ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2018м. ДніпроСправа № 904/3744/18

за позовом Комунального закладу "Обласний шкірно-венерологічний диспансер", м.Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Амелькіна Василя Сергійовича, м.Дніпро

про стягнення 170 773,59 грн.

Суддя Красота О.І.

Без участі представників

СУТЬ СПОРУ:

Комунальний заклад "Обласний шкірно-венерологічний диспансер" звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Амелькіна Василя Сергійовича і просить суд стягнути 170 773,59 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань за договором підряду на проектування №160 від 06.12.2017р. в частині виконання робіт.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2018р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач відзив на позов, а також докази повної оплати до суду не надав, поштове відправлення №244 не вручене, як вбачається з Витягу офіційного сайту «Укрпошта», в зв'язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2017р. між Комунальним закладом "Обласний шкірно-венерологічний диспансер" (далі-Позивач, замовник) та звернувся Фізичною особою-підприємцем Амелькіним Василем Сергійовичем (далв-Відповідач, підрядник) було укладено Договір підряду та проектування № 160 (а.с.11).

Відповідно до пункту 1.1 Договору, за завданням замовника, підрядник зобов'язується виконати коригування проекту за шифром 008 (РД) «Капітальний ремонт систем опалення, водопостачання та каналізації» є невід'ємною частиною загальної вартості капітального ремонту (ДК:021:00-6 Підготовка проектів та ескізів, оцінювання витрат), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконанні роботи. Обсяг робіт визначається погодженою сторонами кошторисною документацією, яка є невід'ємною частиною Договору.

Згідно з пунктом 2.1 Договору, ціна цього Договору становить 140 135,71 грн. без ПДВ.

Початок, закінчення робіт визначаються Календарним графіком виконання робіт (Додаток № 2), але роботи можуть бути виконані достроково (п.3.1 Договору).

Сторонами був підписаний Календарний графік (а.с.15), відповідно до якого: початок створення проектної продукції - грудень 2017р., закінчення - грудень 2017р.

Пунктом 2.3 Договору встановлено, що розрахунки та платежі за розроблену проектно-кошторисну документацію здійснюються замовником за результатами виконаних робіт згідно Договору та підписаного сторонами акту виконаних робіт замовник проводить оплату наданих послуг на протязі 30 календарних днів з моменту отримання фінансування на свій розрахунковий рахунок.

Позивачем 18.12.2017р. були перераховані Відповідачу грошові кошти за підрядні роботи у розмірі 140 135,71 грн., що підтверджується випискою (а.с.38).

Відповідачем підрядні роботи належним чином у встановлені Договором строки не виконані, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.3.1 Договору та Календарного графіку, строк виконання підрядних робіт є таким, що настав 31.12.2017р.

Станом на час розгляду справи доказів виконання підрядних робіт у повному обсязі або повернення грошових коштів у розмірі 140 135,71 грн. від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості у розмірі 140 135,71 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.6.2 Договору, за кожен день затримки здачі виконаних робіт підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від ціни робіт.

У зв'язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань щодо виконання підрядних робіт, Позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 30 637,88 грн. за період з 01.01.2018р. по 17.08.2018р.

Перевіривши розрахунок пені, судом встановлено, що Позивачем зроблено не вірний розрахунок, оскільки останнім при розрахунку взято розмір подвійної облікової ставки НБУ - 17,5%, тоді як за період

з 01.01.2018р. по 25.01.2018р. подвійна облікова ставка НБУ становила 14,5%,

з 26.01.2018р. по 01.03.2018р. подвійна облікова ставка НБУ становила 16%,

з 02.03.2018р. по 12.07.2018р. подвійна облікова ставка НБУ становила 17% та

з 13.07.2018р. по 17.08.2018р. подвійна облікова ставка НБУ становила 17,5%.

Зробивши перерахунок пені, судом встановлено, що сума, яка підлягає стягненню з Відповідача становить 29 282,60 грн.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частина 1 ст. 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. ст. 76-79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 193, 216-218, 230, 231, 232 Господарського Кодексу України, ст. ст. 525-526, 530, 549, 610-612, 837, 846 Цивільного кодексу України, ст. ст. ст. ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Амелькіна Василя Сергійовича (49051, АДРЕСА_1; код НОМЕР_1) на користь Комунального закладу "Обласний шкірно-венерологічний диспансер" (49074, м. Дніпро, вул. Байкальська, буд. 9-А; код 01985417) заборгованість у розмірі 140 135,71 грн., пеню у розмірі 29 282,60 грн., судовий збір у розмірі 2 541,27 грн., про що видати наказ.

В іншій частині позову - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

07.11.2018

Повне рішення складено 07.11.2018