РІШЕННЯ

Іменем України

22 жовтня 2018 року м. Чернігівсправа № 927/509/18
Господарський суд Чернігівської області, у складі судді Фесюри М.В. за участю секретаря Скороход А.О., у судовій справі

за позовом: Чернігівської міської ради

вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000, код

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Хімік»

проспект Миру, 35-Б, м. Чернігів, 14000,

до відповідача-2: Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради

вул. Рокоссовського, 20а, м. Чернігів, 14032,

про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та

визнання недійсним свідоцтва про право власності

Представники сторін: від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2;

від відповідачів не зявились

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Чернігівською міською радою подано позов до відповідачів: 1-Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Хімік» та 2-Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора індексний номер 20793358 від 21.04.2015 «Про державну реєстрацію права власності на навіс над торговими рядами загальною площею 306,8 кв.м. за адресою: м. Чернігів, вул. Примакова, будинок 1 за товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Хімік».

- визнати недійсним свідоцтво про право власності індексний номер: 36509213 від 21.04.2015 на навіс над торговими рядами загальною площею 306,8 кв.м. за адресою: м. Чернігів, вул. Примакова, будинок 1.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

17 грудня 2007 між Чернігівською міською радою (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Хімік» (орендар) на підставі п.213 рішення від 21.11.2007 Чернігівської міської ради 22 сесії 5 скликання був укладений Договір оренди земельної ділянки №1322 по вул. Примакова (Ринкова), площею 0,0654 га. Відповідач-1 всупереч п.25 Договору оренди земельної ділянки від 17.12.107 №1322, збудував на орендованій ділянці навіс над торговими рядами, а Відповідачем-2, в порушення визначеного законодавством порядку, прийнято рішення про державну реєстрацію права власності та видачі свідоцтва про право власності на навіс над торговими рядами. Таким чином, зазначає позивач, порушено право власності територіальної громади міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради на земельну ділянку, оренда якої є предметом Договору від 17.12.07 №1322.

В додаткових поясненнях позивач зазначив, що міськрада не надавала дозволів на будівництво будь-яких обєктів нерухомого майна, як і не приймалося рішень про надання дозволів на будівництво відповідно до статей 24,29 Закону України «Про планування і забудову територій», чинного з 2002 по 2007 роки.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2018 справа №927/509/18 передана на розгляд судді Фесюрі М.В.

Відповідач-1 був повідомлений належним чином про час та місце судових засідань , однак представника в судові засідання не направив, відзиву у встановлений судом строк не надав.

Відзив та додані до нього документи надійшли від відповідача 09.10.2018р. після закінчення підготовчого провадження з порушенням встановленого ухвалою від 11.07.2018р. строку.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Аналогічна за змістом норма міститься в ч.2 ст.178 цього Кодексу.

Поважною причиною несвоєчасного подання відзиву відповідач-1 вважає ознайомлення представника з матеріалами справи 04.10.2018р., тобто майже через три місяці після відкриття провадження у справі. Проте відповідач-1 не обґрунтував неможливість у встановлений судом строк надати відзив та , за необхідності для цього, ознайомитися зі справою.

За таких обставин, враховуючи відсутність поважних причин несвоєчасного подання суд не приймає до розгляду відзив відповідача-1 та додані до нього докази і вирішує справу за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи по суті від відповідача 1 надійшла заява про застосування строку позовної давності та відмову у позові з тих підстав, що позивач пропустив строк звернення з позовною заявою (06.07.2018р.) , оскільки право власності зареєстровано 21.04.2015р.

Відповідач-1 стверджує, що міська рада мала можливість звернутись до суду ще в 2017 році, коли 18.07.2017р. та 21.03.2018р. подавались заяви про поновлення договору оренди, а також з 2016р., оскільки відповідач-2 , який виконує функції реєстратора з 2016 року є структурним підрозділом позивача.

Позивач вважає, що строк позовної давності не порушений, оскільки про реєстрацію права власності на навіс міськрада дізналася лише з листа відповідача-1, отриманого 03.05.2018р.

Відповідач-2 надав відзив, яким повідомив, що виконує функції реєстратора з 2016 року, а тому просить вирішити справу а наявними матеріалами. Представник відповідача-2 в судовому засіданні підтримав позицію позивача

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

17.12.2007 між Чернігівською міською радою (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Хімік» (орендар) на підставі п. 213 рішення Чернігівської міської ради «Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним та фізичним особам в межах міста Чернігова, погодження місця розташування обєктів та надання згодя на розроблення проектів відведення земельних ділянок» від 21.11.2007 був укладений договір оренди земельної ділянки № 1322 (далі - договір).

Згідно п. 1 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку в місті Чернігові по вул. Примакова для експлуатації торгових рядів, при умові знесення кіосків, розміщених біля магазину «Дюна».

Відповідно до п. 2, 3, 6 договору в оренду передається земельна ділянка площею 0,0654 га. На земельній ділянці знаходяться торгові ряди. Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавцю про намір продовжити його дію.

