РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.11.2018 р. Справа № 910/11611/18
За позовом Державного підприємства " Конотопський авіаремонтний завод " АВІАКОН "

До Товариства з обмеженою відповідальністю " Компанія " Сучасні інформаційні технології "

Про стягнення 36694,80 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін: без виклику сторін

Від позивача

Від відповідача

Обставини справи

Позивач - державне підприємство " Конотопський авіаремонтний завод " АВІАКОН " звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю " Компанія " Сучасні інформаційні технології " 36694,80 грн., з яких: 22375,61 грн. авансовий платіж, 6366,72 грн. штраф та 7952,47 грн. проценти за користування чужими коштами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.09.2018 р. відкрите провадження у справі №910/11611/18, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін.

Також ухвалою встановлені строки для подання сторонами заяв, клопотань, відзиву та заперечень на відзив

24.09.2018 р. через канцелярію суду позивачем подана заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній просить суд стягнути з відповідача 15375,61 грн. авансового платежу, 6366,72 грн. штрафу та 7952,47 грн. процентів за користування коштами.

Обгрунтовуючи вказану заяву позивач зазначає про те, що відповідачем після подання Державним підприємством " Конотопський авіаремонтний завод " АВІАКОН " позовної заяви до суду були перераховані кошти в розмірі 7000,00 грн. ( платіжне доручення від 28.08.2018 р. № 25 )

24.09.2018 р. через канцелярію суду відповідач подав відзив на позовну заяву.

У вказаному відзиві відповідач проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволені позову відмовити, посилаючись на те, що підставою невиконання останнім своїх зобов'язань за договором від 29.11.2017 р. № 1150-17 є неналежне виконання позивачем своїх зобов'язань щодо оплати поставленої продукції за договором № 859-17 від 12.09.2017 р. та за договором № 384-16 від 07.04.2016 р.

Крім того, у вказаному відзиві відповідач зазначає про те, що 21.09.2018 р. після відкриття провадження у справі перерахував на рахунок позивача 12040,00 грн. попередньої оплати за продукцію по рахунку № 320 від 29.11.2017 р., що підтверджується платіжним дорученням № 56.

Також відповідач зазначає про те, що позивачу були повернуті кошти за договором № 1150-17 від 29.11.2017 р. в сумі 37376,39 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 600 від 07.05.2018 р. на суму 5000,00 грн., № 657 від 26.06.2018 р. на суму 4416,39 грн., № 677 від 10.07.2018 р. на суму 8000,00 грн., № 25 від 28.08.2018 р. на суму 7000,00 грн. та № 32 від 04.09.2018 р. на суму 12960,00 грн.

24.09.2018 р. через канцелярію суду відповідачем також подане клопотання про закриття провадження у справі, оскільки останнім перераховані на поточний рахунок позивача кошти в сумі 12040,00 грн. в рахунок часткового погашення виконання позовних вимог ( платіжне доручення № 56 від 21.09.2018 р. )

08.10.2018 р. через канцелярію суду позивач подав відповідь на відзив.

У вказаній відповіді позивач просить суд стягнути з відповідача 3335,61 грн. авансового платежу, 6366,72 грн. штрафу та 7952,47 грн. процентів за користування коштами.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає про те, що отримав зазначені відповідачем у відзиві суми, проте лише суми які були перераховані за платіжними дорученнями від 21.09.2018 р. № 56, від 07.05.2018 р. № 600, від 10.07.2018 р. № 657, від 13.07.2018 р. № 677, від 28.08.2018 р. № 25, що призначались для погашення боргу, який виник у відповідача за договором від 29.11.17 №1150-17, про що свідчить призначення платежу у відповідній графі вказаних платіжних доручень, а саме: «повернення коштів за продукцію по рахунку № 320 від 29.11.2017 р. в зв'язку з відмовою покупця в придбанні».

Щодо оплати, яка проведена відповідачем, згідно платіжного доручення від 04.09.2018 р. № 32 (на суму 12960,00 грн.) то позивач стверджує, що зазначений платіж було здійснено в рамках виконання іншого договору, а саме договору від 29.11.2017 р. №1149-17.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд -

В С Т А Н О В И В:

29.11.2017 р. між позивачем ( покупцем ) та відповідачем ( постачальником ) був укладений договір № 1150-17.

Відповідно до умов вказаного договору відповідач зобов'язався поставити позивачу товар ( лист 25мм. Ст. " 30ХГСА " у кількості 2000 кг ), а останній зобов'язався прийняти вказаний товар та оплатити його вартість на умовах даного договору.

Загальна сума договору на момент його укладання становить 79584,00 грн., в тому числі ПДВ: 13264,00 грн. ( п. 4.1 договору )

Відповідно до п. 3.2 договору від 29.11.2017 р. № 1150-17 строки поставки товару складають 10 календарних днів з моменту отримання авансового платежу від покупця.

