ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.10.2018 Справа № 920/703/18

м. Суми

Господарський суду Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Мудрицької С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи № 920/703/18

за позовом Державного підприємства Державний інститут по проектуванню промислових підприємств,

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Міжнародний інститут компресорного і енергетичного машинобудування,

про стягнення 245 482 грн. 70 коп.,

за участю представників сторін:

від позивача (в режимі відео конференції) ОСОБА_2 (довіреність № 11/165 від 31.07.2018),

від відповідача не зявився,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача 245 482 грн. 70 коп., в тому числі 204 000 грн. 00 коп. заборгованості за виконані роботи відповідно до укладеного між сторонами договору підряду на проектні роботи № 155/17-01 від 20.10.2017, 3303 грн. 12 коп. 3 % річних, 3 488 грн. 40 коп. інфляційних збитків, 34 691 грн. 18 коп. пені.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач не виконав договірних зобовязань щодо оплати виконаних позивачем робіт згідно з актом від 29.01.2018 здачі-приймання проектної документації за договором № 155/17-01 від 20.10.2017.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 13.09.2018 призначено підготовче засідання у справі № 920/703/18 на 09.10.2018, відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву у строк, встановлений ухвалою суду від 13.09.2018, не подав.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 09.10.2018 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.10.2018 на 11 год. 30 хв.

Сторони належним чином повідомленні про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Станом на 25.10.2018 відповідач письмового відзиву на позовну заяву не подав.

25.10.2018 відповідач подав клопотання № 15/000-013164 від 25.10.2018, в якому просить суд перенести розгляд справи, з метою надання часу для досягнення домовленості про можливість врегулювання справи шляхом укладення мирової угоди.

Представник позивача у судовому засіданні 25.10.2018 категорично заперечив проти відкладення розгляду справи, вказуючи на те, що ніяких домовленостей щодо укладення мирової угоди між сторонами станом на 25.10.2018 не існує.

Виходячи з приписів ст.ст. 216, 202 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи позицію позивача по справі, оскільки відповідачем не подано доказів наявності станом на 25.10.2018 домовленостей між сторонами щодо укладення мирової угоди, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, у звязку з чим відмовляє у задоволенні відповідного клопотання відповідача.

Суд при цьому враховує, що згідно зі ст. 192 Господарського процесуального кодексу України, сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

20.10.2017 між сторонами було укладено договір підряду на проектні роботи № 155/17-01 (надалі Договір). Вищезазначений факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією договору, який підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Відповідно до п. 1.1 договору відповідач доручає, а позивач зобовязується виконати робочий проект по обєкту «ПАТ «Запоріжсталь». Киснево-компресорний цех. Система автоматичного регулювання дроселюванням шести компресорів К-1500 та пристрій плавного запуску компресора К-500 № 13. Технічне переоснащення» та здійснити авторський нагляд за технічним переоснащенням обєкта.

Згідно з п. 3.2 договору, при завершенні робіт позивач надає відповідачу результати робіт згідно з календарним планом робіт, акт здачі-приймання проектної документації, рахунок на оплату виконаних робіт.

Відповідно до п. 2.2 договору, оплата виконаних робіт за договором здійснюється відповідачем поетапно протягом 20-ти календарних днів після приймання виконаних робіт на підставі оформленого акту здачі-приймання та надання позивачем платіжних документів, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Факт виконання позивачем робіт за договором підтверджується актом № 1 здачі-приймання проектної документації від 29.01.2018, що підписаний сторонами, підписи уповноважених осіб скріплені печатками (копія акту а.с. 19). Вартість виконаних робіт становить 204 000 грн. 00 коп. Відповідачу виставлений рахунок-фактура № 3/18 від 31.01.2018 на оплату робіт.

Таким чином, між сторонами виникли господарські правовідносини, а саме відносини підряду, які регулюються Главою 61 ЦК України, з урахуванням особливостей, які встановлені ГК України, в тому числі ст.ст. 887 891 ЦК України.

Статтею 875 ЦК України визначено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Згідно зі ст. 889 ЦК України, замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт: сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір підряду на проектні роботи, позивач обовязки за договором виконав, що підтверджується відповідним актом, проте відповідач, в порушення умов договору, виконані роботи не оплатив.

На підставі встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають захисту, позивачем правильно обрано спосіб захисту порушеного права, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 204 000 грн. 00 коп. боргу є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 219 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно зі ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною шостою статті 232 ГК України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань № 2921-ІІІ від 10.01.2002р., розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 4.6 договору, за порушення термінів оплати робіт відповідач виплачує позивачу пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня.

За порушення строків оплати, позивачем відповідачу нарахована пеня в сумі 34691 грн. 18 коп. за період з 20.02.2018 по 20.08.2018, виходячи з суми заборгованості в розмірі 204 000 грн. 00 коп.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати робіт, відповідачу нараховані 3 % річних в сумі 3303 грн. 13 коп. 3% річних за період з 20.02.2018 по 04.09.2018, інфляційні збитки в сумі 3488 грн. 40 коп. (період: березень-червень 2018 року).

Враховуючи встановлений судом факт порушення відповідачем договірних зобовязань з оплати робіт, а також те, що право позивача щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних збитків передбачене діючим законодавством України та умовами договору, перевіривши правильність здійсненого розрахунку, суд вважає обґрунтованими, правомірними і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 34 691 грн. 18 коп. пені, 3303 грн. 12 коп. 3 % річних, 3 488 грн. 40 коп. інфляційних збитків.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Міжнародний інститут компресорного і енергетичного машинобудування» (проспект Курський, 6, м. Суми, 40029, код 33699090) на користь Державного підприємства «Державний інститут по проектуванню промислових підприємств» (вул. Патріотична, буд. 74-А, м. Запоріжжя, 69005, код 32343302) 204 000 грн. заборгованості за виконані роботи, 3303 грн. 12 коп. 3% річних, 3488 грн. 40 коп. інфляційних збитків, 34691 грн. 18 коп. пені, 3682 грн. 24 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Відповідно до пп. 17.5. п. 17 Розділу XI Перехідних положень до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 26.10.2018.

СУДДЯ О.Ю.РЕЗНІЧЕНКО