ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" жовтня 2018 р. Справа № 911/1285/15

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши скаргу Фізичної особи-підприємця Миронця Олега Анатолійовича на бездіяльність Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області

за позовом Фізичної особи-підприємця Миронця Олега Анатолійовича

до Державного підприємства "Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)"

про зобов'язання вчинити певні дії

за участю представників стягувача: Миронець О.А. (особисто)

ОСОБА_2 (ордер серії КС№43631 від 23.04.2018)

встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 05.05.2015 у справі №911/1285/15 позовні вимоги задоволено, зокрема, зобов'язано Державне підприємство "Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)" повернути Фізичній особі-підприємцю Миронцю Олегу Анатолійовичу 184 000 (сто вісімдесят чотири тисячі) кг вугілля дерев'яного на суму 552 000 (п'ятсот п'ятдесят дві тисячі) грн 00 коп., переданого за договором відповідального зберігання №1 від 16.01.2014.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2016 рішенням господарського суду Київської області від 05.05.2015 у справі №911/1285/15 залишено без змін.

18.03.2016 господарським судом Київської області видано накази на виконання рішенням господарського суду Київської області від 05.05.2015 у справі №911/1285/16, зокрема щодо зобов'язання відповідача повернути позивачу 184 000 (сто вісімдесят чотири тисячі) кг вугілля дерев'яного на суму 552 000 (п'ятсот п'ятдесят дві тисячі) грн 00 коп.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.08.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2016, рішення суду Київської області від 05.05.2015 у справі №911/1285/15 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.01.2017 змінено спосіб виконання рішення господарського суду Київської області від 05.05.2015 у справі №911/1285/15 в частині зобов'язання Державного підприємства "Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)" повернути Фізичній особі-підприємцю Миронцю Олегу Анатолійовичу 184 000 кг вугілля дерев'яного на суму 552 000, 00 грн, переданого за договором відповідального зберігання №1 від 16.01.2014, на стягнення з Державного підприємства "Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)" на користь Фізичної особи-підприємця Миронця Олега Анатолійовича 552 000, 00 грн.

10.09.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від Фізичної особи-підприємця Миронця Олега Анатолійовича надійшла скарга на бездіяльність головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області Кравчук О.О., яка, за доводами скаржника, полягає у невчиненні дій з періодичної перевірки майнового стану боржника - не рідше ніж один раз на два тижні, а також невчиненні дій щодо притягнення до відповідальності винних посадових осіб боржника за ухилення від виконання рішення суду.

В обгрунтування скарги стягувач зауважив на тому, що йому стало відомо про відкриття боржником нового рахунку у березні 2018 року, тобто після відкриття виконавчого провадження та наквладення арешту на вже виявлені рахунки, що, на думку стягувача, свідчать про ухилення боржника від виконання рішення суду у даній справі.

Таким чином, оскільки на вказаний рахунок державний виконавець наклала арешт лише після звернення стягувача із відповідною заявою та повідомлення вказаних відомостей, у той час як дій по виявленню рахунків державний виконавець самостійно не вчиняла, стягувач просить суд визнати незаконною вказну бездіяльність державного виконавця та, відповідно, зобов'язати державного виконавця проводити перодичні перевірки майнового стану боржника не рідше ніж один раз на два тижні відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

До того ж, посилаючись на вказані вище дії боржника з умисного ухилення від виконання судового рішення та відкриття нових рахунків, стягувач просить суд визнати незаконною бездіяльність державного виконавця стосовно притягнення до відповідальності винних осіб за ухилення від виконання судового рішення та, відповідно, зобов'язання державного виконавця надіслати правоохоронним органам матеріали для притягнення винних посадових осіб боржника до кримінальної відповідальності відповідно до ч. 4 ст. 52, ч. 2 ст. 76 Закону України «Про виконавце провадження».

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.09.2018 зазначену скаргу прийнято та призначено до розгляду на 01.10.2018, а також витребувано від Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області письмові пояснення стосовно скарги Фізичної особи-підприємця Миронця Олега Анатолійовича та матеріали виконавчого провадження ВП №54312986.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.10.2018 відкладено розгляд скарги на 08.10.2018, повторно витребувано від Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області письмові пояснення стосовно скарги Фізичної особи-підприємця Миронця Олега Анатолійовича та матеріали виконавчого провадження ВП №54312986.

У судове засідання 08.10.2018 державний виконавець, представник боржника не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. До того ж, станом на 08.10.2018 державний виконавець не виконав вимог суду та пояснення стосовно скарги стягувача і матеріали виконавчого провадження ВП №54312986 не надав.

Згідно п. 2 розділу І, пп. 2, 3 розділу ІV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5, автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп'ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Виконавцем до Системи обов'язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень.

До Системи в обов'язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

З огляду вищенаведеного, а також ненадання державним виконавцем матеріалів виконавчого провадження, суд здійснював розгляд скарги у даній справі за наявними у ній документами, а також внесеними до Системи відомостями.

Відповідно до приписів ст. ст. 339 та 343 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши та перевіривши подані до скарги докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги Фізичної особи-підприємця Миронця Олега Анатолійовича на бездіяльність Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області з огляду на таке.

Відповідно до приписів ст. ст. 10, 48, 52 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон України «Про виконавче провадження») заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

Виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобовязані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до пп. 6, 11 розділу І, п. 2 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 (в редакції, чинній станом на момент необхідності вчинення виконавчих дій), під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Запит виконавця є письмовим документом, який є обовязковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень.

При виконанні в примусовому порядку виконавчих документів про стягнення сум коштів, що перевищують пять мінімальних розмірів заробітної плати, виконавець у першу чергу перевіряє наявність коштів на рахунках боржника шляхом направлення відповідних запитів, а також перевіряє майновий стан боржника.

