ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2018м. ДніпроСправа № 904/4069/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Клевець К.В., розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ", м. Київ

до Житлово-будівельного кооперативу "СХІД-40", м. Кривий Ріг

про відшкодування збитків у сумі 92 579,02 грн.

Представники:

Від позивача не з'явився

Від відповідача Біла К.О. - представник за довіреністю б/н б/д

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Житлово-будівельного кооперативу "СХІД-40" про відшкодування збитків у сумі 92 579,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення Закону України "Про страхування", згідно з якими до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Ухвалою від 14.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

02.10.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач заперечив проти позовних вимог, та вважає нараховані позивачем збитки безпідставними та необґрунтованими за відсутністю правових підстав та не доведеності вини відповідача, з позовними вимогами викладені у позовній заяві відповідач не погоджується з наступних підстав.

Висновок про безпідставність стягнення збитків, нарахованих позивачем за результатами пошкодження автомобіля припаркованого в пішохідній зоні дійшов Вищий господарський суд України при розгляді схожих обставин по справі № 910/30090/15.

Власник транспортного засобу припинив рух 13 січня 2017 року, в житловій зоні на при будинковій території багатоквартирного будинку на час понад 15 годин, чим порушив ряд норм чинного законодавства України.

Відповідач також зазначив, що на території ЖБК "Схід-40" не передбачені спеціально відведені місця для стоянки транспортних засобів, а відповідно автомобіль, який був припаркований біля під їзду житлового будинку понад 15 годин тільки з вини власника такого транспортного засобу.

Також під час огляду транспортного засобу уповноважених представників ЖБК "Схід-40" не залучено, у зв'язку з чим останній був позбавлений можливості надати відповідні пояснення та заперечення щодо причин пошкодження автомобіля під час огляду місця події та складання відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2018 призначено судове засідання на 29.10.2018 о 10:30 год.

23.10.2018 позивач подав заперечення на відзив, в якому зазначив, що у висновку поліції зазначено адресу Гутовського (В.Чорновола), 45 з приводу цього позивач зазначив, що виклик поліції відбувся за адресою Гутовського (В.Чорновола), 45 і тому в висновку поліції зазначена дана адреса. Але інші документи, що стосуються даного страхового випадку зазначена точна адреса, де відбулась подія, внаслідок якої було пошкоджено застрахований транспортний засіб, а саме адреса Гутовського (В.Чорновола), 51. Позивач зазначив, що водій застрахованого автомобіля не порушував Правила дорожнього руху та положення про паркування, оскільки застрахований автомобіль було припарковано біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху), тобто біля проїзної частини, що можна побачити з фото з місця події. Крім цього, позивач вказав, що працівники поліції при виїзді на місце пригоди не складали постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за стоянку в забороненому місці.

Також, позивач вказав, що правила утримання житлових будинків та прибудинкових територій, що затверджені Наказом Державного комітету України з питань житлово- комунального господарства від 17.05.2005 р. № 76, передбачають, що чергові технічні огляди покрівель під керівництвом інженера (старшого майстра) або техніка - доглядача (майстра) здійснюються два рази на рік (навесні та восени), а по м'яким покрівлям ще й у літній період не менше одного разу на два місці. Позачергові огляди дахів - після злив, великих снігопадів, сильних вітрів і інше. Згідно п.п.1.1.8.6 Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань ЖКГ від 10.08.2004р. №150, до таких послуг належать, зокрема, скидання снігу та льоду з дахів та покрівель.

Таким чином, на думку позивача, нормами спеціального законодавства у сфері надання житлово-комунальних послуг встановлено обов'язок саме відповідача належним чином виконувати свої зобов'язання щодо належного утримання будинку та прибудинкової території. На підставі викладеного, позивач просив суд позов задовольнити.

29.10.2018 представник позивача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 29.10.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2016 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ" (позивач - страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю ОТП Лізинг (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 043абюб, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Volkswagen, державний номерний знак АА4663МО.

У відповідності до умов п. 23.1. Договору страхування, страховик бере на себе зобовязання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п. 23.2. цього договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості.

Позивач зазначає, що 14.01.2017 року у м. Кривий Ріг на вул. В.Чорновола (Гутовського), 51 було пошкоджено автомобіль Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок падіння бурульок з будинку № 51 на вул. Чорновола (Гутовського), в м. Кривому Розі, що підтверджується протоколом огляду місця події від 14.01.2017, складеним слідчим Довгинцівського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.45-46).

У поясненнях водія ОСОБА_3 від 16.01.2017 зазначено, що автомобіль у ніч з 13.01.2017 на 14.01.2017 стояв біля підїзду будинку за адресою Гутовського, 51, зранку з кондиціонеру або козирка балкону впала льодяна глиба в районі лобового скла та капоту зі сторони водія (а.с.47).

Згідно з висновком від 20.01.2017 за результатами перевірки інформації, яка надійшла до Довгинцівського ВПКВП, 14.01.2017 в Довгинцівський ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області по лінії « 102» надійшло повідомлення про те, що за адресою вул.. Гутовського, 45 пошкодження автомобіля. Прибувши на місце СОГ в повному складі, де було виявлено ініціатора виклику гр.. ОСОБА_3, який надав пояснення, що він є власником автомобіля марки Volkswagen Passat В-8 р.н. НОМЕР_1 та 13.01.2017 приблизно в 19-20 останній припаркував свій автомобіль біля І підїзду будинку по вул. Гутовського,51 та пішов додому, 14.01.2017 приблизно в 11-00 підійшовши до автомобіля виявив, що з криши будинку зійшла льодина та пошкодила його автомобіль, з письмовою завою гр. ОСОБА_3 за даним фактом до Довгинцівського ВП не звертався (а.с.44).

