ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2018м. ДніпроСправа № 904/3676/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е. за участю секретаря судового засідання Сироти М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором, штрафу, 3% річних та пені в сумі 589 759 889,51 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 08.10.2018)

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "ДНІПРОВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором, штрафу, 3% річних та пені в сумі 527 675 926,61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №17-0538-02/333 від 27.07.2017, в частині повної та своєчасної оплати поставленої продукції.

Ухвалою суду від 16.08.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 11.09.2018.

06.09.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній визнав заборгованість, пеню, 3% річних, штраф в заявленому розмірі.

11.09.2018 від позивача надійшли заява про збільшення позовних вимог; копії установчих документів: виписки з ЄДРПОУ від 13.04.2018, відомостей з ЄДРПОУ від 19.04.2018 та Статуту.

Ухвалою суду від 11.09.2018 підготовче засідання відкладено на 09.10.2018.

17.09.2018 до суду від відповідача надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог.

09.10.2018 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог.

09.10.2018 від відповідача до суду надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог.

У підготовчому засіданні повноважні представники сторін повідомили про відсутність додаткових клопотань у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2018 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 25.10.2018.

В судове засідання, яке відбулося 25.10.2018, сторони не забезпечили явку повноважних представників.

Щодо повідомлення сторін про час та місце судового засідання.

Позивач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується особистим підписом представника позивача ОСОБА_1 в повідомленні про відкладення розгляду справи на 25.10.2018 і рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №460, яке повернулося на адресу господарського суду 23.10.2018 з відміткою представника позивача про отримання ухвали суду 17.10.2018.

25.10.2018 від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі його представника. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача.

Відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується особистим підписом представника відповідача ОСОБА_2 в повідомленні про відкладення розгляду справи на 25.10.2018 і рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №452, яке повернулося на адресу господарського суду 26.10.2018 з відміткою представника позивача про отримання ухвали суду 17.10.2018.

Положеннями ч. 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене господарський суд констатує, що сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач доказів здійснення оплати за поставлену продукцію за договором №17-0538-02/333 від 27.07.2017 на момент розгляду спору до господарського суду не надав.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень до суду першої інстанції.

В судовому засіданні, яке відбулося 25.10.2018, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Судовий процес, враховуючи неявку представників сторін, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.07.2017 між Публічним акціонерним товариством "ЄВРАЗ Дніпродзержинський коксохімічний завод" (далі - постачальник), правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Дніпровський коксохімічний завод" (далі - позивач), і Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" (далі - відповідач, покупець) укладений договір №17/0538-02/333 (далі - Договір).

За умовами Договору, як зазначає позивач, він зобов'язався передати у власність (поставити) відповідачу продукцію, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити вартість продукції на умовах, передбачених Договором.

За твердженням позивача, на виконання умов Договору протягом 01.02.2018 - 22.06.2018 позивачем було поставлено відповідачу продукцію на загальну суму, що еквівалентна 14 210 386,71 доларів США. В порушення умов Договору вартість поставленої продукції була оплачена відповідачем частково, в сумі, еквівалентній 115 090,10 доларів США, у зв'язку з чим заборгованість за поставлену продукцію складає 14 095 296,61 доларів США. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача основний борг у розмірі 381 879 656,56 грн. (еквівалент 14 095 296,61 доларів США станом на 06.08.2018).

У звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань в частині оплати поставленої продукції позивач нарахував та просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 2 512 363,37 грн., пеню в розмірі 28 720 009,80 грн., штраф у розмірі 114 563 896,88 грн.

11.09.2018 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він зазначив, що на виконання умов Договору протягом 01.02.2018 - 08.07.2018 позивачем було поставлено відповідачу продукцію на загальну суму, що еквівалентна 14 599 525,18 доларів США. В порушення умов Договору вартість поставленої продукції була оплачена відповідачем частково, в сумі, еквівалентній 115 090,10 доларів США, у зв'язку з чим заборгованість за поставлену продукцію складає 14 484 435,08 доларів США. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача основний борг у розмірі 408 817 849,86 грн. (еквівалент 14 484 435,08 доларів США станом на 07.09.2018).

У звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань в частині оплати поставленої продукції позивач нарахував та просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 3 644 659,25 грн., пеню в розмірі 41 963 860,19 грн., штраф у розмірі 122 645 354,95 грн.

09.10.2018 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він просив стягнути з відповідача: основний борг у розмірі 408 817 849,86 грн. (еквівалент 14 484 435,08 доларів США станом на 07.09.2018), 3% річних у розмірі 4 620 671,96 грн., пеню в розмірі 53 676 012,74 грн., штраф у розмірі 122 645 354,95 грн.

09.10.2018 відповідач подав до суду відзив на заяву позивача про збільшення позовних вимог від 08.10.2018, в якому вказав, що не заперечує факт укладення Договору і додаткових угод до нього, їх підписання повноважним представником відповідача, факт поставки продукції та існування заборгованості за поставлену продукцію на суму, еквіваленту 14 484 435,08 доларів США. Порушення зобов'язання з оплати поставленого товару відповідач пояснює фінансовими труднощами, пов'язаними з постійним блокуванням рахунків підприємства відповідача, невизначеністю ситуації на світових ринках сталі, що супроводжується значним зниженням світових цін на готову продукцію, зменшенням попиту на продукцію, що виготовляється, несприятливою кон'юнктурою на ринку збуту продукції та іншими чинниками.

Щодо здійсненого позивачем розрахунку відповідач зазначив, що нарахування основного боргу, 3% річних, штрафу і пені здійснено позивачем у відповідності до укладеного сторонами Договору, додаткових угод до нього та діючого законодавства.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з таких підстав.

Як передбачено ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання виникає, зокрема, із господарського договору.

Як передбачено статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

За приписами ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України, ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 266 Господарського кодексу України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 ст. 691 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена, виходячи з його умов, за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

За приписами ч. 1 ст. 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Iноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Частинами 1, 2 ст. 533 Цивільного кодексу України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Господарським судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між Публічним акціонерним товариством "ЄВРАЗ Дніпродзержинський коксохімічний завод" (далі - постачальник), правонаступником якого згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 18.09.2017 є Приватне акціонерне товариство "Дніпровський коксохімічний завод" (далі - позивач), і Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" (далі покупець, відповідач) укладено договір № 17-0538-02/333 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору постачальник зобовязується передати у власність покупцю з метою здійснення господарської діяльності продукцію (номенклатура продукції та найменування виробника зазначаються в специфікаціях до Договору), а покупець зобовязується прийняти та оплатити вартість продукції на умовах, передбачених договором

Предметом поставки є продукція з найменуванням, визначеним в специфікаціях до Договору (п. 1.2. Договору).

В подальшому сторони уклали додаткові угоди до Договору. Зокрема, 15.12.2017 між сторонами укладено додаткову угоду №3 до договору №17-0538-02/333 від 27.07.2017.

Відповідно до п. 3.7. Договору (в редакції додаткової угоди №3 від 15.12.2017) сторони узгодили встановити еквівалент ціни поставленого ресурсу в іноземній валюті доларах США. Еквівалент ціни поставленого ресурсу в доларах США визначається сторонами шляхом перерахунку (конвертації) ціни ресурсу в гривнях за офіційним курсом доларів США, що встановлений Національним банком України на день поставки товару (курс UAH/USD).

В пункті 4 Договору (в редакції додаткової угоди №3 від 15.12.2017) сторони погодили, що розрахунки за продукцію за Договором здійснюються в національній валюті України (гривні) шляхом перерахування покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений в Договорі. Покупець зобовязався сплатити постачальнику еквівалент грошового зобовязання (боргу) в доларах США шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на поточний рахунок постачальника, зазначений в Договорі. Сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається покупцем за офіційним курсом доларів США, який встановлений НБУ на день здійснення платежу (курс UAH/USD).

