РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.10.2018Справа № 910/9916/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Мазур В.М.

розглянувши справу № 910/9916/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ ПЛЮС",

до 1) Енергетичної митниці Державної фіскальної служби;

2) Державної казначейської служби України

про стягнення 4 424 463,07 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: Качмар О.Й., довіреність № 176 від 26.05.2017р.;

Бортман О.А., довіреність № 177 від 26.05.2017р.;

від відповідача-1: Поберецький С.Д., довіреність № 28-70-1/2262 від 04.07.2018р.;

від відповідача-2: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СВГ ПЛЮС" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Енергетичної митниці ДФС (далі - Митниця) про стягнення 4 424 463,07 грн. шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю посадових та службових осіб відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач-1 порушив вимоги чинного митного законодавства України та допустив необгрунтоване тривале митне оформлення товару та своїми діями завдав товариству з обмеженою відповідальністю "СВГ Плюс" шкоду у вигляді додаткових витрат, понесених, у зв'язку зі сплатою підприємствам залізниці коштів за надані додаткові послуги; у зв'язку зі збільшенням з 01.01.2017р. ставки акцизного податку та розміру податку на додану вартість, а також витрат, понесених на придбання іноземної валюти та сплату постачальнику штрафних санкцій за несвоєчасне повернення цистерн (вагонів) з України. За твердженням позивача, відповідач-1 незаконно та з порушення встановленого чинним законодавством порядку провів взяття проб (зразків) поставленого позивачу товару, зокрема повідомив позивача про необхідність взяття проб з перевищенням строку, встановленого частиною першою статті 255 Митного кодексу України, взяття проб товару було проведено в порушення частини 2 статті 356 та частини 4 статті 558 Митного кодексу України за відсутності письмового рішення керівника відповідача, а також відповідач безпідставно (незаконно) утримував товар після подачі позивачем тимчасових митних декларацій для випуску товару, проби якого було взято для проведення досліджень, до одержання результатів досліджень, не оформляючи тимчасові митні декларації.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.2017р. у справі № 910/9916/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з Енергетичної митниці Державної фіскальної служби з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення, на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ Плюс" 4424463,07 грн шкоди.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2018р. рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2017р. скасовано повністю та прийнято нове рішення. Позов задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ Плюс" 4424463,07 грн шкоди.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про доведеність обставин неправомірної поведінки відповідача, внаслідок якої позивачу було завдано шкоду, однак дійшов висновку про те, що шкода підлягає стягненню з Державного бюджету України, у зв'язку з чим залучив до участі у справі Державну казначейську службу України у якості відповідача-2.

Постановою Верховного Суду від 19.06.2018р. касаційну скаргу Енергетичної митниці Державної фіскальної служби задоволено; рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2017р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2018р. скасовано; справу № 910/9916/17 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Згідно з розпорядженням В.о. керівника апарату суду № 05-23/1310 від 31.07.2018р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/9916/17 передано на розгляд судді Привалову А.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2018р. прийнято справу №910/9916/17 до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.10.2018р.

27.09.2018р. на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечує.

02.10.2018р. через канцелярію суду від представника позивача надійшли письмові пояснення щодо правового обґрунтування підстав позову з урахуванням обставин, наведених у постанові Верховного Суду від 19.06.2018р., та відповідь на відзив.

Присутній у підготовчому засіданні 04.10.2018р. представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача-1 проти позову заперечив, посилаючись на те, що Енергетична митниця ДФС є суб'єктом владних повноважень, а відтак спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2018р. закрито підготовче провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18.10.2018р.

Присутній у судовому засіданні 18.10.2018р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, з посиланням на правові підстави та докази, зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача-1 проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві та доповненнях до нього.

Представник відповідача-2 в судове засідання не з'явився, відзиву на позов не подав, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 18.10.2018р., відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач вказує, що в результаті незаконних дій, рішень та бездіяльності Митниці Товариству було завдано майнову шкоду на суму 4 424 463,07 грн.

