ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.10.2018 Справа № 905/1564/18

Позивач: Державне підприємство «Вугілля України», м.Київ

до відповідача: Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая», м. Вугледар, Донецька область.

предмет позову: стягнення 45 036 159,99 грн.

підстави позову: не належне виконання договору №01-16/1-ЕНЧ від 01.01.16р.

Суддя Матюхін В.І.

Секретар судового засідання Вороніна О.С.

Представники:

позивача: не зявився

відповідача: не зявився

Державне підприємство «Вугілля України» (позивач) звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства «Шахта ім..ОСОБА_1» (відповідач) про стягнення 45 036 159,99 грн. передоплати.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.08.2018р. відкрите провадження у справі №905/1564/18, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.09.2018р. о 10.00 од.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладення з Державним підприємством «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая», яке у подальшому було реорганізовано шляхом приєднання до Державного підприємства «Шахта ім..ОСОБА_1», договору поставки вугілля №01-16/1-ЕНЧ від 01.01.2016р., здійснення передоплати на загальну суму 63 387 000,00грн., поставлення відповідачем позивачу продукції на суму 18 350 840,01грн. та не поставлення продукції на залишок суми у розмірі 45 036 159,99грн.

Відповідач відзивом на позовну заяву, поданим до суду 03.09.2018 позовні вимоги не визнав з посиланням, зокрема, на наступне.

1. Заборгованість за невиконання відповідачем зобовязань з реєстрації податкових накладних не рахувалась в бухгалтерському обліку ДП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая», не була заявлена позивачем у кредиторських вимогах, а тому не була включена до передавального балансу.

2. Враховуючи те, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державне підприємством «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» продовжує існувати як самостійна юридична особа, її не було припинено, а державна реєстрація змін щодо правонаступництва ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» не проводилася, то реорганізація вказаних підприємств та правонаступництво не відбулись.

Ухвалою від 24.09.2018р., з метою забезпечення сторонам можливості надати суду відповідь і заперечення, підготовче засідання було відкладене на 11.10.2018 року о 10:00 год.

08.10.2018р. судом отримана відповідь на відзив, в якій відповідач, зокрема, зазначив наступне:

1) Інформація ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» про те, що заявлена сума позовних вимог не була включена до передавального балансу і позивач не заявляв у встановленому законом порядку свої кредиторські вимоги не відповідає дійсності.

Між сторонами було підписано акт звіряння взаємних розрахунків станом на 01.01.2018р.. яким відповідач визнав суму заборгованості за спірним договором № 01-16/1-ЕНЧ від 01.01.2016 року у розмірі 45 036 159,99 грн.

ДП «Вугілля України» 24.07.2018 надіслало на адресу ДП «Шахта ім. М. С. Сургая» підписаний зі своєї сторони акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.07.2018 року, який останнім було отримано 27.07.2018 року. До теперішнього часу відповідач безпідставно зволікає з підписанням акту, хоча, за даними бухгалтерського обліку, надісланий акт повністю відображає інформацію з підписаного відповідачем раніше акту звірки станом на 01.01.2018 року.

2) Згідно наказу Міненерговугілля від 21.07.2017р. № 481 Державне підприємство «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім. М. С. Сургая» , реорганізовано шляхом приєднання до Державного підприємства «Шахта ім. М. С. Сургая» .

Відповідно до п. 2 додатку 2 до наказу № 481 від 21.07.2017 року в пункті 4 заяви № 0164/01 від 25.09.2017 року про визнання грошових вимог (наявна в матеріалах справи), ДП «Вугілля України» заявило до ДП «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім. М. С. Сургая» кредиторські вимоги про повернення суми попередньої оплати в розмірі 45 036 159,99грн. з підстав невиконання постачальником умов договору № 01-16/1-ЕНЧ від 01,01,2016 року.

Згідно передавального балансу станом на 31.12.2017р. ДП «Шахта ім. М. С. Сургая» прийняло на баланс пасиви ДП «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім. М. С. Сургая». Код рядка № 1635 балансу включає в собі суму 73 418 306,13 грн. як заборгованість відповідача, одержану авансом, до якої ввійшла сума попередньої оплати в розмірі 45 036 159,99 грн., що підлягає стягненню з відповідача за умовами позову.

Якщо відповідно до змісту заяви про визнання грошових вимог № 0164/01 від 25.09.2017 року обєднати одержані відповідачем аванси у вигляді попередньої оплати згідно договорів поставки вугілля: 3 708 201.20 грн. (п.1 заяви) + 24 673 944,94 грн. (п.3 заяви) + 45 036 159, 99 грн. (п. 4 заяви), то отримаємо 73 418 306,13 грн., яка включена в код рядка № 1635 передавального балансу як заборгованість відповідача, одержана авансом саме за предявленими позивачем кредиторськими вимогами, визначеними заявою № 0164/01 від 25.09.2017 року.