Продукція вважається повністю оплаченою, якщо сума фактично здійснених відповідачем платежів в гривнях за поставлену партію продукції перерахована в еквівалент, виражений в доларах США, за офіційним курсом НБУ гривні по відношенню до долара США, встановленого на 0:00 годин дати фактичної оплати цієї партії товару, дорівнює ціні в еквіваленті, вираженому в доларах США, цієї партії товару, розрахованої з урахуванням доплати/знижок, фактичної ваги і фактичних якісних характеристик цієї партії продукції. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок постачальника, зазначений в цьому договорі (п. 4.3. Договору в редакції додаткової угоди №3 від 15.12.2017).

Сторони підписали специфікації до Договору, в яких узгодили найменування, якість, кількість продукції, базову ціну, орієнтовну загальну суму, строк поставки та умови оплати, а саме: специфікації № 41 від 03.01.2018, № 42 від 03.01.2018, № 43 від 03.01.2018, № 44 від 02.02.2018, № 45 від 02.02.2018, № 46 від 01.03.2018, № 47 від 01.03.2018, № 48 від 03.04.2018, № 49 від 03.04.2018, № 50 від 02.05.2018, № 51 від 02.05.2018, № 52 від 01.06.2018, № 53 від 01.06.2018 (Том № 1, арк.с. 33-44).

Пунктом 11 вищезазначених специфікацій встановлено умови оплати: протягом 30 календарних днів з моменту поставки на склад покупця.

На виконання умов Договору, додаткових угод і специфікацій до нього позивач здійснив поставку відповідачу продукції, а саме:

- 01.02.2018 за специфікацією № 41 від 03.01.2018 - на загальну суму 10 502 771,90 грн. (еквівалент 377 207,41 доларів США на дату поставки);

- 01.02.2018 за специфікацією № 43 від 03.01.2018 - на загальну суму 12 097 192,32 грн. (еквівалент 434 471,07 доларів США на дату поставки);

- 06.02.2018 за специфікацією № 42 від 03.01.2018 - на загальну суму 1 423 331,32 грн. (еквівалент 51 305,18 доларів США на дату поставки);

- 09.02.2018 за специфікацією № 44 від 02.02.2018 - на загальну суму 7 699 838,63 грн. (еквівалент 283 875,24 доларів США на дату поставки);

- 09.02.2018 за специфікацією № 45 від 02.02.2018 - на загальну суму 13 173 018,48 грн. (еквівалент 485 658,73 доларів США на дату поставки);

- 16.02.2018 за специфікацією № 45 від 02.02.2018 - на загальну суму 10 396 907,33 грн. (еквівалент 388 527,02 доларів США на дату поставки);

- 16.02.2018 за специфікацією № 44 від 02.02.2018 - на загальну суму 7 651 112,15 грн. (еквівалент 285 918,08 доларів США на дату поставки);

- 26.02.2018 за специфікацією № 45 від 02.02.2018 - на загальну суму 2 621 455,49 грн. (еквівалент 97 131,75 доларів США на дату поставки);

- 26.02.2018 за специфікацією № 44 від 02.02.2018 - на загальну суму 7 716 546,24 грн. (еквівалент 285 918,12 доларів США на дату поставки);

- 03.03.2018 за специфікацією № 45 від 02.02.2018 - на загальну суму 12 887 394,00 грн. (еквівалент 485 685,75 доларів США на дату поставки);

- 03.03.2018 за специфікацією № 44 від 02.02.2018 - на загальну суму 7 587 095,56 грн. (еквівалент 285 918,11 доларів США на дату поставки);

- 10.03.2018 за специфікацією № 46 від 01.03.2018 - на загальну суму 15 776 992,80 грн. (еквівалент 598 771,06 доларів США на дату поставки);