У грудні 2016 - січні 2017 року Товариство на підставі укладених з "TARONE TRADE" LLP (Великобританія) контрактів від 16.04.2015 № 150416-LPG, від 12.01.2016 № 160112-LPG, від 16.11.2016 № 161116-Petrol, від 28.05.2015 № 150528-Petrol, рахунків, накладних, імпортувало на територію України скраплений вуглеводний газ, дизельне паливо та бензин у такій кількості: 1 453,730 т (скраплений вуглеводний газ), 295,575 т (дизельне паливо) та 100,800 т (бензин).

Судом встановлено, що з 15.12.2016 по 14.01.2017 на митних постах відповідача було зупинено митне оформлення товару за вказаними контрактами, а саме:

- 15.12.2016 на митному посту "Куп'янськ-енергетичний" - скраплений газ в кількості 243,850 т, поставлений (ввезений на митну територію України) на підставі додатку від 12.12.2016 №116 до контакту від 16.04.2015 № 150416- LPG, комерційного інвойсу від 13.12.2016 № 1213-СІ, залізничної накладної № 22530719 з датою прибуття 14.12.2016, відомості вагонів, паспортів якості виробника від 05.12.2016 №№ 121-2-12-16, 122-2-12-16, 152-2-12-16, 153-2-12-16, 154-2-12-16, 155-2-12-16, сертифікату відповідності UA1.185.0033916-16 з терміном дії з 19.08.2016 по 18.08.2017;

- 17.12.2016 на митному посту "Куп'янськ-енергетичний" - скраплений газ в кількості 100,800 т, поставлений (ввезений на митну територію України) на підставі додатку від 14.12.2016 № 51 до контакту від 14.12.2016 № 160112-LPG, комерційного інвойсу / рахунку від 15.12.2016 № 1215-СІ, залізничних накладних №№22536793, 22536787, 22536781 з датою прибуття 15.12.2016, паспортів якості виробника від 10.12.2016 №№ 18238, 18260, 18261, сертифікату відповідності UА.185.0029219-16 з терміном дії з 09.06.2016 по 08.06.2017;

- 21.12.2016 на митному посту "Полтава-енергетичний" - скраплений газ у кількості 185,680 т, поставлений (ввезений на митну територію У країни) на підставі додатку від 14.12.2016 № 117 до контракту від 16.04.2015 № 150416-LPG, комерційного інвойсу / рахунку від 15.12.2016 № 1215-СІ, рахунку від 07.12.2016 № 018/ГПТ, залізничної накладної №22520936 з датою прибуття 21.12.2016, відомості вагонів, декларації на товари ЭК 10 ЭД 10006110/071216/0021734, сертифікату якості від 06.12.2016 № 424, сертифікату відповідності UA1.185.0041388-16 з терміном дії з 20.12.2016 по 30.11.2017;

- 26.12.2016 на митному посту "Полтава-енергетичний" - скраплений газ у кількості 196,700 т, поставлений (ввезений на митну територію України) на підставі додатку від 15.12.2016 № 119 до контакту від 16.04.2015 № 150416-LPG, комерційного інвойсу / рахунку від 19.12.2016 № 1219-СІ, дорожніх відомостей (залізничних накладних) №№ 22557654, 22557649,22557645, 22557638,22557630,22557627 з датою прибуття 23.12.2016, рахунку від 14.12.2016 № 12/2016/45, паспортів якості виробника від 14.12.2016 №№ 18443,18442, 18441, 18440, 18439, 18438, сертифікату відповідності UA1.185.0029219-16 з терміном дії з 09.06.2016 по 08.06.2017;

- 04.01.2017 на митному посту "Полтава-енергетичний" - скраплений газ у кількості 105,850 т, поставлений (ввезений на митну територію України) на підставі додатку від 22.12.2016 № 53 до контакту від 14.12.2016 № 160112-LPG, комерційного інвойсу від 26.12.2016 № 1226-СІ, залізничних накладних №№22595210, 22595205, 22595314, декларації на товари ЭК 10 ЭД 10006110/211216/0022988, рахунку від 21.12.2016 № 12/2016/81, паспортів якості виробника від 21.12.2016 №№ 18847, 18848, 18849, декларації на товари № 14315/120117/0000236, дорожньої відомості №21233636 з відомістю вагонів, сертифікату відповідності UA1.185.0029219-16 з терміном дії з 09.06.2016 до 08.06.2017;

