ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.10.2018 Справа № 905/1769/18

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді Чернової О.В.

при помічнику судді (за дорученням судді) Асмановій Е.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства Шахтоуправління «Південнодонбаське №1, м. Вугледар Донецької області

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця м. Лиман, Донецька область

про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 748,90 грн.

за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Шахтоуправління «Південнодонбаське №1, м. Вугледар Донецької області звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача - ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця м. Лиман, Донецька область про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 748,90 грн.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1769/18 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 27.09.2018р. позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/1769/18.

В обґрунтування вимог позивач посилається на той факт, що вагон №67901520 з вантажем на станцію Покровськ Донецької залізниці прибув з нестачею, яка підтверджена складеним комерційним актом №482004/119 від 31.03.2018р.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст. 264 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193 ГК України, ст.ст.23, 26 Закону України Про залізничний транспорт, ст.ст. 110,113-115, 129 Статуту залізниць України, ст. ст. 4,162, 233, Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

24.10.2018р. через канцелярію господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №2022/794 від 22.10.2018р., в якому останній просив суд відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на недоведеність факту нанесення збитків позивачу відповідачем.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд встановив таке.

27.03.2018р. зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці на станцію Покровськ Донецької залізниці ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (вантажовідправник) відправлено ПрАТ «ЦЗФ «Мирноградська» (вантажоодержувач) згідно залізничної накладної №48961981 вантаж вугілля кам`яне, не пойменоване в алфавіті, навал, вологість вантажу 6,8%.

При оформленні залізничної накладної №48961981 від 27.03.2018р. у вагоні №67901520 відповідачем вказано масу вантажу 64300 кг;

Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах (200 т), заводський №0047.

Правильність внесених відомостей до вищезазначених накладних підтвердив своїм підписом представник відправника.

31.03.2018р. вагон №67901520 прибув на станцію Покровськ Донецької залізниці. На підставі акту загальної форми №400 від 31.03.2018р. ст. Покровськ було здійснено комісійне переважування вагону на справних 150-т статичних вагах станції, повірених 24.01.2018р., за результатами якого був складений комерційний акт №482004/119 від 31.03.2018р., оригінал якого наявний в матеріалах справи.

Згідно до комерційного акту №482004/119 від 31.03.2018р. за документом зазначена вага: нетто 64300 кг, тара 22400кг. При переваженні виявилось: брутто 84800 кг, нетто 62400 кг, тара 22400кг, що менше ваги у накладній на 1900 кг. Поверхня вантажу нижче бортів 20см-30см, розрівнена, маркована поздовжньою смуго, потоптана. Над 1- 2 люками праворуч воронкоподібне поглиблення 200см х 250см х 120см. Над 2-3 люками ліворуч поглиблення 30см х 30см х 20 см. Двері, люка зачинені, течі вантажу немає, вагон прибув в технічному стані справний.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом №482004/119 від 31.03.2018р. встановлено, що нестача у вагоні №67901520 складає 1900 кг.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірних вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути з відповідача збитки у вигляді нестачі у розмірі 748,90 грн. (розрахунок вартості недостачі вантажу зроблено із врахуванням норми недостачі у розмірі 2% маси нетто вантажу).

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно п.2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України обумовлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст.23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

За приписами ст.133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику.

Як вбачається з накладної №48961981 від 27.03.2018р. ПрАТ «ЦЗФ «Мирноградська» (вантажоодержувач) передав право на пред`явлення позову ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1».

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

В матеріалах справи наявна довідка відповідно до розрахунку знижок/надбавок за актами приймання-передачі вугілля за договором №01-18/РВ від 19.02.2018р., укладеного між ДП «Держвуглепостач» та ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», відповідно до якого вартість 1 тони вугілля у вагоні №67901520 становить 1219,70 грн. без ПДВ.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси нетто встановлені п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000р. №862/5083, у яких закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, що відноситься до вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Згідно матеріалів справи, у накладній у графі 20 найменування вантажу зазначено, що спірний вантаж був відправлений у вологому стані.

Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі, та заявлена у розмірі 748,90 грн.

Перевіривши арифметичний розрахунок збитків у вигляді нестачі у розмірі, зазначеному позивачем, суд дійшов висновку, що їх розмір є арифметично вірним, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі, заявленому позивачем.

У звязку з чим позовні вимоги Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», м. Вугледар Донецької області до ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця м. Лиман, Донецька область про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 748,90 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно відношенню первісного розміру позовних вимог до розміру задоволених вимог.

На підставі ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», м. Вугледар Донецької області до ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця м. Лиман, Донецька область про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 748,90 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м.Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця (84440, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) на користь Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», м. Вугледар Донецької області (85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. Магістральна, 4, ) збитки у вигляді нестачі у розмірі 748,90 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 1762,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через господарський суд Донецької області.

Повний текст рішення складено та підписано 25.10.2018 року.

Суддя О.В. Чернова

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/