РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2018 року

справа № 927/684/18

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-Комерційна фірма “Север”, вул. Захисників України, буд. 12, м. Чернігів, 14030

до Приватного підприємства “ВОСТОКБУДМОНТАЖ”, Провулок Ніцая, будинок 3,

село Деснянка, Чернігівський район, Чернігівська область, 14039

про стягнення 32084 грн. 87 коп.

без виклику представників учасників справи

встановив:

Товариством з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма “СЕВЕР” подано позов до Приватного підприємства “ВОСТОКБУДМОНТАЖ” про стягнення 32084 грн. 87 коп. заборгованості, що утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки №11 від 16.03.2018.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.09.2018 у справі №927/684/18, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вказаною ухвалою відповідача повідомлено про те, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Від сторін заяв та клопотань не надійшло, відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов не наданий, ухвалу суду від 21.09.2018 отримано 26.09.2018, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №509 від 21.09.2018.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч.8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

16.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «СЕВЕР» (постачальник) та Приватним підприємством “ВОСТОКБУДМОНТАЖ” (покупець) укладено договір поставки №11 (далі - договір), відповідно до п.1.1 якого, постачальник зобов’язався передати (поставити) покупцю товар, а покупець зобов’язався прийняти товар та оплатити його.

Згідно з п.1.2 договору предметом поставки за цим договором є товар з найменуванням та ціною, зазначеним у погоджених специфікаціях та/або інших документах.

Відповідно до п. 2.2 договору оплату товару здійснюється покупцем після 14 банківських днів з моменту поставки товару постачальником, або на умовах попередньої оплати вартості партії товару, на поточний рахунок постачальника.

Пунктом 2.3 договору сторонами було врегульовано, що товар має бути поставлено протягом 14 календарних днів з дати погодження специфікації, якщо інше безпосередньо необумовлене у відповідній специфікації.

Моментом переходу до покупця права власності на товар за цим договором вважається дата фактичної передачі товарів покупцеві за видатковою накладною (п.2.3 договору).

Відповідно до п. 3 договір набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31.12.2018, а у частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов’язань.

За доводами позивача, 25.04.2018 постачальник виставив покупцю рахунок-фактору №1008 на загальну суму 57084 грн. 87 коп. Покупець частково перерахував позивачу 25000 грн. 00 коп., після чого позивачем на підставі видаткових накладних №837 від 26.04.2018 на суму 51328 грн. 78 коп. та № 867 від 04.05.2018 на суму 5756 грн. 09 коп. поставлено товар на загальну суму 57084 грн. 87 коп. (а.с.21-22).

Факт отримання товару за вказаними накладними відповідачем не спростовано.

Відповідач у порушення умов договору оплату за поставлений товар своєчасно та у повному обсязі не здійснив, заборгованість склала 32084 грн. 87 коп.

Згідно із актами звірки взаєморозрахунків №341 від 06.07.2018 (а.с.24) та № 351 від 21.08.2018 (а.с.25), підписаними сторонами та скріпленими печатками сторін, станом на 06.07.2018, 21.08.2018 відповідачем підтверджена заборгованість у сумі 32084 грн 87 коп.

З метою досудового врегулювання спору позивачем направлено на адресу відповідача претензію №647 від 22.08.2018 (а.с. 23) з вимогою сплатити заборгованість у строк до 31.08.2018, яка була залишена відповідачем без відповіді, заборгованість сплачена не була.

Заборгованість у розмірі 32084 грн. 87 коп. заявлена до стягнення позивачем за даним позовом.

Заперечень на позов відповідач у встановлений судом строк не надав.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Спір між сторонами даної справи виник у зв'язку з простроченням виконання відповідачем зобов'язань з оплати одержаного за договором поставки №11 від 16.03.2018 товару.

Договір від 16.03.2018 №11, що укладений сторонами у даній справі, за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт поставки обумовленого договором товару за видатковими накладними №837 від 26.04.2018 на суму 51328 грн. 78 коп. та № 867 від 04.05.2018 на суму 5756 грн. 09 коп.

У визначений у п. 2.2 договору строк відповідач оплату за видатковими накладними №837 від 26.04.2018 на суму 51328 грн. 78 коп. та №867 від 04.05.2018 на суму 5756 грн. 09 коп. здійснив частково, сума заборгованості склала 32084 грн. 87 коп., що відповідачем у справі не спростовано.

З урахуванням викладеного вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 32084 грн. 87 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства “ВОСТОКБУДМОНТАЖ”, провулок Ніцая, буд. 3, с. Деснянка, Чернігівський район, Чернігівська область, 14039, , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «СЕВЕР», вул. Захисників України, б. 12, м. Чернігів, 14030, , заборгованість у сумі 32084 грн. 87 коп. та судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 05.11.2018.

Суддя                                                               М.О. Демидова