Пунктом 13 договору сторони погодили, що земельна ділянка передається в оренду для експлуатації торгових рядів.

Листом № 2 від 18.07.2017 ТОВ «Фірма «Хімік» звернулось до Чернігівського міського голови з проханням продовжити термін оренди земельної ділянки загальною площею 0,0654 га. по вул. Ринкова в місті Чернігові для обслуговування торгових рядів ринку «КОЗАК» терміном на 10 років.

Рішенням Чернігівської міської ради № 25/VII-35 від 30.11.2017 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам» вирішено, у зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди земельної ділянки, Товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма «Хімік» поновити договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:032:0120), строком до 23.05.2018, площею 0,0654 га, по вул. Ринковій для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (для експлуатації торгових рядів).

На підставі вказаного рішення 18.12.2017 укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки № 1322 від 17.12.2007 якою з поміж іншого визначено строк оренди до 23.05.2018

Листом № 10 від 21.03.2018 ТОВ «Фірма «Хімік» звернулось до Чернігівського міського голови з проханням продовжити термін оренди земельної ділянки загальною площею 0,0654 га. по вул. Ринкова в місті Чернігові для обслуговування торгових рядів ринку «КОЗАК» терміном на 10 років.

Питання поновлення товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма «Хімік» договору оренди земельної ділянки розглядалось на сесії міської ради, але на набрало необхідної кількості голосів та було знято з розгляду.

02.05.2018 року ТОВ «Фірма «Хімік» подано заяву про поновлення договору оренди земельної ділянки повторно, в якому було зазначено, що на даній земельній ділянці знаходиться обєкт нерухомого майна площею 306,8 кв.м. який належить ТОВ «Фірма «Хімік», що підтверджується свідоцтвом про право власності від 21.04.2015.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, за ТОВ «Фірма «Хімік» зареєстровано по вул. Примакова, (вулиця Ринкова), 1, в м. Чернігова обєкт нерухомого майна: навіс над торговими рядами, загальною площею (кв.м.): 306,8; дата державної реєстрації 20.04.2015, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: 36509213, виданий 21.04.2015, видавник: Реєстраційна служба Чернігівського міського управління юстиції; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Пунктом 13 договору визначено, що земельна ділянка передається в оренду для експлуатації торгових рядів. Умови збереження обєкту оренди: забороняється самовільна забудова земельної ділянки; без погіршення корисних властивостей (п. 15 договору).

Відповідно до п. 25 договору зазначено, що орендар має право за згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку житлові, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі та споруди.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про власність» в редакції, яка була чинною на час спірних відносин по забудові земельної ділянки, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом, діяльності, зокрема, передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам.

Відповідно до ст.32 цього Закону суб'єктами права комунальної власності є адміністративно-територіальні одиниці в особі обласних, районних, міських, селищних, сільських ОСОБА_1 народних депутатів.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в редакції , чинній на час будівництва, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації; встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність;

Відповідно до п.9 ст.31 цього Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, надання відповідно до законодавства дозволу на спорудження об'єктів містобудування незалежно від форм власності.

Відповідно до ст.39 ЗК України в редакції на початок будівництва

Власники земельних ділянок і землекористувачі мають право самостійно господарювати на землі, зводити житлові, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди за погодженням з сільською, селищною, міською ОСОБА_1 народних депутатів. Зведення на орендованій земельній ділянці приміщень виробничого і невиробничого призначення, у тому числі житла, орендарі погоджують з сільською, селищною, міською, районною ОСОБА_1 народних депутатів, іншим орендодавцем.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів на час спірних відносин визначені Законом України «Про планування і забудову територій».

Відповідно до ст.29 цього Закону дозвіл на виконання будівельних робіт - це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та

споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається на підставі:

проектної документації;

документа, що засвідчує право власності чи користування (в тому числі на умовах оренди) земельною ділянкою;

угоди про право забудови земельної ділянки;

рішення виконавчого органу відповідної ради або місцевої державної адміністрації про дозвіл на будівництво об'єкта містобудування;

комплексного висновку державної інвестиційної експертизи;

документа про призначення відповідальних виконавців робіт.

У разі здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів містобудування для отримання дозволу на виконання зазначених робіт додається копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмової згоди його власника на проведення зазначених робіт.

Здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи (згідно акту державної приймальної комісії від 18.03.2002р. відповідачем-1 предявлена для прийняття в експлуатації реконструкція вулиці Примакова з улаштуванням квіткових рядів. Будівництво здійснено на підставі рішення міськвиконкому № 201 від 21.08.2000р. на підставі затвердженої проектно-кошторисної документації.

Згідно п.11 акту технологічні та архітектурно-будівельні рішення мають такі дані: на торгівельному майданчику площею 520 м.кв. розташовано 15 закритих і 35 відкритих кіосків.

Згідно архітектурно будівельної частини при реконструкції вулиці Примакова був передбачений навіс з колонами, фундамент під які запроектовано з бетону глибиною 1,2 м.

