УХВАЛА

29.10.2018Справа № 910/14148/18

Суддя Картавцева Ю.В., розглянувши

позовну заяву Київського університету імені Бориса Грінченка

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віра-Конті Прем'єр"

про стягнення 1 001 010,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Київський університет імені Бориса Грінченка звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-Конті Прем'єр» про стягнення 1001010,11 грн.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що вказаний позов підлягає залишенню без руху, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як передбачено ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року складає 1762 гривні.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином. за подання позовної заяви майнового характеру на суму 1001010,11 грн. позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 15015,15 грн.

Відповідно до п. 2.14, 2.24 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року N 22, банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", а банк стягувача - "Дата надходження в банк стягувача" (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп "Вечірня". Списання коштів (і в повній, і в частковій сумі) з рахунку платника здійснюється на підставі примірника розрахункового документа, який залишається на зберіганні в банку платника. На вимогу клієнта банк надає довідку про виконання (часткове виконання) платіжної вимоги, що підписується уповноваженою/ими особою/ами, або примірник підписаної нею/ними платіжної вимоги, на підставі якої здійснено оплату. Інші примірники розрахункового документа, але не менше ніж один (за винятком розрахункових чеків), банк передає платнику.

Суд зазначає, що докази сплати судового збору подаються до господарського суду виключно в оригіналі та оформлені належним чином.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви додано документ, що має назву «платіжне доручення № 1128 від 22.10.2018 року», однак вказаний документ містить лише відбиток печатки позивача та не містить підпису відповідального виконавця та відбитку штампа банку.

Відтак, доданий до матеріалів позовної заяви документ «платіжне доручення № 1128 від 22.10.2018 року» не приймається судом у якості належного та допустимого доказу сплати судового збору, відтак, позивачем не виконано вимоги п. 2 ч. 1 ст. 164, Господарського процесуального кодексу України щодо надання доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має надати докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі (15015,15 грн.) та порядку (оригінал платіжного документа).

За таких обставин, позовна заява Київського університету імені Бориса Грінченка підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Київського університету імені Бориса Грінченка залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі (15015,15 грн.) та порядку (оригінал платіжного документа).

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом п'яти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Картавцева