РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.10.2018Справа № 910/11977/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному провадженні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Укрпродзерно»

про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 227-2011 від 06.09.2011 в розмірі 117 462 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з додатковою відповідальністю «Укрпродзерно» про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 227-2011 від 06.09.2011 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за Кредитним договором № 227-2011 від 26.09.2011, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/11977/18. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 11.09.2018 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03191, м. Київ, вул. М.Якубовського, 2.

Вказана ухвала надсилалася рекомендованим листом з поміткою «судова повістка».

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 5 березня 2009 р. N 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку», рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п. 116 розділу «Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів» постанови КМУ від 5 березня 2009 р. N 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку», у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

З залученого до матеріалів справи листа, у якому відповідачу направлялася копія ухвали, вбачається, що даний лист суду було повернуто поштою у зв'язку із «закінченням встановленого строку зберігання».

З пунктів 99 та 116 указаних Правил вбачається, що повернення поштою рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання» можливо тільки у разі, якщо під час доставки поштою його не можна було вручити адресату або його уповноваженому представнику (відправлення не вручене під час доставки), та якщо на вкладене до абонентської скриньки адресата повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення адресат не відреагував - не звернувся на пошту для отримання судової повістки, проте відправлення чекало адресата (зберігалося) на пошті встановлений законом строк, і лише після його сплину було повернуто за зворотною адресою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду відповідачем та повернення його до суду з поміткою «повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання» є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо його належного отримання, тобто є власною волею відповідача.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 11.09.2018 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - позивач, кредитодавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса (далі - позичальник) укладено Кредитний договір № 227-2011 (далі - Кредитний договір), за умовами якого, кредитодавець надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, надалі - кредит, на умовах, визначених цим Договором та Додатковими угодами до нього, що складають невід'ємну частину Договору.

Відповідно до пунктів 1.1.1 - 1.1.5 Кредитного договору кредит надається у формі поновлювальної кредитної лінії в сумі 12 298 609 грн. Термін остаточного повернення кредиту 15.09.2012 включно. Процентна ставка за користування кредитом 17 процентів річних. Надання кредиту буде здійснюватися в повному обсязі або окремими частинами, (далі - транш). Кожна наступна видача траншу здійснюється в межах вільного залишку суми кредиту, визначеної в п. 1.1.1 цього Договору. Надання кредиту здійснюється на підставі письмового повідомлення позивальником кредитодавця про свій намір отримати черговий транш кредиту із зазначенням його суми та терміну користування не пізніше ніж за 3 банківських дня до бажаної дати отримання кредиту, за умови укладення Додаткової угоди відповідно до п. 2.4 цього Договору.

Відповідно до п. 2.6 Кредитного договору проценти за користування траншем нараховуються з дня перерахування коштів з позичкового рахунку позичальника до моменту фактичного повернення траншу. Проценти за користування траншем нараховуються виходячи з розміру процентної ставки, встановленої згідно п. 1.1.3 договору. Проценти за користування траншем нараховуються щомісячно за поточний календарний місяць. Проценти за користування траншем нараховуються на суму щоденного фактичного залишку заборгованості за траншем. Проценти за користування траншем нараховуються виходячи із умови, що до розрахунку приймається календарна кількість днів в році та календарна кількість днів у місяці. Проценти за користування траншем нараховуються у валюті кредиту. Проценти за користування траншем нараховуються виходячи із умови, що враховується перший день зарахування траншу на поточний рахунок позичальника та/або перерахування траншу по контрактах, що кредитуються, і не враховується останній день терміну користування кредитом/траншем.

Згідно з п. 2.7 Кредитного договору проценти, нараховані за місяць відповідно до пункту 2.6 цього Договору, позичальник зобов'язаний сплачувати щомісяця, не пізніше 15 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані.

Відповідно до п. 2.7.2 Кредитного договору нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день настання терміну остаточного повернення кредиту, зазначеного у п. 1.1.2 цього Договору, а у випадку, якщо позичальник не поверне загальну заборгованість за кредитом в такий день - то нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення загальної заборгованості за кредитом.