Так, відповідно до наявних в матеріалах справи документів постановою Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області від 17.07.2017 відкрито виконавче провадження ВП №54312986 із примусового виконання ухвали господарського суду Київської області від 23.01.2017 у справі №911/1285/15 в частині стягнення з Державного підприємства "Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)" на користь Фізичної особи-підприємця Миронця Олега Анатолійовича 552 000, 00 грн.

Згідно вищевказаної постанови державний виконавець, зокрема, зобов'язав боржника подати декларацію про доходи та майно та попередив боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

В межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем було винесено ряд постанов про накладення арешту на майно та грошові кошти боржника.

До того ж, постановою Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області від 14.12.2017 замінено назву боржника - з Державного підприємства "Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)" на Державне підприємство "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№35)".

За таких обставин, враховуючи приписи норм чинного законодавства, дії щодо перевірки майнового стану боржника - Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№35)", а саме - виявлення рахунків боржника, мали бути вчинені державним виконавцем в межах виконавчого провадження №54312986 на десятий день з дня відкриття відповідного виконавчого провадження - 27.07.2017, та в подальшому зазначені дії мали вчинятися державним виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні, а останнім днем кожної такої перервірки, до моменту звернення стягувача до суду із відповідною скаргою, відповідно є: 10.08.2017, 28.08.2017, 11.09.2017, 25.09.2017, 09.10.2017, 23.10.2017, 06.11.2017, 20.11.2017, 04.12.2017, 18.12.2017, 02.01.2018, 16.01.2018, 30.01.2018, 13.02.2018, 27.02.2018, 13.03.2018, 27.03.2018, 10.04.2018, 24.07.2018, 06.05.2018, 22.05.2018, 05.06.2018, 19.06.2018, 03.07.2018, 17.07.2018, 31.07.2018, 14.08.2018, 28.08.2018.

Однак, як в матеріалах справи, так і в Системі відсутні належні та допустимі докази вчинення державним виконавцем за період з 27.07.2017 по 28.08.2018, в межах виконавчого провадження №54312986, покладеного на нього обов'язку з виявлення не рідше ніж один раз на кожні два тижні рахунків Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№35)", у той час як наявні в матеріалах справи запити державного виконавця до органів доходів і зборів від 26.07.2017 та 07.10.2017 не є належним та допустимим доказом вчинення державним виконавцем дій щодо виявлення усіх рахунків боржника не рідше ніж раз на кожні два тижні, адже відповідні дії були вчинені всього два рази за весь період.

Винесення ж державним виконавцем постанов про арешт коштів боржника не свідчить про дотримання вищевказаного обов'язку, адже більшість відповідних постанов не містить жодного посилання на вчинені дії з отримання інформації про рахунки, як і реквізитів самих рахунків, решта ж постанов винесена за відомостями по рахунках на підставі вище вказаних двох запитів від 26.07.2017 та 07.10.2017.

З огляду вищенаведеного, скарга стягувача щодо бездіяльності державного виконавця в частині вчинення вищенаведених дій з перевірки майнового стану боржника - отримання відомостей про рахунки, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Вимога ж стягувача про зобов'язання державного виконавця проводити періодичні перевірки майнового стану боржника не рідше ніж один раз на два тижні відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» визнається судом безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, позаяк зобов'язання державного виконавця вчиняти відповідні дії на майбутнє лежить поза межам предмету розгляду зазначеної скарги.

Стосовно вимог скаржника про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця щодо притягнення до відповідальності винних осіб за ухилення від виконання судового рішення та, відповідно, зобов'язання державного виконавця надіслати правоохоронним органам матеріали для притягнення винних посадових осіб боржника до кримінальної відповідальності відповідно до ч. 4 ст. 52, ч. 2 ст. 76 Закону України «Про виконавце провадження», слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 52, ч. 2 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо після накладення виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

За наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

За приписами ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак, скаржником не підтверджено належними та допустими доказами обставин відкриття боржником нових рахунків після накладення виконавцем арешту на кошти боржника, адже арешт на грошові кошти боржника державний виконавець накладав неодноразово, у той час як скаржник не вказав та доказово не підтвердив дати відкриття нового рахунку, а також не вказав дати накладення арешту, після якого, на думку скаржника, було відкрито такий новий рахунок.

До того ж, скаржником доказово не доведено обставин наявності передбачених ч. 2 ст. 76 Закону України «Про виконавце провадження» підстав для звернення державного виконавця до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, а тому відповідні посилання стягувача на бездіяльність державного виконавця є необґрунтованими з огляду на їх передчасність.

З огляду необґрунтованості та безпідставності вищевикладених доводів стягувача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги стягувача про визнання незаконною бездіяльність державного виконавця щодо притягнення до відповідальності винних осіб за ухилення від виконання судового рішення та, відповідно, зобов'язання державного виконавця надіслати правоохоронним органам матеріали для притягнення винних посадових осіб боржника до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 43, 73, 74, 123, 126, 129 233, 234, 339, 343, Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 10, 48, 52, 54, 76 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016, суд

постановив:

1. Скаргу Фізичної особи-підприємця Миронця Олега Анатолійовича на бездіяльність Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області задовольнити частково.

2. Визнати незаконною бездіяльність Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області щодо не проведення періодичних перевірок майнового стану боржника.

3. У задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця Миронця Олега Анатолійовича на бездіяльність Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області в решті вимог відмовити.

Повний текст ухвали складено 24.10.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом десяти днів з моменту з дня складення повної ухвали у відповідності ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.А. Ярема