- 12.03.2018 за специфікацією № 47 від 01.03.2018 - на загальну суму 7 429 776,86 грн. (еквівалент 284 731,75 доларів США на дату поставки);

- 27.03.2018 за специфікацією № 46 від 01.03.2018 - на загальну суму 10 500 203,14 грн. (еквівалент 399 180,64 доларів США на дату поставки);

- 31.03.2018 за специфікацією № 47 від 01.03.2018 - на загальну суму 11 280 261,60 грн. (еквівалент 424 972,76 доларів США на дату поставки);

- 18.04.2018 за специфікацією № 49 від 03.04.2018 - на загальну суму 7 899 341,00 грн. (еквівалент 302 855,48 доларів США на дату поставки);

- 28.04.2018 за специфікацією № 49 від 03.04.2018 - на загальну суму 7 904 392,80 грн. (еквівалент 301 348,79 доларів США на дату поставки);

- 09.04.2018 за специфікацією № 49 від 03.04.2018 - на загальну суму 10 525 858,66 грн. (еквівалент 403 807,33 доларів США на дату поставки);

- 18.04.2018 за специфікацією № 48 від 03.04.2018 - на загальну суму 7 328 228,45 грн. (еквівалент 280 959,40 доларів США на дату поставки);

- 09.04.2018 за специфікацією № 48 від 03.04.2018 - на загальну суму 3 661 819,61 грн. (еквівалент 140 479,71 доларів США на дату поставки);

- 22.04.2018 за специфікацією № 48 від 03.04.2018 - на загальну суму 10 942 670,90 грн. (еквівалент 417 245,72 доларів США на дату поставки);

- 02.04.2018 за специфікацією № 48 від 03.04.2018 - на загальну суму 3 689 326,87 грн. (еквівалент 140 241,02 доларів США на дату поставки);

- 13.04.2018 за специфікацією № 49 від 03.04.2018 - на загальну суму 7 870 109,98 грн. (еквівалент 302 855,54 доларів США на дату поставки);

- 02.04.2018 за специфікацією № 49 від 03.04.2018 - на загальну суму 20 075 945,76 грн. (еквівалент 763 139,49 доларів США на дату поставки);

- 08.05.2018 за специфікацією № 51 від 02.05.2018 - на загальну суму 23 498 309,41 грн. (еквівалент 893 805,20 доларів США на дату поставки);

- 11.05.2018 за специфікацією № 51 від 02.05.2018 - на загальну суму 10 404 750,53 грн. (еквівалент 397 246,75 доларів США на дату поставки);

- 01.05.2018 за специфікацією № 51 від 02.05.2018 - на загальну суму 13 042 248,12 грн. (еквівалент 497 225,50 доларів США на дату поставки);

- 19.05.2018 за специфікацією № 51 від 02.05.2018 - на загальну суму 7 802 566,74 грн. (еквівалент 297 935,09 доларів США на дату поставки);

- 08.05.2018 за специфікацією № 50 від 02.05.2018 - на загальну суму 6 899 218,87 грн. (еквівалент 262 425,59 доларів США на дату поставки);

- 11.05.2018 за специфікацією № 50 від 02.05.2018 - на загальну суму 6 873 494,09 грн. (еквівалент 262 425,63 доларів США на дату поставки);

- 19.05.2018 за специфікацією № 50 від 02.05.2018 - на загальну суму 10 462 788,72 грн. (еквівалент 399 513,65 доларів США на дату поставки);

- 01.06.2018 за специфікацією № 52 від 01.06.2018 - на загальну суму 12 777 652,80 грн. (еквівалент 489 147,12 доларів США на дату поставки);

- 09.06.2018 за специфікацією № 52 від 01.06.2018 - на загальну суму 9 907 007,04 грн. (еквівалент 378 539,22 доларів США на дату поставки);

- 15.06.2018 за специфікацією № 52 від 01.06.2018 - на загальну суму 9 925 174,46 грн. (еквівалент 378 539,14 доларів США на дату поставки);