- 04.01.2017 на митному посту "Київ-енергетичний" - скраплений газ у кількості 205,700 т, поставлений (ввезений на митну територію України) на підставі додатку від 26.12.2016 № 121 до контакту від 16.04.2015 № 150416-LPG, комерційного інвойсу/рахунку від 27.12.2016 № 1227-СІ, залізничної накладної № 22620973 з датою прибуття 03.01.2017, відомості вагонів, інвойсу від 26.12.2016 № 250610/89, паспортів якості виробника від 25.12.2016 №№ 1188, 1189, сертифікату відповідності UA1.185.0033768-16 з терміном дії з 17.08.2016 до 14.08.2017;

- 06.01.2017 на митному посту "Київ-енергетичний" - скраплений газ у кількості 207,000 т поставлений (ввезений на митну територію України) на підставі додатку від 26.12.2016 № 120 до контакту від 16.04.2015 № 150416-LPG, комерційного інвойсу/рахунку від 26.12.2016 № 1226-СІ, залізничної накладної № 22620908 з датою прибуття 05.01.2017, відомості вагонів, інвойсу від 26.12.2016 №250610/88, паспортів якості виробника від 25.12.2016 №№ 1188, 1187, сертифікату відповідності UA1.185.0033768-16 з терміном дії з 17.08.2016 до 14.08.2017;

- 15.01.2017 на митному посту "Київ-енергетичний" - дизельне паливо у кількості 295,575 т, поставлений (ввезений на митну територію України) на підставі додатку № 2 до контакту від 16.11.2016 № 161116-Petrol, комерційного інвойсу від 12.01.2017 № 0112-СІР, залізничної накладної № 21158853 з датою прибуття 14.01.2017, відомості вагонів, декларації на товари ЭК 10 ЭД 07228/120117/0000265, паспорту якості виробника від 10.01.2017 № 42, рахунку від 12.01.2017 № 50, сертифікату відповідності UA1.185.0040520-16 з терміном дії з 07.12.2016 до 04.03.2017;

- 14.01.2017 на митному посту "Коростень-енергетичний" - бензин у кількості 105,800 т, поставлений (ввезений на митну територію України) на підставі додатку від 12.01.2017 № 96 до контракту від 28.05.2015 № 150528-Petrol, комерційного інвойсу/рахунку від 12.01.2017 № 0112-СІР, залізничної накладної № 21233636 з датою прибуття 13.01.2017, паспорту якості виробника від 11.01.2017 № 52, рахунку-фактури від 12.01.2017 № 3076-2/01, декларації на товари № ЭК 10 ЭД 14315/120117/0000236, сертифікату відповідності UA1.145.0000547-17 з терміном дії з 20.01.2017 до 19.01.2018.

Для митного оформлення вказаного товару позивачем були подані такі митні декларації: IM 40 ДЕ 903060000/2016 на вантаж - вуглеводневий скраплений газ в кількості 243,850 т, якій в подальшому було присвоєно № 903060000/2016/013280; IM 40 ДЕ 903060000/2016 на вантаж - вуглеводневий скраплений газ в кількості 100,800 т, якій було присвоєно № 903060000/2016/013350; IM 40 ДЕ на вантаж - вуглеводневий скраплений газ в кількості 185,680 т, якій було присвоєно № 903080000/2016/002589; IM 40 ДЕ на вантаж - вуглеводневий скраплений газ в кількості 196,700 т, якій було присвоєно № 903080000/2016/002628; IM 40 ДЕ на вантаж - вуглеводневий скраплений газ в кількості 105,850 т, якій було присвоєно № 903080000/2017/000004; IM 40 ТН на вантаж - вуглеводневий скраплений газ в кількості 205,700 т, якій було присвоєно № 903010000/2017/000042; IM 40 ТН на вантаж - вуглеводневий скраплений газ в кількості 207,000 т, якій було присвоєно № 903010000/2017/000093; IM 40 ДЕ 903010001/2017/ на вантаж - паливо дизельне у кількості 295,575 т, якій було присвоєно № 903010001/2017/000167; IM 40 ДЕ 903020001/2017 на вантаж - бензин у кількості 105,800 т, якій було присвоєно № 903020001/2017/000787.

