяцями (тис.куб.метрів): у жовтня 2016 року – 210 тис.м3, у листопаді 2016 року – 340 тис.м3, у грудні 2016 року – 420 тис.м3, у січні 2017 рок – 550 тис.м3, у лютому 2017 року – 480тис.м3, у березні 2017 року – 300 тис.м3.

Згідно з п.1 Додаткової угоди від 31.03.2017 постачальник передає споживачу в період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2017 року (включно) газ обсягом до 395,000 тис. куб.м., у тому числі по місяцях (тис.куб.м.): у квітні 2017 року – 85,000 тис.м3., у травні 2017 року – 60,000 тис.м3, у червні 2017 року – 60,000 тис.м3, у липні 2017 року – 60,000 тис.м3., у серпні 2017 року - 60,000 тис.м3, у вересні 2017 року – 70,000 тис.м3.

Відповідно до п.3.1 договору постачальник передає споживачеві природний газ у його загальному потоці у разі передачі: - природного газу власного видобутку - у пунктах приймання-передачі природного газу від газодобувних підприємств та/або з підземних сховищ до газотранспортної системи; - імпортованого природного газу (за код згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00, що ввезений ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на митну територію України) - пунктах приймання-передачі природного газу на газовимірювальних станціях, які перебувають на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі природного газу з підземних сховищ до газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов'язану з правом власності на природний газ.

Приймання-передача природного газу протягом місяця здійснюється рівномірно з припустимим відхиленням добових обсягів від середньодобового не більш як на ±5 (п'ять) відсотків (п.3.3 договору).

Приймання-передачі природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла / вузлів обліку природного газу (п.3.4 договору).

Відповідно до п.3.5 договору споживач зобов'язується подати не пізніше 7 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, постачальнику: - завірену копію акта про надання послуг з розподілу (транспортування) природного газу за розрахунковий місяць, складеного між споживачем та оператором газорозподільних мереж (газотранспортної системи). Разом з копією акта споживач подає за підписом уповноваженої особи інформацію стосовно детальної розбивки кількості природного газу, зазначеної в акті, за категоріями (у тому числі згідно з цим договором); - підписані та скріплені печаткою споживача два примірника акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу згідно з цим договором у розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість.

Відповідно до пункту 5.1. договору регульована ціна на природний газ (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до його вартості відповідно до податкового кодексу України), який постачається за цим договором, визначається згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758.

Додатковою угодою №2 від 31.03.2017 пункт 5.1 викладено в наступній редакції: Ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 № 187.

Згідно з пунктом 5.2 договору ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 4 942,00 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 5 930,40 грн.

Додатковою угодою №2 від 31.03.2017 пункт 5.2 викладено в наступній редакції: Ціна за 1000 куб.м. газу за цим договором з 01 квітня 2017 року становить 4 942,00 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 5 930,40 грн.

Згідно з пунктом 6.1. договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 договору він зобов'язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 16,4% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 8.2 договору з урахуванням Додаткової угоди №2 від 31.03.2017).

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п'ять років (п.10.3 договору).

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2016 до 30.09.2017 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.12.1 договору з урахуванням Додаткової угоди №2 від 31.03.2017).

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання передбачені умовами договору та постави відповідачу природний газ. Так, у період з жовтня 2016 року по вересень 2017 року позивач здійснив поставку природного газу відповідачу на загальну суму 15 904 947,32 грн., що підтверджується, підписаними сторонами, актами приймання-передачі природного газу:

- від 31 жовтня 2016 року за спожитий у жовтня 2016 року природний газ на суму 1 451 269,69 грн. сплачено 29.11.2016;

- від 30 листопада 2016 року за спожитий у листопаді 2016 року природний газ на суму 2 167 922,95грн. сплачено 27.12.2016;

- від 31 грудня 2016 року за спожитий у грудні 2016 року природний газ на суму 2 887 066,98 грн. сплачено 23.01.2017;

- від 31 січня 2017 року за спожитий у січні 2017 року природний газ на суму 2 928 692,46 грн. сплачено 24.02.2017;

- від 28 лютого 2017 року за спожитий лютому 2017 року природний газ на суму 2 464 134,58 сплачено 27.03.2017;

- від 31 березня 2017 року за спожитий у березні 2017 року природний газ на суму 1 550 212,49 грн. сплачено 20.04.2017;

- від 30 квітня 2017 року за спожитий у квітні 2017 року природний газ на суму 728 804,65 сплачено 18.05.2017;

- від 31 травня 2017 року за спожитий у травні 2017 року природний газ на суму 418 680,31 грн. сплачено 29.05.2017;

- від 30 червня 2018 року за спожитий у червні 2017 року природний газ на суму 363 177,70 грн. сплачено 23.06.2017;

- від 31 липня 2017 року за спожитий у липні 2017 року природний газ на суму 316 564,75 грн. сплачено 21.07.2017;

- від 31 серпня 2017 року за спожитий у серпні 2017 року природний газ на суму 295 838,00 грн. сплачено 18.08.2017;

- від 30 вересня 2017 року за спожитий у вересні 2017 року природний газ на суму 332 582,76 грн. сплачено 04.10.2017.

За отриманий газ відповідач розрахувався повністю, сплативши 15 904 947,32 грн. за поставлений газ з період з жовтня 2016 року по вересень 2017 року.

Разом з тим, розрахунки проводилися несвоєчасно, та не в строки встановлені умовами договору, що підтверджується випискою операцій по договору (а. с. 42, 43 том 1), за природний газ поставлений у жовтні 2016 року за прострочення за період з 26.11.2016 по 28.11.2016 позивачем нараховані пеня у сумі 1 117,60 грн. та 3% річних у сумі 159,66 грн., що є причиною виникнення спору.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Положеннями ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку про правильність обчислення позивачем пені за прострочку виконання зобов'язання, дотримання позивачем умов договору та чинного законодавства щодо нарахування пені.

Отже, вимога про стягнення пені у сумі 1 117,60 грн. заявлена правомірно та підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі оплати відповідачем суми грошових коштів за спожитий газ з порушенням термінів сплати встановлених п. 6.1 договору позивачем нараховані 3% річних у сумі 159,66 грн. за загальний період з період з 26.11.2016 по 28.11.2016.

Перевіркою правильності здійснення розрахунку трьох відсотків річних, порушень вимог чинного законодавства судом не виявлено, а отже вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволенню у повному обсязі в сумі 159,66 грн.

Враховуюче вищевикладене, господарський суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штраф санкцій не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд повинен, зокрема встановити винятковість даного випадку, майновий стан сторін та оцінити співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій із розміром збитків кредитора, врахувати інтереси обох сторін.

В матеріалах справи відсутні належні докази, які-б свідчили про існування підстав для зменшення розміру штрафу, виходячи з обставин винятковості та майнового стану сторін.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 762,00 грн. покладаються на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 77-79, 129, 232, 233, 234, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Созидатель" (49000, м. Дніпро, вул. Андрія Фабра, буд. 4, ідентифікаційний код 13416334) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) пеню у сумі 1 117,60 грн., 3% річних у сумі 159,66 грн. та судовий збір у сумі 1 762,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 05.11.2018.

Суддя                                                                         Е.М. Бондарєв