ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31 жовтня 2018 р. Справа № 903/672/18

за позовом Держаного підприємства "Угерський спиртовий завод", с. Угерсько, Стрийський район, Львівська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Хім Сервіс", м. Устилуг, Володимир-Волинський район, Волинська область

про стягнення 21 843 грн. 58 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Секретар судового засідання Касьянова К.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №22 від 02.03.2018 року.

від відповідача: н/з

встановив: держане підприємство "Угерський спиртовий завод" звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Хім Сервіс" про стягнення 21 843 грн. 58 коп., в тому числі 17 456 грн. 00 коп. боргу за поставлений товар, 2 613 грн. 14 коп. пені, 479 грн. 20 коп. відсотків річних, 1 295 грн. 24 коп. інфляційних втрат та судових витрат по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем взятих на себе згідно договору поставки №З/14/08/17 від 14.08.2017 року зобов'язань по оплаті поставленого товару.

Ухвалою суду від 20.09.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено 17.10.2018 року о 10 год. 00 хв.; запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; належно засвідчені копії Статуту, свідоцтва про державну реєстрацію, довідки органу статистики про включення до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій.

Відповідач ухвалу суду від 20.09.2018 року отримав 26.09.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №632 (а.с. 90).

Ухвалою суду від 08.10.2018 року задоволено клопотання ДП Угерський спиртовий завод № 131 від 04.10.2018 року щодо участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

16.10.2018 року на електронну пошту суду надійшла заява відповідача про визнання позову та розгляд справи за відсутності його представника.

Протокольною ухвалою від 17.10.2018 року визнання позову відповідачем не прийнято судом, оскільки заява підписана не встановленою особою. Згідно заяви вона підписана директором ТзОВ "Дніпро Хім Сервіс", проте прізвище особи, яка її підписала, не зазначено.

На підставі ст.ст. 182, 185 195, 234 ГПК України, господарський суд протокольною ухвалою від 17.10.2018 року закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив 31.10.2018 року о 10 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 17.10.2018 року повідомлено відповідача про призначення судового засідання по розгляду справи по суті 31 жовтня 2018 року на 10:30 год.

Ухвалою суду від 18.10.2018 року задоволено клопотання ДП Угерський спиртовий завод № 137 від 17.10.2018 року щодо участі у судовому засіданні 31.10.2018 року в режимі відеоконференції.

Відповідач у заяві від 22.10.2018 року №22/10-2018 року позовні вимоги визнав. Заява підписана директором ТОВ "Дніпро Хім Сервіс" ОСОБА_2 повноваження якого підтверджуються статутом ТОВ "Дніпро Хім Сервіс", затвердженим загальними зборами учасників ТОВ "Дніпро Хім Сервіс" (протокол № 5 від 14.12.2017 року), витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Визнання позову прийняте судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб.

Позивач у судовому засіданні 31.10.2018 року позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання 31.10.2018 року не з'явився, у заяві від 24.10.2018 року розгляд справи просить проводити за відсутності його представника.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

14.08.2017 року між Державним підприємством "Угерський спиртовий завод" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Хім Сервіс" (покупець) укладений договір поставки № 3/14/08/17 (а.с. 15-17), відповідно до якого постачальник зобов'язався за замовленням передати у власність покупця, а покупець оплатити та прийняти товар, найменування, кількість та вартість якого визначаються у специфікаціях до даного договору або у накладних та рахунках (п. 1.1 договору).

Товар, що поставляється за цим договором: засіб проти обмерзання "Зима У". ТУ У 24.6-00374733.022-2004 (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.4 договору оплата вартості товару, що поставляється за цим договором, здійснюється покупцем на умовах 100% оплати в день поставки товару.

Згідно п. п. 3.1.-3.5, 6.1, 6.2 договору покупець надсилає постачальнику замовлення на поставку певної партії товару, а постачальник підтверджує готовність виконати таке замовлення шляхом надіслання покупцю рахунку за підписом уповноваженої особи та печаткою постачальника. Строк поставки товару - протягом 5 календарних днів з моменту отримання покупцем рахунку та за умови проведення оплати згідно п. 2.4 Договору. Поставка товару здійснюється на умовах офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс-2010, а саме FCA - склад постачальника. Місце поставки товару: 82424, Львівська обл., Стрийський р-н, с. Угерсько, вул. Івана Франка, 2. Датою (день) поставки визначається дата передачі товару від постачальника покупцю за відповідною накладною, що підписується з печатками обома сторонами цього договору. Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2017 року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором. У випадку відсутності письмових заперечень до закінчення строку договору, договір вважається продовженим (пролонгованим) ще на один календарний рік. Кількість таких пролонгацій не обмежена.

Згідно специфікації №1 поставці підлягає засіб проти обмерзання "Зима У" в кількості 500 т за ціною 23 грн. 00 коп. за одиницю, в т.ч. ПДВ (а.с. 18).

