ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.10.2018                      Справа № 905/1144/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Гайдар М.А.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження справу №905/1144/18

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод»

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця»

про стягнення 21 494 грн.,

за участю представників:

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з’явився

Суть спору: ПрАТ «АКХЗ» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить суд стягнути з ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» збитки у вигляді нестачі вантажу у розмірі 21 494 грн.

Позовну заяву обґрунтовано виявленою недостачею вантажу у вагоні №54781570, який прийнятий до перевезення відповідачем.

30.07.2018р. за вх. № 15689/18 господарським судом одержано супровідний лист з відзивом на позовну заяву, у якому відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, з посиланням на відсутність належних та допустимих доказів отримання позивачем збитків, а саме документів на підтвердження оплати спірного вантажу разом з податковою накладною.

30.07.2018р. за вх. № 15800/18 до господарського суду надійшла відповідь позивача на відзив на позов, відповідно до якої позивач підтримує позовні вимоги, у підтвердження завданих збитків та як доказ оплати рахунку № 91423921 від 06.02.2018р. просить суд долучити до матеріалів справи копію реєстру оплачуваних рахунків і банківську виписку від 23.04.2018р.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду справи по суті, призначеного на 09.10.2018р., повідомлені належним чином, але у судове засідання не з'явились, що в силу вимог ч.1 ст.202 ГПК України не є перешкодою для розгляду справи по суті.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 09.10.2018р. складено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарським судом встановлено:

01.11.2017р. між ПрАТ «МК «Азовсталь» (постачальник) та ПрАТ «АКХЗ» (покупець) укладено договір купівлі-продажу сировинних, плавно-енергетичних або матеріально-технічних ресурсів №0103/11606 (договір), відповідно до умов якого постачальник зобов’язується поставити, а покупець – прийняти і оплатити сировинні, плавно-енергетичні або матеріально-технічні матеріали на умовах, передбачених цим договором (п.1.1), кількість, номенклатура ресурсів вказується в специфікаціях до цього договору, які є його невід’ємними частинами (п.2.1), цей договір набирає сили з моменту його підписання і діє до 31.12.2018р. (п.10.2).

У специфікації №20 від 01.02.2018р. до договору погоджено, що постачальник передає, а покупець приймає та оплачує високо-летуче коксівне вугілля Wellmore Coal Company LLC, країна походження США, кількість – 27 752,0 т +/- 10%, ціна за тонну без ПДВ 6 015,77 грн., вартість об’єму поставки з ПДВ – 200 339 578,85 грн., поставка ресурсів здійснюється у лютому 2018р., вантажоотримувач - ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод, ресурси вважаються прийнятими покупцем по кількості – згідно кількості, вказаній у залізничній накладній, датою поставки, переходу ризиків і переходу права власності на ресурси, які продаються за цією специфікацією є дата відмітки станції відправлення про прийняття даних ресурсів до перевезення, яка вказана у залізничній накладній.

Відповідно до додаткової угоди №5 від 05.02.2018р. до договору внесено зміни у специфікацію №20 від 01.02.2018р., а саме, встановлено на відвантажене за період з 05.02.2018р. по 13.02.2018р., високо-летуче коксівне вугілля Wellmore Coal Company LLC, ціну в розмірі 5 950,72 грн. за одну тонну без ПДВ. Вартість високо-летучого коксівного вугілля Wellmore Coal Company LLC відвантаженого за період з 05.02.2018р. по 13.02.2018р. в кількості 7 143,45 т за ціною 5 950,72 грн./т складе 42 508 670,78 грн. без ПДВ.

Матеріали справи містять акт приймання-передачі № 91423921 від 06.02.2018р. до договору купівлі-продажу № 0103/11606 від 01.11.2017, за яким постачальник (ПрАТ «МК «Азовсталь») передав, а покупець та вантажоотримувач (ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод») прийняв відвантажену 06.02.2018р. продукцію - вугілля високо летюче коксівне «WELLMOR» кількістю 2 227,350т загальною вартістю 15 905 203,43грн. з ПДВ.