Внаслідок вказаної події застрахованому транспортному засобу Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1, було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 18.01.2017 та актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 16.02.2017.

14.01.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Лізинг (страхувальник) звернулось до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та з заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.

На підставі страхового акту №АХА2200430 від 06.04.2017 та розрахунку страхового відшкодування, позивачем було здійснено страхову виплату у розмірі 92 579,02 грн., відповідно до платіжного доручення №323517 від 07.04.2017 (а.с.66).

Оскільки відповідач є балансоутримувачем будинку № 51 на вул. Чорновола (Гутовського) в м. Кривому Розі, 11.06.2018 позивач направив на адресу відповідача претензію про відшкодування шкоди нанесеної внаслідок ДТП, якою просив відповідача відшкодувати завдані збитки у розмірі 92 579,02 грн.

26.06.2018 відповідач направив позивачу відповідь на претензію вих. №0000579/УБК від 11.06.2018, в якій заперечував проти заявленої позивачем суми та зазначив, що під час огляду транспортного засобу уповноважених представників ЖБК "Схід-40" не залучено, у зв'язку з чим останній був позбавлений можливості надати відповідні пояснення та заперечення щодо причин пошкодження автомобіля під час огляду місця події та складання відповідних документів. Також, відповідач зазначив, що до обов'язків балансоутримувача не входить збереження, схоронність майна, в тому числі припаркованих в пішохідній зоні автомобілів, належних третім особам, що перебувають на прибудинковій території. За викладеного відповідач зазначив, що у ЖБК "Схід-40" відсутні підстави для відшкодування збитків за пошкодження автомобіля припар кованого в забороненому місці та поза межею відповідальності балансоутримувача (а.с.68-70).

Станом на час розгляду справи відповідач збитки у сумі 92 579,02 грн. позивачу не відшкодував, що стало причиною виникнення цього спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до ст. 228 ГК України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У відповідності зі ст. 979 ЦК України та ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України Про страхування та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом (стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно до пункту 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою.

Відповідно до вимог статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов'язаний забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичними особами на управління майном, забезпечувати умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

У відповідності до приписів ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Підставою для відшкодування збитків є склад правопорушення, який включає наступні фактори: - наявність реальних збитків, - вина заподіювача збитків, - причинний зв'язок між діями або бездіяльністю винної особи та збитками.

Згідно ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 ст. 225 ГК України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За змістом статей 22, 611, 612, 614, 623 ЦК України для застосування такого засобу відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та завданими збитками, вина.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Застосовуючи дану статтю необхідно встановити усі чотири елементи складу цивільного правопорушення: 1) протиправна поведінка; 2) шкода; 3) причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Саме на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками.

В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. Збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач посилаючись на те, що пошкодження автомобіля Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1, сталось з вини саме відповідача, зазначає, що падіння льодових бурульок сталось з даху будинку № 51 на вул. Чорновола (Гутовського).

При цьому, в матеріалах справи наявні письмові пояснення водія ОСОБА_3 від 16.01.2017 в яких зазначено, що автомобіль у ніч з 13.01.2017 на 14.01.2017 стояв біля підїзду будинку за адресою Гутовського, 51, зранку з кондиціонеру або козирка балкону впала льодяна глиба в районі лобового скла та капоту зі сторони водія (а.с.47).

Крім того, в матеріалах справи відсутні плани-схеми розташування автомобіля в момент падіння на нього льоду. У висновку від 20.01.2017 за результатами перевірки інформації, яка надійшла до Довгинцівського ВПКВП, та у протоколі огляду місця події від 14.01.2017 лише зазначено, що автомобіль було припарковано у дворі даного будинку. Відсутні в матеріалах справи і докази вини відповідача у заподіянні збитків позивачу (постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за невиконання обов'язків щодо очищення даху підпорядкованого йому будинку, тощо). Під час огляду пошкодженого транспортного засобу представників балансоутримувача вказаної будівлі залучено не було, у зв'язку з чим останній був позбавлений можливості надати відповідні пояснення та заперечення щодо причин пошкодження автомобіля під час огляду місця події та складання відповідних документів.

Таким чином, в наданих позивачем до справи доказах наявні суттєві розбіжності, з аналізу наявних доказів неможливо встановити вину відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В даному ж випадку наявність таких складових елементів правопорушення, з якими законодавство пов'язує виникнення збитків, як протиправна поведінка відповідача та причинний зв'язок між протиправною поведінкою і збитками, вина) позивачем не доведена.

Отже, позивач належними засобами доказування не довів завдання саме відповідачем шкоди на загальну суму 92 579,02 грн.

На підставі викладеного позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ" до Житлово-будівельного кооперативу "СХІД-40" про відшкодування збитків у сумі 92 579,02 грн. відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення справі набирають законної сили відповідно до ст.ст.241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01.11.2018

Суддя Н.Г. Назаренко