ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.11.2018 р. Справа № 914/1282/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Гоменюк З.П., розглянувши в порядку ч. 3 ст. 39 ГПК України

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокме», смт.Жвирка Сокальського району Львівської області

про відвід судді Ділай У.І.

у справі №914/1282/18

за позовом Дочірнього підприємства «Інженерно-виробничий центр» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-виробничий центр», м.Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокме», смт.Жвирка Сокальського району Львівської області

про стягнення заборгованості в розмірі 75645,94 грн. за договором на виготовлення і монтаж систем вентиляції та кондиціонування повітря готелю в м.Червоноград по вул.Б.Хмельницького (мікрорайон Монастирський) №17 від 13.11.2013р.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області (суддя Ділай У.І.) знаходиться справа №914/1282/18 за позовом Дочірнього підприємства «Інженерно-виробничий центр» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-виробничий центр» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокме» про стягнення заборгованості в розмірі 75645,94 грн. за договором на виготовлення і монтаж систем вентиляції та кондиціонування повітря готелю в м.Червоноград по вул.Б.Хмельницького (мікрорайон Монастирський) №17 від 13.11.2013р.

Ухвалою суду від 23.07.2018р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Підготовче засідання вказаною ухвалою суду призначено на 28.08.2018р.

Ухвалою від 28.08.2018р. підготовче засідання відкладено на 13.09.2018р.

Ухвалою суду від 13.09.2018р. продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 25.09.2018р.

13.09.2018р. від відповідача надійшов до суду зустрічний позов про відшкодування збитків.

Ухвалою суду від 17.09.2018р. зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокме" повернуто.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 25.10.2018р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокме» задоволено, ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.09.2018р. у справі №914/1282/18 про повернення зустрічного позову скасовано, а матеріали справи за зустрічним позовом у справі №914/1282/18 передано на розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 25.09.2018р. в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено та відкладено підготовче засідання на 11.10.2018р.

Ухвалою суду від 11.10.2018р. підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті на 31.10.2018р.

29.10.2018р. відповідач подав до суду заяву про відвід судді Ділай У.І.

Ухвалою суду від 31.10.2018р. суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Ділай У.І., а тому керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд ухвалив зупинити провадження у справі №914/1282/18 до вирішення питання про відвід судді Ділай У.І., а матеріали справи №914/1282/18 передати на здійснення визначення судді, (який не входить до складу суду, що розглядає справу) автоматизованою системою для вирішення питання про відвід судді, відповідно до положень ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2018р. заяву про відвід передано для розгляду судді Гоменюк З.П.

Як вбачається із матеріалів справи, 29.10.2018р. за вх.№41231/18 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокме» надійшла заява про відвід судді Ділай У.І. Заявник вважає, що суддя Ділай У.І. підлягає відводу, оскільки мають місце обставини, які викликають сумніви у її неупередженості та об'єктивності.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід судді, така мотивована, зокрема, необґрунтованістю та незаконністю постановлення ухвали про повернення зустрічного позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Сокме», що позбавило первісного відповідача гарантованого права на судовий захист, а також позбавило права використання господарсько-процесуального інструменту захисту від позову - шляхом подання зустрічного позову до первісного позивача.

25.09.2018р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Сокме» було оскаржено ухвалу суду від 17.09.2018р. (про повернення зустрічного позову) в апеляційному порядку. У зв'язку з оскарженням до апеляційної інстанції ухвали суду від 17.09.2018р., Товариством з обмеженою відповідальністю «Сокме» двічі було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі. При цьому відповідач стверджував, що до Львівського апеляційного господарського суду слід надіслати всі матеріали справи №914/1282/18, а не лише матеріали зустрічної позовної заяви.

Заявляючи клопотання про зупинення провадження у справі і, відповідно, про направлення всіх матеріалів справи №914/1282/18, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сокме» посилалось на підпункт 17.12 пункту 17 частини 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач вважає, що суддя Ділай У.І. ухвалою суду від 11.10.2018р., відмовивши в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, а також закривши підготовче провадження у справі та призначивши справу до судового розгляду на 31.10.2018р., порушила вимоги Господарського процесуального кодексу України, що призвело до порушення процесуальних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокме».

Також як на обставину, яка викликає у відповідача сумніви щодо об'єктивності та неупередженості судді Ділай У.І. у справі №914/1282/18, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сокме» посилається на те, що в ухвалі від 11.10.2018р. суд зазначає про те, що відповідно до пункту 1 частини 2 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сокме» стверджує, що повторне клопотання містило посилання на нові обставини та долучено додаткові докази в обґрунтування свого клопотання.

Відповідач зазначив, що не дочекавшись рішення апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу від 17.09.2018р. про повернення зустрічного позову, суддя Ділай У.І. передчасно закрила підготовче провадження у справі та призначила справу до судового розгляду на 31.10.2018. а, отже, фактично позбавила відповідача права використати, визначений Господарським процесуальним кодексом України інструмент процесуального захисту - пред'явлення зустрічного позову до первісного позивача та, як наслідок, реалізації інших процесуальних прав, що випливають з такого.

Вказані вище обставини викликають у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокме» сумніви щодо об'єктивності та неупередженості

судді Ділай У.І. під час слухання справи.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає таке.

Приписами ч. 1 ст. 35 ГПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, а тому, посилання відповідача на ухвалу про повернення зустрічного позову не може свідчити про те, що існують певні обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Так, однією із конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист. Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Однак, постановлення ухвали про повернення зустрічного позову заявнику не може свідчити про позбавлення особи права на судовий захист чи права на доступ до судочинства, як це стверджує відповідач, адже такий доступ реалізовується не лише шляхом подання до суду зустрічної позовної заяви. Оскільки позивач не позбавлений права подати до суду позовну заяву з тими ж самими вимогами, що викладені ним у зустрічній позовній заяві, то відсутні підстави вважати, що особа позбавлена права на судовий захист чи права на доступ до судочинства.