Незважаючи на зазначені технологічні рішення , які в подальшому в 2007 році призвели до визнання Управлінням архітектури та містобудування Чернігівської міської ради ( лист № 467 від 29.03.2007р.) вказаного навісу як обєкту нерухомого майна, позивач не надавав дозволу у формі рішення , яке повинно прийматись відповідно до Закону України «Про органи місцевого самоврядування в Україні» на будівництво обєкта нерухомості, не розпоряджався власною земельною ділянкою для цієї мети, дозволивши відповідачу-1 здійснити лише реконструкцію квіткових рядів по вулиці Примакова.

Таким чином, оформивши право власності на спірний навіс, відповідач-1 порушив право позивача на володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою на власний розсуд.

Згідно з ст. 2 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в ред. станом на 21.04.2015) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 5 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 05.04.2015) визначено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в ред. станом на 21.04.2015) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається, зокрема, фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна.

Постановою КМ України від 17.10.2013, № 868 затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок).

Згідно п. 36 Порядку для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 49 Порядку визначено, що у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заінтересованою особою є замовник будівництва, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає:

- документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку;

- документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

- технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна;

- документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідач- 1 при зверненні до реєстратора надав копію договору оренди земельної ділянки, який не містив дозволу зводити на останній обєкти нерухомості без згоди орендодавця, навіс яка обєкт нерухомого майна в експлуатацію не приймався, до експлуатації була прийнята реконструкція вулиці Примакова та її торгових рядів, що не є тотожним, не надав документу, що підтверджував би присвоєння обєкту нерухомості адреси.

Це також підтверджується карткою прийому заяви відповідача-1 20787757 від 20.04.2015р.

Враховуючи вищевикладене прийняте спірне рішення державного реєстратора не відповідає наведеним нормам законодавства і має бути скасовано, а видане на підставі нього спірне свідоцтво про право власності є недійсним.

Отже позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Реєстраційна служба Чернігівського міського управління юстиції, державним реєстратором якої було здійснено видача свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 21.04.2015 було припинено в результаті ліквідації за рішенням засновників 03.03.2016.

В той же час відповідно пункту 2 частини 1 статті 6 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 26.11.2015 № 834-VIII визначено, суб'єктами державної реєстрації прав є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації.

Підпунктом 3 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 26.11.2015 № 834-VIII встановлено, що органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, припиняють надання послуг у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць за рішенням Кабінету Міністрів України, прийнятим у разі забезпечення виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями умов, необхідних для реалізації повноважень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, але не пізніше 30.04.2016.

Відповідно до рішення Чернігівської міської ради від 28.01.2016 № 3/VII-19 «Про внесення змін та доповнень до рішення міської ради від 28.12.2015 № 2/VII-9 «Про структуру виконавчих органів міської ради» управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради субєктом державної реєстрації прав.

Згідно п. 2.1.3. Положення про Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради завданням управління є реалізація державної політики у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Оскільки повноваження, завдання та функції з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень здійснює Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, позивачем вірно визначено другого відповідача - Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради.

Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Враховуючи вищевстановлені обставини справи суд приходить до висновку про непропущення позивачем строку позовної давності з наступних підстав.

Відповідно до ст.257 ЦК України до спірних правовідносин має застосовуватись загальна позовна давність три роки.

Відповідно до ст.261 цього Кодексу перебіг строку позовної давності починається від дня , коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Реєстрація права власності на спірний обєкт відбулася 21.04.2015р. Проте така реєстрація здійснювалась не підрозділом Чернігівської міської ради, а державним реєстратором Чернігівського міського управління юстиції.

Як підтверджується матеріалами справи та пояснюється позивачем , останній дізнався про існуючу реєстрацію права власності в день отримання листа відповідача-1 03.05.2018р. з доданими до нього доказами такої реєстрації.

Відповідач-1 стверджує, що 18.07.2017р. та 21.03.2018р. подавались заяви до міськради про поновлення договору оренди, тому вона могла дізнатись про порушене право.

Суд враховує таке твердження, однак навіть в такому випадку, а також з врахуванням діяльності відповідача-2 з 2016 року як структурного підрозділу міськради, остання, маючи можливість з цього часу дізнатися про порушене право та подаючи позов у 2018 році не пропустила строк позовної давності.

Відповідно до ч.9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, 3524,00 грн судового збору підлягають стягненню з відповідача 1 на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області індексний номер 20793358 від 21.04.2015р. про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Хімік» на навіс над торговими рядами загальною площею 306,8 кв.м., адреса: вул. Примакова, будинок 1, м. Чернігів.

3. Визнати недійсним свідоцтво про право власності індексний номер: 36509213 від 21.04.2015 на навіс над торговими рядами загальною площею 306,8 кв.м., адреса: вул. Примакова, будинок 1, м. Чернігів.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Хімік» (пр-т. Миру, 35-Б, м. Чернігів, 14000, ) на користь Чернігівської міської ради (вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000, ) 3524,00грн судового збору

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 26 жовтня 2018 року.

Суддя М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/