УХВАЛА

06 листопада 2018 року Справа № 913/534/18

Суддя Косенко Т.В., розглянувши в порядку наказного провадження заяву б/н від 17.09.2018 стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ПОШТА» (вул. Європейська, 57, м. Полтава, 36039, адреса для листування: вул. Столичне шосе, 103, м. Київ, 03131)

до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТИК МТС» (вул. Першотравнева, 201 А, кабінет 5, м. Лисичанськ, Луганська область, 93113)

про стягнення 8463 грн 44 коп.

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

01.11.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ПОШТА» через канцелярію суду надійшла заява б/н від 17.09.2018 про видачу судового наказу, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТИК МТС» заборгованість за договором про надання послуг з організації перевезення відправлень №121726 від 05.08.2016 у розмірі 7067 грн 54 коп., пені в розмірі 726 грн 12 коп., 30 % річних у розмірі 627 грн 37 коп., інфляційних втрат у розмірі 42 грн 41 коп., а також сплачений заявником судовий збір.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу, господарський суд зазначає наступне.

Порядок та форма звернення з заявою про видачу судового наказу до господарського суду визначені Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, розділом II Наказне провадження.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Згідно з ч.1 ст.148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається (ч.1 ст.151 ГПК України).

Відповідно до ч.2 ст.12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами, відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст.79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно п.7 ст.155 Господарського процесуального кодексу України при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог стягувачем по суті.

Натомість, згідно п.8 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до п.п.5.2, 5.3 договору про надання послуг з організації перевезення відправлень №121726 від 05.08.2016 експедитор складає акти наданих послуг на підставі фактично наданих послуг і надсилає замовнику підписані та скріплені печаткою акти наданих послуг у двох примірниках для підписання замовником. Замовник упродовж 2 робочих днів з дати отримання актів наданих послуг від експедитора підписує надані експедитором 2 примірники актів наданих послуг та повертає експедитору 1 примірник підписаного акту або в той самий строк надає Експедитору письмову мотивовану відмову від підписання актів. Не підписання замовником актів упродовж 2 робочих днів з дати отримання актів від експедитора без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання замовником повного виконання експедитором своїх зобов'язань за договором. У такому разі вважається, що акти погоджено, послуги експедитора надано в повному обсязі та відповідно до умов договору, претензії замовника відсутні й замовник зобов'язаний здійснити оплату послуг згідно з отриманими рахунками та актами наданих послуг.

З матеріалів заяви вбачається, що 31.05.2018 стягувач, на виконання вимог п.5.2 договору, направив на адресу боржника для підписання акт звірки взаєморозрахунків, рахунки - фактури та акти, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком №777 від 31.05.2018.

Відповідно до інформації з сайту Українського Державного підприємства поштового зв'язку Укрпошта (http://services.ukrposhta.ua) поштове відправлення з ідентифікатором №777 не було отримане адресатом - Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТИК МТС», про що було здійснено запис 02.06.2018 - повернення за зворотною адресою: інші причини.

Отже із поданої до суду заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, оскільки заявником у якості доказів наявності заборгованості за договором про надання послуг з організації перевезення відправлень №121726 від 05.08.2016 надано акти здачі - приймання робіт (надання послуг) №№НП/2-0026316 від 31.01.2018, НП/2-0041985 від 10.02.2018, №НП/2-0053290 від 20.02.2018, №НП/2-0066008 від 28.02.2018, які не підписані боржником, а тому у заявника відсутня безспірна вимога щодо стягнення з боржника заборгованості.

Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви б/н від 17.09.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ПОШТА» про видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст.147, 148, 152, 154, 234, 235 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви б/н від 17.09.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ПОШТА» про видачу судового наказу відмовити.

Ухвала набрала законної сили 06.11.2018 відповідно до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя Т.В. Косенко