Після подачі вказаних митних декларацій, Товариство отримало повідомлення (17.12.2016 о 13:39:48; 18.12.2016 о 13:07:31; 22.12.2016 о 09:17:23; 26.12.2016 о 17:56:39; 04.01.2017 о 14:57:12; 04.01.2017 о 14:08:29; 06.01.2017 о 12:37:37; 15.01.2017 о 10:48:56; 14.01.2017 о 14:06:25) від митних постів "Куп'янськ-енергетичний", "Полтава-енергетичний", "Київ-енергетичний" та "Коростень-енергетичний" відповідача про необхідність проведення митних процедур № 905-3 "Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД", та № 201-1 "Проведення ідентифікаційного митного огляду - без розкриття пакувальних місць і без обстеження транспортного засобу", сформованих (згідно з повідомленнями) за результатами проведення контролю із застосуванням АСАУР (Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками).

Проби поставленого позивачу товару посадовими особами митних постів було взято 23.12.2016, 28.12.2016, 10.01.2017, 11.01.2017, 16.01.2017 та 17.01.2017.

Після взяття посадовими особами Митниці проб (зразків) товару для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД, позивач подав відповідачу тимчасові митні декларації IM 40 ТН (звернувся до митних постів для оформлення тимчасових митних декларацій 23.12.2016, 24.12.2016, 28.12.2016, 11.01.2017, 16.01.2017, 17.01.2017) для здійснення випуску поставленого Товариству товару до одержання результатів досліджень (аналізів, експертиз).

У свою чергу, Митниця повідомила Товариство, що завершення митного оформлення товару буде проведено після експертних досліджень на предмет наявності отруйних/сильнодіючих речовин, і що дозвіл на випуск товару не може бути наданий, через те, що згідно з листа ГУ БКОЗ СБУ від 22.12.2016 № 14/4/1-26330 наявна інформація щодо можливого вмісту в складі товару отруйних/сильнодіючих речовин.

Після завершення проведення експертних досліджень, позивача було ознайомлено з висновками Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС України, а саме:

- 18.01.2017 - з висновком від 17.01.2017 № 182 за результатами проведених досліджень взятих проб (зразків) товару (скрапленого газу) від партії у кількості 243,850 т;

- 18.01.2017 - з висновками: від 17.01.2017 № 180 за результатами проведених досліджень взятих проб (зразків) товару (скрапленого газу) від партії у кількості 100,800 т; від 17.01.2017 № 177 за результатами проведених досліджень взятих проб (зразків) товару (скрапленого газу) від партії у кількості 185,68 т; від 17.01.2017 № 183 за результатами проведених досліджень взятих проб (зразків) товару (скрапленого газу) від партії у кількості 196,700 т;

- 21.01.2017 - з висновками: від 20.01.2017 № 136 за результатами проведених досліджень взятих проб (зразків) товару (скрапленого газу) від партії у кількості 205,700 т; від 20.01.2017 № 135 за результатами проведених досліджень митних проб (зразків) товару (скрапленого газу) від партії у кількості 207,000 т;

- 03.02.2017 - з висновком від 02.02.2017 № 184 за результатами проведених досліджень взятих проб (зразків) товару (бензину) від партії у кількості 105,800 т;

- 07.02.2017 - з висновком від 07.02.2017 № 135 за результатами проведених досліджень взятих проб (зразків) товару (дизельного палива) від партії у кількості 295,575 т;

- 09.02.2017 - з висновком від 09.02.2017 № 150 за результатами проведених досліджень взятих проб (зразків) товару (скрапленого газу) від партії у кількості 105,850 т.

Не зважаючи на отримання висновків проведених досліджень, якими було спростовано припущення щодо наявності у товарі позивача отруйних/сильнодіючих речовин, відповідач не завершив митне оформлення товару та майже протягом місяця продовжував утримувати (не випускати у вільний обіг) поставлений Товариству товар на території митного органу, не приймаючи при цьому будь-яких рішень щодо митного оформлення товару чи відмови у митному оформленні товарів, не проводячи при цьому жодних додаткових митних формальностей чи процедур.

Матеріалами справи підтверджено, що митне оформлення поставленого позивачу товару (7 партій скрапленого газу, партії дизельного палива та партії бензину) відповідач завершив, а поставлений позивачу товар був випущений у вільний обіг, лише починаючи з 20.02.2017 по 22.02.2017.