Сума 45 036 159, 99 грн. була включена ДП «Вугілля України» до кредиторських вимог, які були заявлені заявою № 0164/01 від 25.09.2017 року, відображені в передавальному балансі та прийняті ДП «Шахта ім. М.С. Сургая». Таким чином, ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» є належним відповідачем по справі.

3) Відповідно до пункту 3.1.1. договору, постачальник зобовязаний поставити покупцю вугільну продукцію в строк, в асортименті, по реквізитах та з якісними характеристиками, погодженими сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

ДП «Вугілля України» 02.08.2018 року за № 0140/01 надіслало ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» вимогу про повернення суми попередньої оплати у розмірі 45 036 159,99 грн., однак вона лишилась без виконання.

Отже, відповідач, отримавши суму попередньої оплати та не відвантаживши вугілля в повному обсязі на суму такої оплати, порушив свої зобовязання щодо поставки вугільної продукції, передбачені п. 3.1 договору, вимоги статей 693 і 526 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Одночасно з посиланням на скрутне матеріальне становище ДП «Вугілля України і не можливість забезпечити явку в судове засідання свого повноважного представника позивачем заявлене клопотання про розгляд справи за відсутності свого представника.

Клопотання судом задоволене.

Ухвалою господарського суду від 11.10.2018 року було закрите підготовче провадження та призначений розгляд справи по суті на 29.10.2018 року о 10:00 год.

Дослідивши матеріали справи під час розгляду справи у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

01.01.2016р. між покупцем Державним підприємством «Вугілля України» (позивач) та постачальником Державним підприємством «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» (не є стороною по даній справі), був укладений договір поставки вугілля №01-16/1-ЕНЧ.

Відповідно до п.1.1 договору постачальник поставляє покупцю вугільну продукцію (вугілля) в асортименті, по реквізитах та за якісними характеристиками, приведеними в цьому договорі.

Укладений між Державним підприємством «Вугілля України» і Державним підприємством «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфу 3 глави 54 Цивільного кодексу України, параграфу 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно ч.1 ст.266 Господарського кодексу України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Як зазначено в п.2.1 договору строк (термін) поставки вугілля: згідно з додатками до договору на кожен календарний місяць.

Датою виконання зобовязання по поставці вугілля є дата календарного штемпеля залізничної станції призначення на перевізному документі. Право власності на вугілля від постачальника до покупця переходить після підписання між сторонами акту приймання-передачі вугілля (п.2.7 договору).

Відповідно до п.3.1.1 договору постачальник зобовязується поставити покупцеві на умовах цього договору вугілля в строк, в асортименті, по реквізитах та з якісними характеристиками, погодженими сторонами.

Як зазначено в ст.267 Господарського кодексу України договір поставки може бути укладений на один рік, на строк більше одного року (довгостроковий договір) або на інший строк, визначений угодою сторін. Якщо в договорі строк його дії не визначений, він вважається укладеним на один рік. Строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

Відповідно до п.9.1 договору цей договір набирає чинності з дати підписання і діє до 31.01.2017, а в частині поставки до 31.12.2016.

Згідно приписів ст.180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З огляду на те, що сторони договору досягнули згоди щодо усіх його істотних умов, договір поставки №01-16/1-ЕНЧ вважається укладеним. Проте, на час звернення позивача з позовом до суду і розгляду даної справи, договір 01-16/1-ЕНЧ припинив свою дію.

Додатком №01/16-1 від 01.01.2016р. до договору сторони угоди погодили, що постачальник зобовязується поставити в січні 2016 року, а покупець прийняти вугільну продукцію групи Г у кількості 18 500т, вартістю 16 326 805,00грн. (ціна за 1т - 1 180,00грн. без ПДВ).

Згідно ст.664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Відповідно до п.6.3 договору покупець оплачує постачальнику вартість вугілля на умовах 90% попередньої оплати шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Залишкові 10% вартості вугілля оплачуються протягом трьох банківських днів з дати підписання актів приймання-передачі вугілля та надання постачальником документів, вказаних в п. 3.1.6 та 3.1.7 договору.

На виконання вказаного пункту договору, позивач у період з 05.01.2016 по 09.09.2016 перерахував на рахунок не відповідача по справі, яким є Державне підприємство «Шахта ім..ОСОБА_1», а Державного підприємства «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» грошові кошти у сумі 63 387 000,00грн., що підтверджується відповідними банківськими виписками.

