ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.11.2018 р.                                                                       Справа № 914/2031/18

Господарський суд Львівської області у складі

Судді Фартушка Т.Б., розглянувши заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (36039, Полтавська область, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 57; ідентифікаційний код: 31316718) від 31.10.2018р. б/н (вх.№2161 від 31.10.2018р.).

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Промсервіс» (80100, Львівська область, м.Червоноград, вул.Корольова, буд.12; ідентифікаційний код: 22343172);

про: видачу судового наказу за вимогою про стягнення з

Товариства з обмеженою відповідальністю «Промсервіс» (80100, Львівська область, м.Червоноград, вул.Корольова, буд.12; ідентифікаційний код: 22343172) заборгованості за Договором від 09.08.2016р. №121910 про надання послуг з організації перевезень відправлень,

у розмірі 5396,59грн. основного боргу, 250,17грн. пені, 208,47грн. тридцяти відсотків річних та витрати по сплаті судового збору.

Представники Учасників справи не викликались.

ВСТАНОВИВ:

31.10.2018р. до Господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (36039, Полтавська область, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 57; ідентифікаційний код: 31316718) від 31.10.2018р. б/н (вх.№2161 від 31.10.2018р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промсервіс» (80100, Львівська область, м.Червоноград, вул.Корольова, буд.12; ідентифікаційний код: 22343172) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промсервіс» (80100, Львівська область, м.Червоноград, вул.Корольова, буд.12; ідентифікаційний код: 22343172) заборгованості за Договором від 09.08.2016р. №121910 про надання послуг з організації перевезень відправлень у розмірі 5396,59грн. основного боргу, 250,17грн. пені, 208,47грн. тридцяти відсотків річних та витрати по сплаті судового збору.

Вирішуючи питання про видачу судового наказу судом встановлено наявність підстав для відмови в видачі судового наказу на підставі п.1 ч.1 ст.152 ГПК України, зважаючи на наступне.

Згідно ч.1 ст.151 ГПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.2-1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу ставка судового збору встановлюються у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Нормою статті 7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1762 гривень.

Заявником в підтвердження сплати судового збору за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу долучено Квитанцію від 31.10.2018р. №46351, проте вказаний документ не містить підпису уповноваженої особи банківської установи про прийняття його до виконання або відмітки про зарахування сплачених згідно вказаного документа коштів до Державного Бюджету України.

Як роз’яснено Вищим господарським судом України у п.п.2.20 п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (із змінами та доповненнями) чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Пунктом 2.21 вказаної Постанови визначено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Згідно приписів статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд зазначає, що в системі документообігу Господарського суду Львівської області (комп’ютерна програма «Діловодство спеціалізованого суду») відсутня інформація про зарахування сплаченого згідно Квитанції від 31.10.2018р. №46351 судового збору в розмірі 176,20грн. до спеціального фонду Державного Бюджету України.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що Заявником при поданні заяви про видачу судового наказу до господарського суду не подано доказів сплати судового збору у встановленому Законом порядку та розмірі.

Приписами п.1 ч.1 ст.152 ГПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

З підстав наведеного суд дійшов висновків про необхідність відмови у видачі судового наказу з підстав відсутності належних, достатніх та допустимих доказів сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу до господарського суду.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 150, 151, 152, 234, 235 ГПК України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промсервіс» (80100, Львівська область, м.Червоноград, вул.Корольова, буд.12; ідентифікаційний код: 22343172) заборгованості за Договором від 09.08.2016р. №121910 про надання послуг з організації перевезень відправлень у розмірі 5396,59грн. основного боргу, 250,17грн. пені, 208,47грн. тридцяти відсотків річних та витрати по сплаті судового збору.

2.          Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

3.          Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою І розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Суддя                                                                                            Фартушок Т. Б.