ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" листопада 2018 р. Справа № 924/747/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д. при секретарі судового засідання Сорока Д.В. розглянувши матеріали

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна", м.Городок, Львівської області

до Приватного підприємства "МІТРАНС", м.Хмельницький

про стягнення 264 954,54 грн.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю від 15.01.2018р. (в режимі відеоконференції)

Від відповідача: не зявився

В судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть: До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява, в якій позивач товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" просить суд стягнути з відповідача приватного підприємства "МІТРАНС", з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, 264 954,54 грн., з яких 233 879,92грн. - основний борг, 18 442,66 грн. - пеня та 12 631,96 грн. - 25% річних.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання укладеного 18.04.2018 року договору перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжміському та міжнародному сполученні та надання транспортно-експедиційних послуг №18.04.2018-49/1, позивачем на протязі з 19.04.2018р. по 02.05.2018 року було надано відповідачу послуги по перевезенню вантажів автомобільним транспортом на загальну суму 548 654,92 грн. Однак відповідачем за відсутності жодних претензій щодо наданих позивачем послуг перевезення не повернуто жодного підписаного акту наданих послуг, які в силу п. 1.3 договору вважаються підписаними, а послуги такими, що надані. В день завантаження транспорту відповідачу виставлено до оплати рахунки, які отримано останнім 16.05.2018р., 07.05.2018р, 24.05.2018р. У звязку з частковою оплатою заборгованості за договором, окрім вимоги про сплату 233 879,92 грн. основного боргу, позивачем заявлено до стягнення на підставі п.п. 6.2.5, 6.2.6 договору, ст. 536, 625 ЦК України 18 442,66 грн. пені та 12 631,96 грн. - 25% річних.

Присутній в судовому засіданні представник позивача (в режимі відеоконференції) наполягав на задоволенні позову, із врахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, правом участі свого представника під час судового розгляду справи не скористався, відзиву на позов не подав, причин не повідомив. Ухвали суду по даній справі, надіслано на адресу відповідача, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуті до суду із відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

18.04.2018р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" (перевізник) та приватним підприємством "МІТРАНС" (замовник) укладено договір перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжміському та міжнародному сполученні та надання транспортно-експедиційних послуг №18.04.2018-49/1, відповідно до змісту якого перевізник зобов'язується виконати перевезення ввіреного йому замовником вантажу до пункту призначення і передати його уповноваженій на його отримання особі, а замовник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу та надані транспортно-експедиційні послуги встановлену плату.

Згідно з п. 1.3 договору надання послуг за цим договором оформляється відповідним актом. Акт про надання послуг надається на кожне здійснене перевезення та підписується замовником не пізніше 7 (семи) календарних днів з моменту його отримання. Замовник має право надати мотивовану відмову від підписання акта виконаних робіт. У разі відсутності інформації від замовника, про неможливість підписання акта, акт вважається підписаним замовником по закінченню 7 (семи) календарних днів з моменту його отримання замовником. Акт про надання послуг не є єдиним доказом виконання цього договору, а також єдиною підставою для оплати послуг за цим договором.

У п. 2.2 договору узгоджено, що замовник завчасно повідомляє перевізнику в письмовій заявці наступні відомості по кожному рейсу, яка є невідємною частиною даного договору: тип вантажу; дата, час та точна, адреса для подачі транспортного засобу під завантаження; тип транспортного засобу; спосіб завантаження і розвантаження, виконавець; найменування, точна адреса і телефон вантажоотримувача; додаткові вимоги до транспортного засобу (при необхідності); додаткові необхідні умови до даного перевезення (при необхідності); терміни доставки вантажу (при необхідності); вартість перевезення.

Розмір плати за перевезення вантажів визначається сторонами при узгодженні замовлень на виконання перевезень, які є невід'ємними частинами цього договору. Підставою для виставлення перевізником рахунку замовнику є факт завантаження автомобіля. Факт доставки вантажу перевізником вантажоотримувачу (Замовнику) є підставою для здійснення оплати за надані послуги (п. п. 5.1.1, 5.1.2 договору).