Укладений між сторонами договір № 3/14/08/17 від 14.08.2017 року за правовою природою є договором поставки. Згідно ст.265 ГК України, ст. 712 ЦК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Договір поставки № 3/14/08/17 від 14.08.2017 року предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був. Протилежного суду не доведено.

На виконання умов договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 597 456 грн. 00 коп., що підтверджується товарно-транспортними накладними №0000220 від 27.09.2017 року, №0000231 від 06.10.2017 року, №0000242 від 11.10.2017 року (а.с. 20, 23, 25), видатковими накладними № Уг-0000220 від 27.09.2017 року на суму 197 448 грн. 00 коп., № Уг-0000231 від 06.10.2017 року на суму 197 928 грн. 00 коп., № Уг-0000242 від 11.10.2017 року на суму 202 080 грн. 00 коп.(а.с. 19, 22, 24), довіреністю від 20.09.2017 року (а.с. 21).

Відповідач зобов'язання по оплаті поставленого товару виконав частково на суму 580 000 грн. 00 коп., що підтверджується банківськими виписками (а.с. 26-29), платіжними дорученнями №14 від 20.09.2017 року на суму 360 000 грн. 00 коп., №17 від 02.10.2017 року на суму 120 000 грн. 00 коп., № 19 від 05.10.2017 року на суму 60 000 грн. 00 коп., №20 від 10.10.2017 року на суму 40 000 грн. 00 коп. (а.с. 30-33), претензію № 52/1 від 02.05.2018 року з вимогою повернути борг залишив без відповіді та задоволення, що спричинило звернення кредитора з позовом до суду (а.с. 36-37).

Згідно з положеннями статті 193 ГК України, статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 202 ГК України, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобовязання щодо оплати товару в порядку, обумовленому договором, не виконав, заборгованість за товар становить 17 456 грн. 00 коп., підтверджується договором поставки № 3/14/08/17 від 14.08.2017 року (а.с.15-17), товарно-транспортними накладними №0000220 від 27.09.2017 року, №0000231 від 06.10.2017 року, №0000242 від 11.10.2017 року (а.с. 20, 23, 25), видатковими накладними № Уг-0000220 від 27.09.2017 року, № Уг-0000231 від 06.10.2017 року, № Уг-0000242 від 11.10.2017 року (а.с. 19, 22, 24), банківськими виписками (а.с. 26-29), платіжними дорученнями №14 від 20.09.2017 року, №17 від 02.10.2017 року, № 19 від 05.10.2017 року, №20 від 10.10.2017 року (а.с. 30-33), визнана відповідачем та підлягає до стягнення з нього відповідно до ст.ст. 193, 265 ГК України, ст. ст. 692, 712 ЦК України.

Крім того позивачем нараховано 2 613 грн. 14 коп. пені за період з 12.10.2017 року по 12.04.2018 року, 479 грн. 20 коп. річних за період з 12.10.2017 року по 10.09.2018 року, 1 295 грн. 24 коп. інфляційних втрат за період з жовтня 2017 року по вересень 2018 року.

Договором поставки № 3/14/08/17 від 14.08.2017 року (п. 5.2) передбачено, що в разі несвоєчасної оплати за поставлений товар, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення платежу.

Згідно ст.ст. 230-232 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ст. ст. 1, 3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахована позивачем пеня в сумі 2 613 грн. 14 коп. (нарахування перевірено судом за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ" 9.1.3) підлягає до стягнення в силу ст.ст. 230-232, 343 ГК України, ст.ст. 1, 3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань ", п. 5.2 договору.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Вищий господарський суд України у п. п. 1.3, 4.1 постанови Пленуму від 17.12.2013 року №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань зазначив, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Нараховані позивачем 479 грн. 20 коп. 3% річних за період з 12.10.2017 року по 10.09.2018 року та 1 295 грн. 24 коп. інфляційних втрат за період з 12.10.2017 року по 10.09.2018 року (нарахування перевірені судом за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ" 9.1.3) підлягають до стягнення згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частинами 1, 4 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, державному підприємству "Угерський спиртовий завод" слід повернути з Державного бюджету України 881 грн. 00 коп. судового збору (50 відсотків від судового збору, сплаченого при поданні позову).

Відповідно до ст. 129 ГПК України решта судових витрат, повязаних з оплатою судового збору, у звязку із задоволенням позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 256 ГПК України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Хім Сервіс" (44731, вул. Богдана Хмельницького, 33-А, м. Устилуг, Володимир-Волинський район, Волинська обл., ) на користь державного підприємства "Угерський спиртовий завод" (82424, вул. Івана Франка, 2, с. Угерсько, Стрийський район, Львівська обл., )

- 17 456 грн. 00 коп. основного боргу, 2 613 грн. 14 коп. пені, 479 грн. 20 коп. 3% річних, 1 295 грн. 24 коп. інфляційних втрат, 881 грн. 00 коп. в повернення витрат по сплаті судового збору, а всього: 22 724 грн. 58 коп. (двадцять дві тисячі сімсот двадцять чотири грн. 58 коп.)

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено

02.11.2018

Суддя А. М. Кравчук