ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 жовтня 2018 р. Справа № 903/545/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Костюк С. В., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №903/545/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М.Ж.К."

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Родіонова Олександра Юрійовича

про стягнення 4428,87 грн.

за участю представників-учасників справи:

від позивача: н/з;

від відповідача: н/з.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.3 ст. 222 ГПК України.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "М.Ж.К" звернулося з позовом, уточненим заявою від 17.10.2018 року, до Фізичної особи - підприємця Родіонова Олександра Юрійовича про стягнення 4580,39 грн., посилаючись на невиконання відповідачем умов договору № 74/С про надання послуг з вивезення побутових відходів від 10.10.2013 року.

В позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 08.08.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 03.09.2018 року і зобов'язано відповідача надати відзив на позов, позивача - відповідь на відзив.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 03.09.2018р. відкладено розгляд справи по суті на 25.09.2018 року.

Ухвалою суду від 25.09.2018 року вирішено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.10.2018 року, зобов'язано відповідача надати суду відзив на позов, позивача відповідь на відзив відповідача; пояснення (збільшення, зменшення позовних вимог), щодо наявного основного боргу у зв'язку з невідповідністю розрахунку такого боргу; надати розрахунок основного боргу, з чітким зазначенням сум та дат часткових проплат; докази часткових оплат (банківські виписки, платіжні доручення тощо) за надані послуги з вивезення побутових відходів по Договору №74/С; розрахунок 3% річних, інфляційних втрат з чітким зазначенням виникнення боргу, часткових оплат та періоду нарахування.

На виконання вимог ухвали суду від 25.09.2018 року позивач, через відділ документального забезпечення та контролю, подав витребувані судом документа, а саме розрахунок основного боргу, копії виписок з банку з частковими оплатами відповідачем наданих послуг, розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, дані долучено до матеріалів справи.

17.10.2018 року позивач, через відділ документального забезпечення та контролю, подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 4580,39 грн., з них 4203,79 грн. основного боргу, 57,23 грн. відсотків річних та 167,85 грн. інфляційних, однак при підрахунку зазначених в даній заяві сум, сума становить 4428,87 грн. (4203,79+57,23+167,85), тобто пеня по даній заяві до стягнення не заявлена.

Ухвалою суду від 17.10.2018 року прийнято заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.10.2018 року.

23.10.2018 року позивач, через відділ документального забезпечення та контролю подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 24.10.2018 року свого уповноваженого представника не направив, своїм процесуальним правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву суду не подав, направлений на адресу Фізичної особи - підприємця Родіонова Олександра Юрійовича, що вказана в витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (43005, АДРЕСА_1) примірник ухвали суду від 08.08.2018р., від 03.09.2018р. та від 25.09.2018, був повернутий до суду органом поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Виходячи з вимог ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із п. п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При неявці відповідача в судове засідання суд враховує, що відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" обов'язок щодо внесення змін про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, з поміж іншого і стосовно місцезнаходження, покладається на останню. Згідно витягу з ЄДР адреса відповідача: 43000, АДРЕСА_1, куди і направлялись ухвали суду.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п.п. 3.9.1., 3.9.2. Постанови від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Водночас суд зауважує, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. №01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальним правами у господарському судочинстві").

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, справи мають бути розглянути впродовж розумного строку.

В поняття "розумний строк" розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 9 Конституції України. Пріоритетність застосування норм таких міжнародних договорів у господарському процесі встановлена ч.3 ст.4 ГПК України.

Відповідно до Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основних свобод" від 17.07.1997 дана Конвенція та Протоколи до неї № 2, 4, 7, 11 є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, одним із основних завдань господарського судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Проаналізувавши подані позивачем на обґрунтування позовних вимог докази, беручи до уваги те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду даної справи, господарський суд вважає за можливе в даному судовому засіданні розглянути справу по суті за відсутності представників сторін, за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

10.10.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "М.Ж.К."(далі - виконавець) та рестораном «Фьорст» в особі директора Родіонова Олександра Юрійовича (далі - споживач) було укладено договір №74/С про надання послуги з вивезення побутових відходів (далі - Договір (а.с.9).

01.04.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "М.Ж.К." та рестораном «Фьорст» в особі директора Родіонова Олександра Юрійовича було укладено додаток до Договору.

Договір та додаток до нього підписаний та скріплений печатками Товариства з обмеженою відповідальністю "М.Ж.К." та Фізичною особою - підприємцем Родіоновим Олександром Юрійовичем.

Згідно п.1.1 Договору, виконавець зобов'язується згідно з графіком (вівторок, п'ятниця) надавати послуги з вивезення твердих побутових відходів, із 2 контейнерів, які знаходиться на території житлового будинку на вул. Кравчука, 48а, а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п.1.2. Договору тариф на послуги з вивезення побутових відходів на момент укладення цього договору становить 33,40 грн. за 1 куб. м. з ПДВ.

Згідно п.3.2 Договору обсяг вивезення твердих побутових відходів та великогабаритних відходів, що підлягають вивезенню протягом дії договору становить 18,92 куб.м. в місяць.