Твердження відповідача про те, що його процесуальні права були порушені шляхом постановлення ухвал, якими Товариству з обмеженою відповідальністю «Сокме» було відмовлено у задоволенні клопотань про зупинення провадження у справі та про направлення всіх матеріалів справи №914/1282/18 до апеляційної інстанції, є хибними з огляду на таке.

У підпункті 17.12 пункту 17 частини 1 Перехідних положень ГПК України, на який посилається відповідач, вказано, що суд зобов'язаний зупинити провадження у справі до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного чи касаційного провадження, якщо відповідно до підпункту 17.10 цього підпункту до суду апеляційної чи касаційної інстанції направляються всі матеріали справи.

Відповідно до підпункту 17.10 пункту 17 частини 1 Перехідних положень ГПК України, у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, передбачені пунктами 1, 6-8, 10, 12-14, 17-21, 31-33 частини першої статті 255 цього Кодексу, чи подання касаційної скарги на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються усі матеріали. В інших випадках - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги. У разі необхідності суд апеляційної або касаційної інстанції може витребувати також копії інших матеріалів справи.

Так, з наведеного вбачається, що нормами ГПК України не передбачено зупинення провадження у справі у випадку подання апеляційної скарги на ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви.

Крім того, слід зазначити, що згідно з ч.2 ст.180 ГПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до ч.3 ст.180 ГПК України, вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Необхідно зазначити, що зустрічний позов не був прийнятий до спільного розгляду із первісним позовом, а вимоги за зустрічним позовом не були об'єднані судом в одне провадження з первісним позовом шляхом постановлення ухвали.

З наведеного слід зробити висновок, що до моменту постановлення ухвали про об?єднання обох позовів в одне провадження, справа за первісним позовом та справа за зустрічним позовом не можуть вважатися одною справою, оскільки до цього моменту в провадженні перебуває лише справа за первісним позовом.

Таким чином в даному випадку відмова у зупиненні провадження у справі та ненаправлення матеріалів справи за первісним позовом до суду апеляційної інстанції не є обставинами, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Щодо твердження Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокме» про те, що у зв?язку із передчним закриттям підготовчого провадження у справі та призначенням справи до судового розгляду на 31.10.2018р., суддя Ділай У.І. фактично позбавила відповідача права використати, визначений Господарським процесуальним кодексом України інструмент процессуального захисту - пред'явлення зустрічного позову до первісного позивача та, як наслідок,

реалізації інших процесуальних прав, суд звертає увагу відповідача на таке.

Частиною 2 ст.177 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Згідно з ч.3 ст.177 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Із матеріалів справи вбачається, що господарським судом використано шістдесятиденний строк підготовчого провадження. Крім того судом також було продовжено строк підготовчого провадження для належної підготовки справи для розгляду по суті.

Слід звернути увагу на те, що у сторін було достатньо часу для реалізації ними своїх процесуальних прав, а відповідачу було забезпечено процесуальну можливість здійснювати захист своїх прав та інтересів в ході розгляду справи, про що свідчить продовження судом строку для подання відзиву на позовну заяву у справі за первісним позовом.

Таким чином, враховуючи, що суд обмежений процесуальними строками розгляду справи, а відповідачу було забезпечено можливість подання відзиву на позовну заяву, тому в даному випадку не вбачається підстав вважати, що відповідача було обмежено у можливості реалізовувати свої процесуальні права.

Із вимог процесуального законодавства випливає, що відвід повинен бути вмотивований та обґрунтований, це зокрема, означає, що відвід повинен бути підтвердженим фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах. Наданий же до суду відвід ґрунтується виключно на суб'єктивній правовій позиції учасника справи.

Вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому, результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до сторін у справі, оскільки наявність чи відсутність підстав у відводі судді не може ставитися в залежність до результату застосування норм чинного законодавства. При цьому, втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддю у будь-який спосіб забороняється законом. У разі ж незгоди з винесеним по справі рішенням чи ухвалою, як вже зазначено вище, сторона по справі чи інший учасник справи не позбавлені можливості оскаржити постановлене рішення чи ухвалу у порядку і строки визначені чинним процесуальним Законом.

Крім того, відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Слід зазначити, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, з метою вирішення, чи може суд вважатися "незалежним" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, необхідно звернути увагу, inter alia (серед іншого), на наявність гарантій від зовнішнього тиску та на питання, чи проявляє він ознаки незалежності.

Стосовно вимоги "безсторонності" у розумінні цього положення мають бути застосовано два критерії: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання певного судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечував суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу (рішення Суду у справі Фельдман проти України, no. 76556/01 та 38779/04, від 08.04.2010).

Також Європейський Суд з прав людини зазначив, що у контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об'єктивного критерію... окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (рішення Суду у справі Газета Україна-Центр проти України, no. 16695/04, від 15.07.2010).

Частиною 11 ст.39 ГПК України передбачено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи наведені вище норми ГПК України, беручи до уваги, що наведені заявником доводи не можуть бути підставою для відводу судді в розумінні ст.35 ГПК України, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви про відвід судді Ділай У.І.

Керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У відводі судді Ділай У.І. у справі №914/1282/18 відмовити.

2. Справу №914/1282/18 передати судді Ділай У.І. для подальшого розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Гоменюк З.П.