06.02.2018р. ПрАТ «МК «Азовсталь» на адресу ПрАТ «АКХЗ» виставлено рахунок-фактуру №91423921 на оплату високолетючого коксівного вугілля Wellmore, кількістю 2 227,350 т, вартістю 15 905 203,43 грн. з ПДВ за залізничними накладними № 41440850, № 41442799, № 41442856, № 41446030, № 41446071.

Згідно наявної у справі банківської виписки про рух коштів за 23.04.2018р., ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» здійснена оплата за договором №0103/11606 за покупку вугільного концентрату у лютому 2018р.

06.02.2018р. зі станції відправлення Чорноморська Одеської залізниці ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» відправлено вагон № 54781570 з вантажем – високо-летуче коксівне вугілля WELLMORE у вологому стані вагою 69 500 кг до станції Авдіївка Донецької залізниці, на адресу ПрАТ «АКХЗ», що підтверджується накладною № 41446030.

У залізничній накладній відправником зазначено, що вантаж завантажений насипом, вантаж маркований, відправником проведено контрастне маркування вапняним розчином за допомогою компресорної установки, вантаж розміщений відповідно гл.14 додатку 3.1 до СМГС.

При надходженні вагону № 54781570 на станцію Покровськ Донецької залізниці здійснено комісійне переважування вказаного вагону, за результатами якого виявлена недостача вантажу, про що складено комерційний акт № 482004/38/30 від 15.02.2018р.

У комерційному акті № 482004/38/30 від 15.02.2018р. встановлено, що у вагоні №54781570 по документу зазначено: брутто відсутнє, тара вагону 20 650 кг, маса нетто – 69500 кг. При подаванні вагону на 150-т статичні ваги станції, повірені 24.01.2018р. виявлено: фактична маса брутто вагона склала 85750 кг., тара вагона з ПД 20 650 кг, маса вантажу нетто – 65 100 кг, що менше документа на 4 400 кг. Поверхня вантажу нижче бортів 20 см.. не розрівнено, не марковано. Над 5,7 люками виїмки 150 см х 280 см х 30 см. Над 7 люком скос до дверей 150 см х 280 см х 50 см. Двері, люка зачинені, течі вантажу немає. Вагон прибував в технічному стані справний. Завідуючого вантажним двором по штату немає.

Згідно розрахунку позивача, що міститься в матеріалах справи, вартість нестачі вантажу становить 21 494 грн., виходячи з вартості 1т вантажу у розмірі 5 950,72 грн. без ПДВ, що визначена на підставі рахунку-фактуру №91423921 від 06.02.2018р., та норми природної втрати 2% маси вантажу, зазначеної в перевізному документі.

Предметом даного позову є стягнення з відповідача збитків у вигляді нестачі вантажу у розмірі 21 494 грн. за залізничною накладною № 41446030 від 06.02.2018р.

Проаналізувавши наявні у справі докази, та надавши їм правову оцінку, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 909 ЦК України та 307 ГК України, за договором перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За приписами ч.5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Виходячи з ч.3 ст.909 ЦК України, ч.2 ст.307 ГК України, ст. 6 Статуту залізниць України, наявна в матеріалах справи залізнична накладна №41446030 від 06.02.2018р. свідчить про укладення між ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» (вантажовідправник) і залізницею (перевізник) договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача, яким є ПрАТ «АКХЗ».

Відповідні відомості у вказаній залізничній накладній свідчать, що завантаження вантажу у вагон № 54781570 здійснювалося відправником, а відповідно до вимог ч.3 ст.308 ГК України, які кореспондуються з вимогами ч.2 ст.917 ЦК України, вантажовідправник зобов’язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення. Аналогічні вимоги щодо обовязку вантажовідправника підготувати вантаж до перевезення містяться і у п.4 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082. При цьому в силу вимог ч.1 ст.918 ЦК України завантаження вантажу здійснюється відправником у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Із залізничної накладної вбачається, що вантаж розміщувався і закріплювався вантажовідправником відповідно до гл. 14 Додатка 3.1 до СМГС та ним вжиті заходи щодо маркування вантажу.

Отже, встановлені обставини справи свідчать, що при завантаженні вантажу у вагон вантажовідправником вжиті заходи щодо забезпечення транспортабельності та схоронності вантажу в процесі його перевезення і вантаж переданий до перевезення відповідачу.