- 18.06.2018 за специфікацією № 52 від 01.06.2018 - на загальну суму 7 471 097,71 грн. (еквівалент 283 904,37 доларів США на дату поставки);

- 22.06.2018 за специфікацією № 52 від 01.06.2018 - на загальну суму 12 447 015,12 грн. (еквівалент 473 174,01 доларів США на дату поставки);

- 26.06.2018 за специфікацією № 52 від 01.06.2018 - на загальну суму 9 907 741,44 грн. (еквівалент 378 539,14 доларів США на дату поставки);

- 09.06.2018 за специфікацією № 53 від 01.06.2018 - на загальну суму 6 237 110,40 грн. (еквівалент 238 315,26 доларів США на дату поставки);

- 15.06.2018 за специфікацією № 53 від 01.06.2018 - на загальну суму 3 124 274,86 грн. (еквівалент 119 157,64 доларів США на дату поставки);

- 18.06.2018 за специфікацією № 53 від 01.06.2018 - на загальну суму 3 135 697,28 грн. (еквівалент 119 157,61 доларів США на дату поставки);

- 22.06.2018 за специфікацією № 53 від 01.06.2018 - на загальну суму 3 134 484,85 грн. (еквівалент 119 157,63 доларів США на дату поставки).

- 08.07.2018 за специфікацією № 54 - на загальну суму 4 634 357,72 грн. (еквівалент 175 346,06 доларів США на дату поставки);

- 01.07.2018 за специфікацією № 53 від 01.06.2018 - на загальну суму 3 120 639,17 грн. (еквівалент 119 157,62 доларів США на дату поставки);

- 01.07.2018 за специфікацією № 52 від 01.06.2018 - на загальну суму 2 478 406,61 грн. (еквівалент 94 634,79 доларів США на дату поставки).

Загальна сума поставленої за умовами Договору продукції за період з 01.02.2018 по 08.07.2018 еквівалентна 14 599 525,18 доларів США.

З огляду на положення п. 1.1 зазначених специфікацій, строк оплати за поставлену продукцію є таким, що настав.

Вартість поставленої продукції була сплачена відповідачем частково, в сумі, еквівалентній 115 090,10 доларів США, у зв'язку з чим заборгованість за поставлений товар складає 14 484 435,08 доларів США (еквівалент 408 817 849,86 грн. за курсом долара США станом на 07.09.2018).

Доказів оплати поставленої продукції в сумі 408 817 849,86 грн. відповідач не надав, наявність заборгованості з оплати поставленої продукції за Договором і позовні вимоги відповідач визнав у відзиві на позовну заяву. Суд вважає, що до дій, які свідчать про визнання боргу, може відноситися часткове погашення відповідачем основного боргу.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 408 817 849,86 грн. основної заборгованості господарський суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Суд критично ставиться і не бере до уваги твердження відповідача щодо наявності фінансових складнощів в діяльності підприємства, оскільки зобов'язання повинно виконуватися належним чином. Невизначеність ситуації на світових ринках сталі не є винятковою обставиною, тому що стосується не тільки підприємства відповідача, а й інших підприємств та установ, у тому числі підприємства позивача.

Крім основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних 4 620 671,96 грн. за період з 04.03.2018 по 08.10.2018; пеню 53 676 012,74 грн. з 04.03.2018 по 08.10.2018; штраф - 122 645 354,95 грн.

Щодо вимог про стягнення 3% річних суд зазначає наступне.

За вимогами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до п. 8.7 Договору (в редакції додаткової угоди №6 від 01.08.2018) постачальник має право стягувати з покупця відсотки за простроченими рахунками в розмірі 3% річних, що розраховуються на суму неоплаченого рахунку за період прострочення.

Сторони дійшли згоди, що розрахунок відсотків за простроченими рахунками проводиться за такою формулою: 3% річних = (сума боргу в еквіваленті долара США х 0,03 х кількість днів прострочення х середній курс долара США за період прострочення) / 365 днів, де середній курс долара США це сума всіх значень курсу долара США, встановленого НБУ за кожен день періоду прострочення, поділена на кількість днів прострочення.