У відповідності до п. 3.3.3 та 3.3.5 Кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути кредит відповідно до умов п.п. 1.1.2, 2.3 цього Договору зі сплатою процентів за фактичний строк користування та сплатою штрафних санкцій при порушенні умов Договору та сплачувати кредитодавцю проценти та комісії на умовах, визначених Договором.

В подальшому, сторонами неодноразово вносились зміни в Кредитний договір в частині зміни, зокрема строків сплати нарахованих процентів та процентної ставки за користування кредитом.

19.11.2013 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - кредитор), Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса, (далі - позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпродзерно» (далі - новий позичальник) укладено Договір про внесення змін до Кредитного договору, за умовами якого у відповідності з положеннями ст. 520 ЦК України здійснюється заміна сторони - позичальник в Договорі, в зв'язку з чим, всі права та обов'язки позичальника за Договором, які існують на момент укладення даного Договору про внесення змін, переходять від позичальника до Нового позичальника з моменту вступу даного Договору про внесення змін в силу.

Пунктом 8 Договору від 19.11.2013 про внесення змін до Кредитного договору сторони узгодили викласти п. 1.1 та 1.2 Договору в новій редакції.

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 Кредитного договору (в редакції Договору від 19.11.2013 про внесення змін до Кредитного договору) кредитор зобов'язується адати позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 12 694 860,07 грн., а позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, комісії, можливі штрафні санкції та інші платежі, передбачені цим Договором, а також виконати інші обов'язки, визначені цим Договором.

Процентна ставка за користування кредитом 24% річних.

Надалі, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродзерно» про стягнення 14714573,41 грн. заборгованості та санкцій за Кредитним договором № 227-2011 від 26.09.2011 у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.04.2015 у справі № 910/6210/15-г, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2015 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродзерно» на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором № 227-2011 від 26.09.2011 в сумі 14714573,41 грн.

Позивач зазначає, що заборгованість відповідач за Кредитним договором не сплатив, в зв'язку з чим, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом у розмірі 117 462 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.04.2015 у справі № 910/6210/15-г, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2015 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродзерно» на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором № 227-2011 від 26.09.2011 в сумі 14714573,41 грн.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов'язковість судового рішення.

Таким чином, факти, встановлені у рішенні Господарського суду міста Києва від 27.04.2015 у справі № 910/6210/15-г, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді даної справи та мають обов'язкову силу для вирішення даної справи.

Доказів на підтвердження виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором, розмір заборгованості за яким, встановлено означеним рішенням, відповідачем не надано, а матеріали справи не містять.

Таким чином, відповідач, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, та не повернув кредитні кошти у строк, погоджений сторонами.

Статтею 10561 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як вбачається з погоджених сторонами умов Кредитного договору, нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день настання терміну остаточного повернення кредиту, зазначеного у п. 1.1.2 цього Договору, а у випадку, якщо позичальник не поверне загальну заборгованість за кредитом в такий день - то нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення загальної заборгованості за кредитом.

З огляду на викладене, оскільки доказів повернення кредитних коштів матеріали справи не містять, позивач правомірно нараховує проценти за користування позичальником кредитними коштами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 2.7 Кредитного договору проценти, нараховані за місяць відповідно до пункту 2.6 цього Договору, позичальник зобов'язаний сплачувати щомісяця, не пізніше 15 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, оскільки відповідач своїх зобов'язань щодо належного виконання умов Кредитного договору не виконав, що підтверджується матеріалами справи та обставинами, встановленими рішенням у справі № 910/6210/15-г, заявлена до стягнення заборгованість по сплаті процентів за користування кредитним коштами у розмірі 117 462 грн. документально доведена та відповідно підлягає задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродзерно» (03191, м. Київ, вул. М.Якубовського, 2; ідентифікаційний код: 35428996) на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (04119, м. Київ. вул. Дегтярівська, будинок 27-Т; ідентифікаційний код: 19017842) заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 117 462 (сто сімнадцять тисяч чотириста шістдесят дві) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 256 та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено: 29.10.2018.

Суддя О.А. Грєхова