ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

05.11.2018м. ХарківСправа № 922/2987/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "Градоліт", місто Запоріжжя
боржник Приватного акціонерного товариства "Євроцемент - Україна", місто Балаклія
про стягнення 7 462,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Градоліт" звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу на стягнення з Приватного акціонерного товариства "Євроцемент - Україна" 7 462,53 грн. заборгованості за Договором № 01-77/17 поставки цементної продукції від 13 січня 2017 року.

Відповідно до приписів статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до приписів статті 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. До заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Дослідивши заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Градоліт" та додані до неї документи, суд зазначає, що її подано з порушенням вищезазначених пунктів 3, 4 частини третьої статті 150 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до приписів статті 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений і пунктом 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003), відповідно до умов якого, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Разом з тим, подані заявником копії Договору № 01-77/17 поставки цементної продукції від 13 січня 2017 року та документів, що підтверджують обставини, якими Товариство з обмеженою відповідальністю "Градоліт" обґрунтовує свої вимоги, не відповідають вимогам статті 91 Господарського процесуального кодексу України та приписам пункту 5.27 Державної Уніфікованої системи документації ДСТУ 4163-2003, оскільки заявником не засвідчено відповідність копії кожного окремого письмового доказу оригіналу, а також не зазначено дати такого засвідчення.

Згідно пункту 1 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Євроцемент - Україна" 7 462,53 грн. заборгованості за Договором № 01-77/17 поставки цементної продукції від 13 січня 2017 року.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що відповідно до частини першої статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 91, 147, 148, 150, 152, 153, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Градоліт" про видачу судового наказу на стягнення з Приватного акціонерного товариства "Євроцемент - Україна" 7 462,53 грн. заборгованості за Договором № 01-77/17 поставки цементної продукції від 13 січня 2017 року - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України, яким встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалу підписано 05.11.2018.

Суддя ОСОБА_1

справа № 922/2987/18