Водночас, жодних зауважень щодо неправильностей завантаження і кріплення вантажу позивачем, а тим більш щодо відсутності його маркування, відповідачем не висловлено і вантаж прийнятий до перевезення.

Відповідно до ст. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу. Разом з тим у ст.111 Статуту залізниць України наведено перелік обставин, наявність яких звільняє залізницю від відповідальності, зокрема, якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо не має ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час його перевезення.

Згідно зі ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником у накладній, засвідчено належним та допустимим доказом - комерційним актом № 482004/38/30 від 15.02.2018р., яким встановлені ознаки втрати вантажу в процесі його перевезення (в вагоні поверхня вантажу нижче бортів 20см, не розрівняно, не марковано; над 5, 7 люками виїмки 150 см х 280 см х 30 см, над 7 люком скос до дверей 150 см х 280 см х 50 см).

Господарський суд вважає, що такі обставини є підставою для покладення відповідальності за недостачу вантажу на перевізника.

Згідно до п. а) ч. 1 ст.114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу вантажу залізниця відповідає у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Частиною 1 ст. 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

В матеріалах справи наявні рахунок-фактура №91423921 від 06.02.2018р., а також акт прийому-передачі №91423921 від 06.02.2018р. до договору №0103/11606 від 01.11.2017р., що засвідчує передання ПрАТ(ом) «МК «Азовсталь» ПрАТ(у) «АКХЗ» вантажу, у тому числі, за залізничною накладною №41446030 на загальну суму 15 905 203, 43грн. з ПДВ, із визначенням постачальника - ПрАТ «МК Азовсталь», покупця - ПрАТ «АКХЗ» (вантажоотримувач за спірною відправкою).

З огляду на викладене, суд приймає рахунок-фактуру №91423921 від 06.02.2018р. як документ відправника, який підтверджує кількість та вартість відправленого вантажу у розумінні ч.1 ст.115 Статуту залізниць України.

У ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України встановлено, що недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

За приписами п.27 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2%, зазначеної в перевізних документах.

Згідно з розрахунком позивача вартість недостачі вантажу у вагоні № 54781570 складає 21 494 грн.

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що він є правильним (7 140,86грн. з ПДВ (вартість 1 т вугілля у спірному вагоні згідно рахунку-фактури №91423921 від 06.02.2018р.) х 3,01т (відповідальна нестача вантажу з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезень на рівні 2% маси, зазначеної в перевізному документі) = 21 494 грн.).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Посилання відповідача на не доведеність понесення позивачем збитків у пред’явленому розмірі, оскільки останнім не надано підтвердження оплати вантажу з додаванням податкової накладної, відхилені господарським судом, з огляду на те, що Статут залізниць України не передбачає обов'язкового додання до позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу. Разом з тим, у якості підтвердження понесених збитків, позивачем додані до матеріалів справи: реєстр сплачених рахунків за підписами фінансового директора та головного бухгалтера ПрАТ «АКХЗ», відповідно до якого позивачем повністю сплачений рахунок-фактура №91423921 від 06.02.2018р..; банківська виписка про рух коштів за 23.04.2018р., згідно якої ПрАТ «АКХЗ» здійснив оплату за договором №0103/11606 від 01.11.2017р. за покупку вугільного концентрату за лютий 2018р. При цьому, відповідно до Податкового кодексу України податкова накладна — це звітний податковий документ, що підтверджує виникнення податкового обов’язку платника податків у зв’язку з продажем товарів (робіт, послуг) і одночасно підтверджує право на податковий кредит у покупця — платника податків у зв’язку з придбанням таких товарів (робіт, послуг). В свою чергу, виникнення права позивача на податковий кредит, та пов'язані з цим обставини, не входять до предмету дослідження в межах розгляду даної справи.

Відповідно ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька обл., м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, р/р №5372 в ПАТ «ПУМБ» м. Київ, МФО 334851 ) збитки у вигляді нестачі вантажу у розмірі 21 494 (двадцять одна тисяча чотириста дев’яносто чотири) грн., судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 17.10.2018р.

Суддя Л.В. Ніколаєва