УХВАЛА

м. Київ

26.10.2018Справа № 910/13610/18

Господарський суд м. Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши

позовну заяву Фізичної особи-підприємця Попелишко Ірина Олексіївна (АДРЕСА_1)

до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва" (02002, м. Київ, вул. Челябінська, 9-г)

про визнання незаконними дії щодо нарахування орендної плати та скасування боргу

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Попелишко Ірина Олексіївна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" про визнання недійсними дій щодо нарахування орендної плати та скасування боргу.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.10.2018 залишено позовну заяву Фізичної особи-підприємця Попелишко Ірини Олексіївни без руху в порядку ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу час для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду, а саме надати суду інформацію про повну адресу місцезнаходження відповідача; докази направлення на адресу відповідача копії позовної заяви з додатками від 10.10.2018, докази сплати судового збору в порядку та розмірах передбачених Законом України "Про судовий збір"; підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи; вказати спосіб захисту його прав позивача; надати суду належним чином засвідчену копію договору оренди нежилого приміщення №448 від 31.10.2015 на підставі якого позивач просить суд визнати незаконними дії комунального підприємства щодо нарахування збільшеної орендної плати.

Розглянувши позовну заяву, господарський суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам розділу III Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

У пункті 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України встановлено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти (п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України).

Отже, позивачем у позовній заяві не вказано поштовий індекс Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва", що свідчить про неповне зазначення місцезнаходження відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановлений відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

До матеріалів позовної заяви в якості доказів направлення на адресу відповідача позовної заяви з додатками надано опис вкладення у цінний лист від 09.10.2018 та накладна від 09.10.2018. Проте, з наданих доказів відправлення вбачається, що на адресу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" було направлено позовну заяву з додатками 09.10.2018, в той час, як позивач звернувся до суду з позовною заявою, яка датована 10.10.2018.

Крім того, статтею 164 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення віл сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб з 1 січня 2018 року складає 1762,00 грн.

Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання незаконними дії КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" по збільшенню та нарахуванню збільшеної орендної плати по договору оренди нежилого приміщення від 31.10.2005 року №448 та нарахування боргу по оплаті орендної плати у розмірі 180 479,69 грн. та 159 948,81 грн. та скасувати його.

Тобто, при поданні позовної заяви позивач повинен був сплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 1762,00 грн.

Отже, до позовної заяви не надано доказів сплати судового збору в порядку та розмірах передбачених Законом України "Про судовий збір", що свідчить про невиконання позивачем положень п. 2 ч. ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України що позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суд встановив, що вона не містить підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України).

Однак, позовна заява ФОП Попелишко Ірина Олексіївна не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Таким чином, позивачем не вказано способу захисту його прав.

Частинами 2, 3 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Згідно з ч. 1, 2, ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Положеннями п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України унормовано, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Разом з тим, в порушення приписів ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України заявником не виконано зобов'язання додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме не надано належним чином засвідченої копії договору оренди нежилого приміщення №448 від 31.10.2015 на підставі якого позивач просить суд визнати незаконними дії комунального підприємства щодо нарахування збільшеної орендної плати.

Отже, до матеріалів позовної заяви не подано доказів, які підтверджують викладені в заяві обставини.

Проте, у встановлений судом строк шість днів з дня вручення ухвали (19.10.2018 - отримання ухвали представником позивача), позивач не усунув зазначені недоліки, що є підставою для повернення позовної заяви в порядку ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно із ч.8 ст.174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи Фізичної особи-підприємця Попелишко Ірини Олексіївни.

Додатки: - позовна заява та додані до неї документи на 55 аркушах.

Ухвала набирає законної сили 26.10.2018 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.Г. Пукшин