РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.10.2018Справа № 910/12086/18

За позовом приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія

"Інго Україна"

до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова

компанія "Оранта"

про стягнення 6 579,50 грн.,

Суддя Удалова О.Г.

представники учасників сторін

не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (далі - відповідач) про стягнення 6 579,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.09.2018 відкрито провадження у справі № 910/12086/18 та призначено судове засіданні у порядку спрощеного позовного провадження на 11.10.2018.

24.09.2018 через загальний відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла відповідь на ухвалу від 12.09.2018.

11.10.2018 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

У судове засідання 11.10.2018 представники сторін не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідач правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши надані документи та матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

05.03.2018 між ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (страховиком) та ПАТ "МЕНА ПАК " (страхувальником) був укладений договір добровільного страхування засобів наземного транспорту № 770571622.18 (далі - договір добровільного страхування), згідно з умовами якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1.

06.06.2018 у м. Києві на проспекті Петра Григоренка трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 08.08.2018 у справі №753/11363/18, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

08.06.2018 страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про випадок та 19.06.2018 з заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просив здійснити виплату на рахунок СТО - ФОП ОСОБА_4

Актом огляду транспортного засобу від 13.06.2018 встановлено кількість та характер пошкоджень автомобіля марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок ДТП.

Відповідно до рахунку на оплату № СФ-0000223 від 18.06.2018 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1, становила 6 579,50 грн.

На підставі рахунку на оплату № СФ-0000223 від 18.06.2018, наданого СТО - ФОП ОСОБА_4, позивачем був складений страховий акт № 1719993 від 26.06.2018, відповідно до якого прийнято рішення про виплату страхувальнику 6 579,50 грн. страхового відшкодування.

Судом встановлено, що позивач сплатив суму страхового відшкодування в розмірі 6579,50 грн. на користь СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 3249 від 09.07.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Згідно з приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов'язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП була застрахована у відповідача - ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5826071 з лімітом відповідальності по майну 100 000,00 грн. та франшизою 1000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, на підставі вищезазначених норм чинного законодавства та у зв'язку з укладенням полісу № АМ/5826071 відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок експлуатації автомобіля марки Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до відповідача з заявою № 10634 від 20.08.2018 про виплату страхового відшкодування в сумі 6 579,50 грн., на підтвердження чого позивачем надано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 515.

Листом від 28.08.2018 вих. № 09-02-07/6163 відповідачем відмовлено у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що відповідач не може вважати, що водій ОСОБА_2 правомірно володів транспортним засобом Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2, на момент ДТП.

Суд вважає вказану відмову відповідача від виплати страхового відшкодування безпідставною та необґрунтованою, з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортний засіб Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2, яким спричинено шкоду застрахованому у позивача транспортному засобу знаходився під керуванням ОСОБА_2

Цивільно-правова відповідальність в частині заподіяння шкоди майну внаслідок експлуатації автомобіля Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2, була застрахована у відповідача на підставі укладеного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АМ/5826071).

Відповідно до п. 1.4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Згідно з ч. 3 ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Відповідач посилається на те, що транспортний засіб Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2, ввезений на митну територію України у митному режимі "Тимчасове ввезення" з метою особистого користування, а отже, відповідно до п. 4 ст. 380 Митного кодексу України, водій ОСОБА_2 на час ДТП не був законним володільцем та правомірним користувачем вказаного транспортного засобу, у зв'язку з чим не є особою, відповідальність якої застрахована згідно з полісом № АМ/5826071.

Відповідно до ч. 4 ст. 380 Митного кодексу України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Судом встановлено, що страхувальником за полісом № АМ/5826071 є ОСОБА_5

У той же час, як вбачається з наявної в матеріалах справи відповіді НПУ, ОСОБА_2 є індивідуальним власником, який має право керування транспортним засобом Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2.

Відповідачем до матеріалів справи не подано доказів, що ОСОБА_2 на час скоєння ДТП та нанесення шкоди автомобілю марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1, перебував за кермом автомобіля марки Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2, без законних на те підстав.

Неправомірності перебування за кермом автомобіля марки Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_2 не вбачається також з наявних в матеріалах справи довідки про ДТП № 624592 Управління патрульної поліції у м. Києві та постанови Дарницького районного суду м. Києва від 08.08.2018 у адміністративній справі № 753/11363/18.

Зазначене вище спростовує доводи відповідача про те, що ОСОБА_2 станом на час скоєння ДТП не був законним володільцем та правомірним користувачем автомобіля марки, номерний знак НОМЕР_2, у зв'язку з чим не є особою, відповідальність якої застрахована.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

З огляду на наведені приписи п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки відповідач направив лист про відмову у виплаті страхового відшкодування, суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем грошового обв'язку перед позивачем на момент розгляду та вирішення даного спору по суті настав, проте відповідач доказів виконання вказаного зобов'язання суду не надав. Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про відшкодування відповідачем страхової виплати, що була сплачена позивачем, заявлена правомірно.

У той же час, пунктом 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом встановлено, що за умовами полісу № АМ/5826071 розмір франшизи становить 1 000,00 грн.

Однак, при розрахунку позовних вимог, позивачем не здійснено відрахування франшизи у розмірі 1 000,00 грн.

Отже, до відшкодування підлягає сума у розмірі 5 579,50 грн. (6 579,50 грн. - 1 000,00 грн. = 5 579,50), у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Витрати зі сплати судового з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-д, ідентифікаційний код 00034186) на користь приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33, ідентифікаційний код 16285602) 5579,50 грн. (п'ять тисяч п'ятсот сімдесят дев'ять грн. 50 коп.) страхового відшкодування та 1494,20 грн. (одну тисячу чотириста дев'яносто чотири грн. 20 коп.) витрат зі сплати судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.10.2018.

Суддя О.Г. Удалова