Згідно з п. 5.1.3 замовник здійснює перевізнику, за здійснені ним перевезення та надані транспортно-експедиційні послуги на його банківський рахунок в термін обумовленими у замовленні, на підставі оригіналів документів а саме: з товаротранспортної накладної (СМR), рахунку-фактури, акта на виконання робіт (надання послуг).

Рахунок за надані послуги виставляються в гривнях по курсу НБУ євро до гривні/долар США до гривні станом на день замитнення автомобіля (п. 5.1.5 договору).

У п. 6.2.5 договору визначено, що у разі затримки оплати в термін встановлений даним договором Замовник сплачує перевізнику пеню в розмірі 0,1% від вартості неоплачених послуг за кожен календарний день прострочення терміну оплати. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане.

У випадку порушення строків розрахунку за надані послуги замовник на вимогу перевізника зобовязаний сплатити проценти за користування грошовими коштами, розмір яких на підставі статей 536 та 625 Цивільного кодексу України встановлюється сторонами на рівні 25 % річних від суми простроченого платежу (п. 6.2.6 договору).

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання, і діє до 31 грудня 2018р. (п. 9.1 договору).

Договір №18.04.2018-49/1 від 18.04.2018р. підписано та скріплено відтисками печаток сторін.

На виконання умов вищевказаного договору позивачем надано відповідачу, на підставі письмових замовлень від 20.04.2018р. та від 23.04.2018р., транспортно-експедиційні послуги, що підтверджується товаро-транспортними накладними (СМR) від 24.04.2018р. та від 26.04.2018р., згідно з якими ТОВ „ОСОБА_1 Україна здійснено перевезення вантажу (зерно сої врожаю 2017р., соєві боби не подрібнені) з визначеною датою одержання вантажу 28.04.2018р. та 02.05.2018р.

До кожної товаро-транспортної накладної (СМR) додано рахунки на оплату складені 23.04.2018р. та 25.04.2018р. на загальну суму наданих транспортних послуг 285625,12 грн.

Окрім того, позивачем долучено до матеріалів справи сплачені відповідачем рахунки на оплату від 19.04.2018р., від 24.04.2018р. та від 25.04.2018р. на загальну суму 263029,80 грн.

В подальшому, позивачем оформлено Акти на виконання робіт (надання послуг) по маршруту с. Букачівці (Україна) м. Гданськ (Польща), що підтверджується Актами на виконання робіт (надання послуг) №1582 від 28.04.2018р. на суму 32867,52 грн. (без ПДВ), №1583 від 28.04.2018р. на суму 32867,52 грн. (без ПДВ); №1591 від 28.04.2018р. на суму 32609,70 грн. (без ПДВ), №1592 від 28.04.2018р. на суму 32609,70 грн. (без ПДВ); по маршруту с. Адамівна (Україна) м. Гданськ (Польща) згідно з актами на виконання робіт (надання послуг) №1584 від 02.05.2018р. на суму 38667,67 грн. (без ПДВ), №1585 на суму 38667,67 грн. (без ПДВ), №1586 від 02.05.2018р. на суму 38667,67 грн., №1587 від 02.05.2018р. на суму 38667,67 грн. (без ПДВ), копії яких долучено до матеріалів справи.

Як зазначає позивач, вищевказані акти на виконання робіт (надання послуг) надіслано через ТОВ „Нова пошта на адресу відповідача, що підтверджується наданими експрес-накладними від 03.05.2018р., від 04.05.2018р., від 08.05.2018р., від 17.05.2018р., від 18.05.2018р. та витягами з Журналу вихідної кореспонденції від 04.05.2018р., від 08.05.2018р., від 17.05.2018р. та від 18.05.2018р.

Відповідно до звіту ТОВ „Нова Пошта щодо руху відправлень ТОВ „ОСОБА_1 Україна ПП „Мітранс за період з 03.05.2018р. по 24.05.2018р. відповідачем отримано відправлення позивача (документи) 04.05.2018р., 05.05.2018р., 10.05.2018р., 18.05.2018р. та 24.05.2018р.