Державним підприємством «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» (не є стороною по даній справі) зобовязання з поставки вугілля в січні 2016 у кількості 18 500 виконані частково та поставлено на адресу позивача вугілля у кількості 18 245т на загальну суму 18 350 840,01грн. Таким чином, непоставленим за січень 2016 залишається вугілля у кількості 255т на загальну суму 361 080,00грн.

Загальна сума, на яку протягом строку дії договору Державним підприємством «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» не було поставлено вугілля, складає 45 036 159,99грн.

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 21.07.2017 №481 «Про реорганізацію ДП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» вирішено реорганізувати ДП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» шляхом приєднання до ДП «Шахта ім. М.С. Сургая».

Пунктом 5 вказаного наказу встановлено, що ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» є правонаступником усіх прав та обовязків ДП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая».

Відповідно до ст.104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників.

Як зазначено в ч.2 ст.105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Додатком №1 до наказу Міненерговугілля України від 21.07.2017 №481 затверджено склад комісії з реорганізації ДП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая». Додатком №2 до вказаного наказу затверджено план заходів з реорганізації ДП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая».

Згідно ч.4 ст.105 Цивільного кодексу України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи (ч.5 ст.105 ЦК України).

Пунктом 2 плану заходів з реорганізації ДП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» встановлено строки для заявлення вимог кредиторами протягом двох місяців після оприлюднення інформації про реорганізацію підприємства.

Пунктом 11 плану заходів визначено завершити до 30.11.2018 заходи з реорганізації ДП «Шахта ««Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая».

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ДП «Шахта ««Південнодонбаська №3 ім.М.С. ОСОБА_1», зробленого судом 29.10.2018 за власною ініціативою, засновники (учасники) юридичної особи, ДП «Шахта ««Південнодонбаська №3 ім.М.С. ОСОБА_1», визначили строк для заявлення кредиторами своїх вимог до 02.10.2017.

Заявою №0164/01 від 25.09.2017, яка була надіслана Голові комісії з припинення або ліквідатору Державного підприємства «Шахта «Південнодонбаська №3 ім.М.С. ОСОБА_1» ліквідатором ДП «Вугілля України» 03.10.2017, позивач просив визнати грошові вимоги ДП «Вугілля України» до ДП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім.М.С. ОСОБА_1», зокрема, за договором №01-16/1-ЕНЧ в сумі 45 036 159,99грн.

Між сторонами був підписаний акт звіряння взаємних розрахунків станом на 01.01.2018р.. яким відповідач у особі в.о. директора ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» визнав суму заборгованості за спірним договором № 01-16/1-ЕНЧ від 01.01.2016 року у розмірі 45 036 159,99 грн.

Відповідно до приписів ст.107 Цивільного кодексу України кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов'язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов'язання, або забезпечення виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обовязків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами.

Згідно передавального балансу ДП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім.М.С. ОСОБА_1» станом на 31.12.2017 до ДП «Шахта ім..ОСОБА_1», зокрема, перейшла заборгованість за одержаними авансами у розмірі 73 418 306,13грн.

Проте, відповідно до ч.5 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 59 Господарського кодексу України передбачено, що припинення субєкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до п.4 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», державна реєстрація юридичних осіб (державна реєстрація) це офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.7 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ДП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім.М.С. ОСОБА_1» відомості про юридичних осіб-правонаступників відсутні.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ДП «Шахта ім..ОСОБА_1», останнє є правонаступником Державного підприємства «донецька вугільна енергетична компанія». Відомості щодо правонаступництва ДП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім.М.С. ОСОБА_1» у реєстрі також відсутні.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються не внесено (пунктом 11 плану заходів визначено завершити до 30.11.2018 заходи з реорганізації ДП «Шахта ««Південнодонбаська №3 ім.М.С. ОСОБА_1») і, як наслідок, реорганізація (припинення діяльності) відповідача ще не завершена, така юридична особа як Державне підприємство «Шахта ««Південнодонбаська №3 ім.М.С. ОСОБА_1» не припинилась, а тому позов до Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» заявлений передчасно і задоволенню не підлягає.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.104, 107 Цивільного кодексу України і керуючись ст.ст.210, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволення вимог Державного підприємства «Вугілля України» до Державного підприємства «Шахта ім..ОСОБА_1» про стягнення 45 036 159,99 грн., відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, передбаченому п.17.5 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення (складення повного судового рішення).

Інформацію по справі що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Повний текст судового рішення складено 30.10.2018р.

Суддя В.І. Матюхін