На думку позивача, порушення Митницею чинного законодавства України, яка завдало шкоди Товариству, полягає в наступному:

- відповідачем було повідомлено Товариство про необхідність взяття проб з перевищенням строку встановленого частиною першою статті 255 Митного кодексу України (далі - МК України);

- взяття проб (зразків) товару було проведено відповідачем за відсутності письмового рішення керівника Митниці;

- відповідач безпідставно (незаконно) утримував товар після подачі позивачем тимчасових митних декларацій для випуску товару, проби якого було взято для проведення досліджень, до одержання результатів досліджень, не оформляючи тимчасові митні декларації;

- Митниця безпідставно утримувала поставлений позивачу товар на території митного органу, не проводячи жодних митних процедур, не приймаючи жодних рішень і дій, направлених на митне оформлення товару, після отримання результатів досліджень.

Відповідач, у свою чергу, заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись зокрема на те, що:

- взяття проб було здійснено на виконання вмотивованого рішення керівника без порушення вимог чинного законодавства України;

- Митниця виконувала законне доручення ГУБКОЗСБУ, яке за своєю формою відповідало вичерпному переліку підстав, за наявності яких може проводитися огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України та містило всю необхідну інформацію для того, щоб провести огляд товару для виявлення у складі товару отруйних/сильнодіючих речовин, яке служить доказом у рамках кримінального провадження від 16.11.2016 № 0000238, тому такий товар не підлягає випуску до завершення встановлення такої інформації у рамках кримінального провадження;

- товар було випущено у вільний обіг одразу після проведення всіх законних процедур щодо перевірки товару на вміст отруйних/сильнодіючих речовин.

Митниця, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилалася на те, що вмотивованими рішеннями у розумінні статті 356 МК України є резолюції керівників, які містяться на листах-зверненнях (від 22.12.2016, від 04.01.2017, від 06.01.2017, від 14.01.2017 та від 16.01.2017) та службових записках (від 26.12.2017, від 04.01.2017).

Також, відповідач-1 проти позову заперечує, оскільки позивачем не доведено факту наявності неправомірної поведінки Митниці у її діях та прийнятих рішеннях, що підлягає встановленню в порядку адміністративного судочинства.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначені в статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі статтею 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до статті 30 Митного кодексу України посадові особи та інші працівники органів доходів і зборів, які прийняли неправомірні рішення, вчинили неправомірні дії або допустили бездіяльність, у тому числі в особистих корисливих цілях або на користь третіх осіб, несуть кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та іншу відповідальність відповідно до закону.

Шкода, заподіяна особам та їх майну неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю органів доходів і зборів або їх посадових осіб чи інших працівників при виконанні ними своїх службових (трудових) обов'язків, відшкодовується цими органами, організаціями у порядку, визначеному законом.

Таким чином спеціальною нормою (статтею 30 Митного кодексу України) також передбачено відшкодування збитків, заподіяних органами митної служби громадянам чи юридичним особам під час виконання ними своїх повноважень

На відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 Цивільного кодексу України допускає можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів.

За таких обставин необхідною підставою для притягнення органу державної влади (у даному випадку органу Державної митної служби України) до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього державного органу, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. При цьому, слід зазначити, що неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки органу митної служби України та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Неправомірність рішень, дій чи бездіяльності Енергетичної митниці ДФС в розумінні статті 1173 Цивільного кодексу України має підтверджуватися відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для даної справи про відшкодування шкоди.

Відповідно до частин 1, 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Визначення суб'єкта владних повноважень наведено в пункті 7 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За Конституцією України систему органів державної влади складають орган законодавчої влади, органи виконавчої влади та органи судової влади.

Згідно з пунктом 34-1 статті 4 Митного кодексу України, органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Відповідно до пунктів 1, 3 Положення про Енергетичну митницю ДФС, затвердженого наказом Державної фіскальної служби № 96 від 01.09.2014, Енергетична митниця Державної фіскальної служби є територіальним органом Державної фіскальної служби, який підпорядковується Державній фіскальній службі. Енергетична митниця ДФС є органом доходів і зборів. Основним завданням митниці є: забезпечення реалізації політики у сфері державної митної справи та боротьби з правопорушеннями під час застосування митного законодавства, здійснення в межах своїх повноважень контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів, митних та інших платежів за результатами митного контролю та митного оформлення.