Відповідачем частково оплачено надані позивачем транспортно-експедиційні послуги, що підтверджується банківськими виписками від 08.08.2018р. на суму 156 927,00 грн., від 18.08.2018р. на суму 124 040,00 грн., від 06.08.2018р. на суму 10000,00 грн., від 08.08.2018р. на суму 10000,00 грн., від 30.08.2018р. на суму 13000,00 грн.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору №18.04.2018-49/1 від 18.04.2018р. в частині своєчасної та повної оплати за спожиті послуги, позивач звернувся з позовом про стягнення 233 879,92грн. основного боргу, 18 442,66 грн. - пені та 12 631,96 грн. - 25% річних.

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне:

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як убачається з матеріалів справи, 18.04.2018р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" та приватним підприємством "МІТРАНС" укладено договір перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжміському та міжнародному сполученні та надання транспортно-експедиційних послуг №18.04.2018-49/1, за умовами якого позивач зобов'язався виконати перевезення ввіреного йому вантажу до пункту призначення і передати його уповноваженій на його отримання особі, а відповідач зобов'язався сплатити за перевезення вантажу та надані транспортно-експедиційні послуги встановлену плату.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами (ст.9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", ст.929 Цивільного кодексу України).

Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення. (ст.9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність").

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На виконання умов договору №18.04.2018-49/1 від 18.04.2018р. у квітні-травні 2018р. позивачем надано відповідачу транспортно-експедиторські послуги з перевезення вантажу, що підтверджується товаро-транспортними накладними, актами на виконання робіт (надання послуг), замовленнями.

Судом враховується, що надіслані позивачем акти на виконання робіт (надання послуг) від 28.04.2018р. та від 02.05.2018р. залишено відповідачем без підписання та мотивованої відмови від підписання актів, а тому у відповідності до п. 1.3 договору акти вважаються підписаними ПП „Мітранс.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачем частково оплачено надані позивачем транспортні послуги, що підтверджується банківськими виписками. Залишок боргу склав 233 879,92 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з відповідача в сумі 233 879,92 грн. обґрунтованими, заявленими у відповідності до чинного законодавства і укладеного між сторонами договору та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем, у звязку з прострочення оплати основного боргу за договором та на підставі п.п. 6.2.5, 6.2.6, нараховано до стягнення з відповідача 18 442,66 грн. - пені та 12 631,96 грн. - 25% річних за період з 15.05.2018р. по 03.08.2018р. з урахуванням часткових проплат.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пеня за порушення грошового зобов'язання обчислюється лише у відсотках до суми простроченого платежу.

За приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

У ч. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано

У ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При перерахунку заявлених до стягнення пені та 25% річних у відповідності до статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", ст. 232 ГК України, ч. 2 ст. 625 ЦК України та умов договору, враховуючи наданий позивачем розрахунок, суд дійшов до висновку, що останні обраховано в максимальному розмірі за заявлений період та вимога про стягнення 18 442,66 грн. - пені та 12 631,96 грн. - 25% річних підлягає задоволенню.

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача 233 879,92 грн. основного боргу, 18 442,66 грн. - пені, 12 631,96 грн. - 25% річних.

У зв'язку із задоволенням позову витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237. 238, 240, 241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з Приватного підприємства "МІТРАНС", (АДРЕСА_1, код: ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна", (м. Городок, Львівської області, вул. В. Івасюка, буд. 2, корп. Г, ) 233 879,92 грн. основного боргу, 18 442,66 грн. пені, 12 631,96 грн. - 25% річних та 4 319,32 грн. - витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Рівненського апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 02.11.2018р.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук. 3 прим. (рек. з повід) :

1 - до справи,

2 - позивачу (81500, Львівська область, м. Городок, вул. В.Івасюка, 2, корп. Г);

3 - відповідачу (29000, АДРЕСА_2);