ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2018. Справа № 917/989/18

м. Полтава

За позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022; в особі Полтавської філії районних електромереж Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Енергетиків 17, с. Щербані, Полтавський район, 38752

до Фізичної особи - підприємця Черненка Руслана Петровича, АДРЕСА_1, 36023

про стягнення 11278,04 грн. (із врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Суддя господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" (далі - позивач/ ПАТ "Полтаваобленерго") звернулося з позовною заявою до господарського суду Полтавської області про стягнення з Фізичної особи - підприємця Черненка Руслана Петровича (далі - відповідач/ ФОП Черненко Р.П.) 11330,09 грн., в тому числі 8476,12 грн. заборгованості за використану активну електричну енергію, 2018,12 грн. пені, 183,58 грн. 3% річних та 652,27 грн. інфляційних нарахувань.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії № 5033р від 23.07.2013.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 10.09.2018. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, сторін повідомлено, що розгляд справи відбудеться 09.10.2018.

В судове засідання 09.10.2018. сторони не з'явилися, суд за клопотанням позивача відклав розгляд справи на 17.10.2018.

До початку розгляду справи по суті, 16.10.2018. від позивача надійшло клопотання про зменшення розміру позовних вимог, у якому він просить суд стягнути з відповідача 11278,04 грн., в тому числі 8476,12 грн. заборгованості за використану активну електричну енергію, 1966,50 грн. пені, 183,52 грн. 3% річних та 651,90 грн. інфляційних нарахувань.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вказану норму, заява позивача про зменшення розміру позовних вимог була прийнята судом до розгляду.

В зв'язку з цим розглядається позов про стягнення з відповідача 11278,04 грн., в тому числі 8476,12 грн. заборгованості за використану активну електричну енергію, 1966,50 грн. пені, 183,52 грн. 3% річних та 651,90 грн. інфляційних нарахувань.

В судове засідання 17.10.2018. сторони не з'явилися.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Копія ухвали суду 09.10.2018. була направлена сторонам, що підтверджується вихідним штампом загального відділу суду на оригіналі ухвали, проте повідомлення про вручення вказаної копії ухвали сторонам, до суду не надійшли.

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Адреси сторін зазначені у позовній заяві відповідають місцезнаходженню сторін, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Тобто, сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Таким чином, неявка в судове засідання сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідач відзиву на позов не надав, про наявність поважних причин неподання відзиву на позов суду не повідомив, в зв'язку з цим відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України спір вирішується за наявними матеріалами справи.

Рішення приймається в порядку ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2013. між позивачем (постачальник за договором) та відповідачем (споживач за договором) було укладено договір про постачання електричної енергії № 5033р (далі - договір, копія договору - в матеріалах справи).

Відповідно до п. 1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 60,0 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та перелік об'єктів і засобів комерційного обліку", а також здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатками "Порядок розрахунків" та "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії" (п. 2.3.3., п. 2.3.4. договору).

Згідно п. 2 Додатку № 2 до договору "Порядок розрахунків" споживач до початку розрахункового періоду здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії. Розмір суми платежу розраховується споживачем самостійно як сума добутків визначених на наступний розрахунковий період тарифів відповідного класу та заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії.

Розрахунковим вважається період з 8:00 годин 19-го числа попереднього місяця до 8:00 годин такого ж числа поточного місяця (п. 1 Додатку № 2).

Згідно п. 13 Додатку № 2 до договору "Порядок розрахунків" розрахунки за спожиту активну електричну енергію здійснюються споживачем самостійно протягом 5-ти операційних днів з дня отримання рахунків для споживачів, які оплачують спожиту електричну енергію самостійно.

Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії на 2017 рік погоджені сторонами у додатку № 1 до договору.

Згідно наданих позивачем відомостей про фактичні покази розрахункових приладів обліку електричної енергії та актів про прийняття-передавання товарної продукції (про використану електричну енергію) за період грудень 2017 року - січень 2018 року позивачем було спожито активної електричної енергії на загальну суму 20504,34 грн. В свою чергу відповідачем оплачено за спожиту активну електроенергію лише 12000,00 грн. Таким чином, заборгованість відповідача за вказаний період склала 8476,12 грн.

Згідно п. 4.2.1. договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3., 2.3.4. договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування на встановлений індекс інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми.

Враховуючи вказаний пункт договору та ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував відповідачу:

- пеню за несвоєчасну оплату активної електроенергії за грудень 2017р. - січень 2018р. за загальний період з 27.12.2017. по 29.06.2018. на суму 1966,50 грн.;

- 3% річних на прострочену оплату фактично спожитої відповідачем активної електроенергії за грудень 2017р. - січень 2018р. за загальний період з 27.12.2017. по 29.06.2018. на суму 183,52 грн.;

- інфляційні нарахування на прострочену оплату фактично спожитої відповідачем активної електроенергії за грудень 2017р. - січень 2018р. за загальний період з грудня 2017р. по червень 2018р. на суму 651,90 грн.

Вказані суми основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних нарахувань позивач просить суд стягнути з відповідача.

Відповідач заперечень на позов не надав.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання за договором енергопостачання.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого законом режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Частиною 6 ст. 276 ГК України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Статтею 629 ЦК України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 599 ЦК України та ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджується та не спростовується відповідачем наявність у нього заборгованості за спожиту в період грудень 2017р. - січень 2018р. активну електроенергію у розмірі 8476,12 грн. Докази сплати відповідачем вказаної суми боргу в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту відповідачем активну електроенергію у розмірі 8476,12 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо нарахування позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат на прострочену оплату фактично спожитої відповідачем активної електроенергії в грудні 2017 року - січні 2018 року суд зазначає наступне.

Штрафними санкціями у ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1-2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 4.2.1. договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3., 2.3.4. договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування на встановлений індекс інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені та встановив, що позивач нараховує пеню за несвоєчасну оплату активної електроенергії за грудень 2017р. - січень 2018р. за загальний період з 27.12.2017. по 29.06.2018. на суму 1966,50 грн. При цьому, при нарахуванні пені позивачем порушено вимоги ч. 6 ст. 232 ГК України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Врахувавши визначені в договорі строки оплати теплової енергії (не пізніше 7 (семи) календарних днів з моменту надсилання (надання) відповідного рахунку на оплату), суд встановив, що позивач безпідставно нарахував відповідачу пеню на зобов'язання за грудень 2017 року за період з 27.06.2018. по 29.06.2018., адже вказані нарахування здійснені після спливу 6-місячного строку від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи викладене, стягненню підлягає пеня на суму 1942,95 грн.

Також судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних та встановлено його правильність.

В зв'язку з цим стягненню з відповідача підлягають 1942,95 грн. пені та 183,52 грн. 3% річних. В іншій частині стягнення пені позов задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про стягнення інфляційних втрат, судом встановлено, що при нарахуванні суми інфляційних втрат позивачем не дотримано вимоги п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", відповідно до якого індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З врахуванням вказаної норми стягненню підлягають інфляційні втрати за загальний період з січня по червень 2018 року на суму 526,70 грн. В іншій частині стягнення інфляційних втрат позов задоволенню не підлягає.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався та належними та допустимими доказами не спростував позовні вимоги позивача.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Черненка Руслана Петровича (АДРЕСА_1, 36023; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022; ) в особі Полтавської філії районних електромереж Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Енергетиків 17, с. Щербані, Полтавський район, 38752; ) 8476 грн. 12 коп. основного боргу, 1942 грн. 95 коп. пені, 183 грн. 52 коп. 3% річних, 526 грн. 70 коп. інфляційних втрат, 1738 грн. 76 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 23.10.2018.

Суддя О.С. Семчук