Частинами 1, 2 статті 24 Митного кодексу України передбачено право кожної особи на оскарження рішень, дій або бездіяльності органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо особа вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси. Предметом оскарження є:

1) рішення - окремі акти, якими органи доходів і зборів або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань державної митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні;

2) дії - вчинки посадових осіб та інших працівників органів доходів і зборів, пов'язані з виконанням ними обов'язків, покладених на них відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства України;

3) бездіяльність - невиконання органами доходів і зборів, їх посадовими особами та іншими працівниками обов'язків, покладених на них відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства України, або неприйняття ними рішень з питань, віднесених до їх повноважень, протягом строку, визначеного законодавством.

Таким чином, Енергетична митниця ДФС, як орган доходів і зборів, є суб'єктом владних повноважень, будь-які рішення, дії чи бездіяльність якого можуть бути оскаржені саме до адміністративного суду.

Положеннями статей 25, 29 Митного кодексу України передбачено право особи, яка вважає, що рішеннями, діями або бездіяльністю органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників порушено її права, свободи чи інтереси, оскаржити ці рішення, дії або бездіяльність як до посадових осіб та органів вищого рівня, так і безпосередньо до суду.

У постанові від 19.06.2018р. №910/9916/17 Верховний суд зазначив, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги наведені вище норми чинного законодавства та не з'ясували чи оскаржував позивач у встановленому законом порядку до органів вищого рівня чи до адміністративного суду дії (бездіяльність) Енергетичної митниці ДФС щодо проведених митних процедур, на неправомірність яких посилається позивач у цій господарській справі, зокрема щодо необхідності (законності) взяття проб (зразків) товарів позивача для проведення дослідження та дотримання визначеного законом порядку взяття проб, щодо законності утримання митницею товару після подачі позивачем тимчасових митних декларацій для випуску товарів, щодо законності дій митниці, яка утримувала поставлений позивачу товар на території митного органу без проведення жодних митних процедур, не приймаючи жодних рішень не вчиняючи дій, направлених на митне оформлення товару, після отримання результатів досліджень.

Господарські суди попередніх інстанцій не з'ясували чи визнавались зазначені дії Енергетичної митниці ДФС протиправними органами вищого рівня, чи встановлювався факт неправомірності таких дій митниці в судовому порядку, не встановили обставин наявності чи відсутності відповідного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ Плюс" в адміністративному суді з вимогами до Енергетичної митниці ДФС про визнання зазначених дій (бездіяльності) митниці протиправними. Господарські суди попередніх інстанцій не з'ясували, чи існує рішення в адміністративній справі, яке б набрало законної сили та мало б приюдиційне значення для цієї господарської справи, про задоволення таких вимог, в якому були б встановлені факти неправомірності зазначених вище дій Енергетичної митниці ДФС, на які позивач посилається у цій господарській справі.

Господарські суди попередніх інстанцій залишили поза увагою те, що визнання дій (бездіяльності) Енергетичної митниці ДФС щодо митного оформлення товару позивача не є позовними вимогами у цій справі, не є предметом спору та відповідно ці обставини не можуть бути предметом дослідження судом в межах даної справи.

Відповідно до ст. 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

На виконання вказівок, викладених у постанові Верховного суду від 19.06.2018р. №910/9916/17, та приписів ст. 316 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив, що матеріали справи не містять доказів визнання дій (бездіяльності) Енергетичної митниці ДФС щодо митного оформлення товару позивача протиправними в судовому порядку.

Крім того, під час розгляду справи представник позивача зазначив про відсутність у провадженні адміністративних судів позовів щодо оскарження дій Енергетичної митниці ДФС, вчинених під час митного оформлення спірного товару позивача.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, з огляду на встановлені вище обставини, господарський суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявності усіх елементів цивільного правопорушення, у розумінні норм ст.ст. 1166, 1173 Цивільного кодексу України, необхідних для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності як відшкодування шкоди, а саме: відсутні докази, які підтверджують протиправність поведінки відповідача-1 під час митного оформлення спірного товару позивача, у зв'язку із чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 29.10.2018р.

Суддя А.І. Привалов