Згідно п. 4.1 Договору на момент укладення Договору розмір щомісячної оплати за надані послуги становить 631,93 грн.(18,92 куб.м. х 33,40) з ПДВ. Підставою для оплати послуг є виключно даний Договір.

Згідно п.4.2 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць, щомісячна оплата послуг здійснюється не пізніше 5 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Пунктом 4.4 Договору визначено, що у разі зміни вартості послуг, виконавець повідомляє по це споживача. Повідомлення про зміну вартості послуги має силу додатку до Договору та укладання окремого договору не потребує.

Додатком до Договору від 01.04.2014р. внесено зміни до п.1.1 даного Договору, а саме виконавець зобов'язується згідно з графіком (вівторок) надавати послуги з вивезення твердих побутових відходів, із 1-го контейнера, який знаходиться на території житлового будинку на вул. Кравчука, 48а, а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим Договором.

Додатком до Договору від 01.04.2014р. внесено зміни до п.3.2 даного Договору, а саме обсяг вивезення твердих побутових відходів та великогабаритних відходів, що підлягають вивезенню протягом дії договору становить 4,73 куб.м. в місяць.

Також Додатком до Договору від 01.04.2014р. внесено зміни до п.4.1 Договору, а саме, розмір щомісячної плати за надані послуги становить 157,98 грн.(4,73 куб.м. х 33,40) з ПДВ. Підставою для оплати послуг є виключно даний Договір.

Повідомленням про зміну вартості послуг від 17.11.2014 року за №1458/3 позивач повідомив відповідача, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 05.11.2014 року №625-1 з 01.12.2014 року встановлені нові тарифи на збір та вивезення побутових відходів, тому вартість послуги в місяць зі збору та вивезення побутових відходів по договору від 10.10.2013 року №74/с становить 189,44 грн. в тому числі ПДВ (а.с.11).

Повідомленням про зміну вартості послуг від 13.05.2015 року за №573/3 позивач повідомив відповідача, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 22.04.2015 року №206-1 з 01.06.2015 року затверджено нові тарифи на збір та вивезення побутових відходів, тому вартість послуги в місяць зі збору та вивезення побутових відходів по договору від 10.10.2013 року №74/с становить 219,42 грн. в тому числі ПДВ (а.с.12).

Повідомленням про зміну вартості послуг від 14.03.2017 року за №554/3 позивач повідомив відповідача, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 23.02.2017 року №89-1 з 01.04.2017 року затверджено нові тарифи на збір та вивезення побутових відходів, тому вартість послуги в місяць зі збору та вивезення побутових відходів по договору від 10.10.2013 року №74/с становить 255,09 грн. в тому числі ПДВ (а.с.13).

З метою досудового врегулювання спору позивач 28.08.2017 року направив відповідачу претензію за №1165/6 з вимогою оплатити основну заборгованість, проте дана претензія залишена відповідачем без відповіді та виконання (а.с.14).

Згідно ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України (ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст.144 Господарського кодексу України (ГК України), майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.193 ГК України та статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.ст.901, 902, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Виконавець повинен надати послугу особисто. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В даному випадку, відносини між позивачем та відповідачем носять договірний характер, укладений між останніми Договір предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, розірваний сторонами не був.

Відповідач частково оплатив послуги з вивезення побутових відходів, що підтверджується виписками банку долученими до заяви від 17.10.2018 року, згідно даних виписок платником є Родіонов О. Ю., тому вимога про стягнення з відповідача 4203,79 грн. заборгованості обґрунтована і підлягає до задоволення.

Щодо вимоги позивача про стягнення інфляційних в розмірі 167,85 грн. та 57,23 грн. - 3% річних, то дана вимога підставна та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За частиною 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача сума інфляційних складає 167,85 грн., відсотки річних - 57,23 грн., які нараховано відповідно з 06.06.2017 року по 01.08.2018 року.

Також суду не надано доказів, які б свідчили про розірвання договору № 74/с від 10.10.2013 року про надання послуг з вивезення побутових відходів.

Згідно з п.10.1. цього договору даний договір укладається на рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Доказів на підтвердження надіслання повідомлення про припинення договору сторони не подали. За таких обставин договір № 74/с від 10.10.2013 року про надання послуг з вивезення побутових відходів є діючим та на підставі ст. 11 Цивільного кодексу України є підставою виникнення обов'язків сплачувати за надані позивачем послуги з вивезення побутових відходів.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Оскільки спір до розгляду доведено з вини відповідача, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1762,00 грн. в силу ст.129 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 77, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Родіонова Олександра Юрійовича (43000, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "М.Ж.К." (43024, м.Луцьк, пр.Соборності,19б, р/р 366 в ЗАТ «ОТП Банк» м.Київ, МФО 300528, ) 4428,87 грн., з них 4203,79 грн. основного боргу, 57,23 грн. відсотків річних та 167,85 грн. інфляційних втрат, а також 1762 грн. витрат по оплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч.5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Повний текст

рішення складено

31.10.2018 року.

Суддя С. В. Костюк