Згідно п. 5.2 вказаного договору оплата продукції здійснюється наступним чином:

- 50% від ціни продукції - авансовий платіж, здійснюється протягом 10 днів з дати отримання рахунку;

- 50% від вартості продукції - здійснюються протягом 15 робочих днів з дати поставки відповідної продукції та проведенню вхідного контролю на підприємстві покупця.

Датою оплати продукції вважається дата списання коштів з поточного рахунку покупця. ( п. 5.3 договору )

Пунктом 7.3 договору від 29.11.2017 р. № 1150-17 передбачено, що у випадку порушення строків та обсягів поставки продукції постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 8% від вартості не поставленої в строк продукції за кожен факт порушення. У випадку порушення строків поставки більш ніж на 10 календарних днів покупець має право відмовитися від подальшого приймання й оплати продукції, а також вимагати повернення раніше сплачених за продукцію коштів, які постачальник зобов'язаний повернути протягом трьох банківських днів з моменту одержання повідомлення покупця, яке вважається отриманим постачальником після закінчення трьох робочих днів з моменту його відправлення покупцем на адресу постачальника, зазначену в договорі, при цьому на весь період починаючи з дати отримання авансового платежу до дати його повернення на суму авансового платежу нараховується процент у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що перерахував відповідачу авансовий платіж в розмірі 39792,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 18.12.2017 р. № 5169.

Натомість, відповідач свої зобов'язання не виконав, у строк встановлений договором від 29.11.2017 р. № 1150-17 товар не поставив.

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 27.03.2018 р. № 106 з вимогою поставити товар та сплатити штраф в розмірі 6366,72 грн., який нарахований на підставі п. 7.3 договору від 29.11.2017 р. № 1150-17

У відповіді на вказану претензію відповідач повідомив про неможливість здійснення поставки товару ( відповідь від 18.04.2018 р. № 1804/2018-5 )

У квітні 2018 р. позивач направив відповідачу повідомлення про відмову у прийнятті товару за спірним договором та просив повернути перераховані кошти в розмірі 39792,00 грн., а також сплатити нараховані проценти за користування коштами в розмірі 4423,99 грн. ( повідомлення від 26.04.2018 р. № 1067 е )

Натомість, відповідач повернув кошти лише частково в розмірі 36456,39 грн. ( з урахуванням відповіді позивача на відзив відповідача )

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, останньому на підставі п. 7.3 договору нараховані штраф в розмірі 6366,72 грн. та проценти за користування коштами в розмірі 7952,47 грн.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором купівлі - продажу одна сторона ( продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні ( покупцеві ), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. ( ст. 655 ЦК України ).

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ). ( ст. 610 ЦК України ).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ( ст. 530 ЦК України )

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ( ст. 525 ЦК України ).

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача авансового платежу в розмірі 3335,61 грн., штрафу в розмірі 6366,72 грн. та процентів за користування коштами в розмірі 7952,47 грн. такими, що підлягають задоволенню.

В частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 19040,00 грн. провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки відповідач повернув вказану суму авансового платежу, що підтверджується платіжними дорученнями: № 25 від 28.08.2018 р. на суму 7000,00 грн. та № 56 від 21.09.2018 р. на суму 12040,00 грн.

Посилання відповідача на ч. 1 ст. 594 Цивільного кодексу України в частині наявності в нього права на притримання є безпідставним, оскільки згідно положень зазначеної статті кодексу право на притримання речі виникає у разі невиконання боржником у строк зобов'язання щодо оплати такої речі.

Натомість, позивачем в рамках договору від 29.11.2017 р. № 1150-17 були вчасно виконанні зобов'язання щодо оплати продукції.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем всупереч вимогам вказаної статті не надано суду доказів повернення позивачу коштів в розмірі 3335,61 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 129, п. 2 ч.1 ст. 231, ст. ст. 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю " Компанія " Сучасні інформаційні технології " ( 01015, м. Київ, вул. Цитадельна, 7, код 38649719 ) на користь Державного підприємства " Конотопський авіаремонтний завод " АВІАКОН " ( 41600, Сумська область, м. Конотоп, вул. Рябошапка, 25, код 12602750 ) 3335 ( три тисячі триста тридцять п'ять ) грн. 61 коп. авансового платежу, 6366 ( шість тисяч триста шістдесят шість ) грн. 72 коп. штрафу, 7952 ( сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят дві ) грн. 47 коп. процентів за користування коштами, 1762 ( одну тисячу сімсот шістдесят дві ) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

В частині стягнення з відповідача основного боргу ( авансового платежу ) в розмірі 19040,00 грн. провадження у справі закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

СуддяВ.І.Пінчук