Господарський суд перевірив здійснений позивачем розрахунок 3% річних і визнав його обґрунтованим.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 4 620 671,96 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача штрафу та пені суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За приписами ст. 549 Господарського кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 8.7. Договору (в редакції додаткової угоди №6 від 01.08.2018) у випадку порушення покупцем строків оплати товару та/або строків відшкодування витрат по оплаті залізничного тарифу, передбачених умовами даного Договору або специфікацією до Договору, покупець зобовязаний оплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу за весь період існування заборгованості. Сторони дійшли згоди, що розрахунок пені проводиться за такою формулою: пеня за кожний день = (еквівалент суми боргу в доларах США х 2 х ставка НБУ% х кількість днів прострочення х курс долара США, встановлений НБУ на день прострочення) / 365 днів / 100%.

У разі, якщо прострочення платежу перевищує один календарний день, то пеня може бути розрахована за наступною формулою: пеня за період = (еквівалент суми боргу в доларах США х 2 х ставка НБУ% х кількість днів прострочення х середній курс долара США за період прострочення) / 365 днів / 100%, де середній курс долара США це сума всіх значень курсу долара США, встановлено НБУ за кожен день періоду прострочення, поділена на кількість днів прострочки.

За відмову від приймання і/або оплати товару за цим договором покупець зобовязаний сплатити постачальнику штраф у розмірі 30% від вартості такого товару (суми залізничного тарифу), при цьому постачальник має право вважати відмовою від приймання від товару не оплату покупцем товару в установлений строк за підписаною сторонами специфікації (іншого додатка до Договору) і /або термін, передбачений цим Договором.

Штраф визначається (розраховується) за формулою: "Загальна сума боргу (еквівалент в доларах США)" розділити на "100%" і помножити на "30%".

Господарський суд перевірив розрахунки штрафу та пені, здійснені позивачем, і визнав їх арифметично та методологічно правильними.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу в сумі 122 645 354,95 грн. і пені в сумі 53 676 012,74 грн. господарський суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

За приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254-259, п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД" (вул. Колеусівська, 1, м. Камянське, Дніпропетровська область, 51901, ) до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (вул. Соборна, 18-Б, м. Камянське, Дніпропетровська область, 51925, ) про стягнення заборгованості за договором, штрафу, 3% річних та пені в сумі 589 759 889,51 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 08.10.2018)- задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (вул. Соборна, 18-Б, м. Камянське, Дніпропетровська область, 51925, ) на користь Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД" (вул. Колеусівська, 1, м. Камянське, Дніпропетровська область, 51901, ) 408 817 849,86 грн. (чотириста вісім мільйонів вісімсот сімнадцять тисяч вісімсот сорок девять грн. 86 коп.) основної заборгованості за договором № 17-0538-02/333 від 27.07.2017; 122 645 354,95 грн. (сто двадцять два мільйони шістсот сорок пять тисяч триста пятдесят чотири грн. 95 коп.) штрафу; 4 620 671,96 грн. (чотири мільйони шістсот двадцять тисяч шістсот сімдесят одна грн. 96 коп.) трьох процентів річних; 53 676 012,74 грн. (пятдесят три мільйони шістсот сімдесят шість тисяч дванадцять грн. 74 коп.) пені; 616 700,00 грн. (шістсот шістнадцять тисяч сімсот грн. 00 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Позивач: Приватне акціонерне товариство "ДНІПРОВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД" (вул. Колеусівська, 1, м. Камянське, Дніпропетровська область, 51901, ).

Відповідач: Публічне акціонерне товариство "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (вул. Соборна, 18-Б, м. Камянське, Дніпропетровська область, 51925, ).

Повне рішення складено 05.11.2018.

Суддя ОСОБА_3