ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

05 листопада 2018 року                                                    Справа № 913/481/18

Провадження №19/913/481/18

Суддя Косенко Т.В., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви

Відділу освіти Станично – Луганської районної державної адміністрації Луганської області (вул. Центральна, 17 а, смт Станиця – Луганська, Луганська область, 93600)

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельно – монтажне управління” (вул. Незалежності, 128, м. Лисичанськ, Луганська область, 93118)

про стягнення 6964913 грн 62 коп. та розірвання договору підряду №66 від 19.08.2017

В С Т А Н О В И В:

Відділ освіти Станично – Луганської районної державної адміністрації Луганської області звернувся до Господарського суду Луганської області з зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельно – монтажне управління”, в якій він просить:

- стягнути невикористаний аванс у розмірі 6793196 грн 70 коп. та пеню в розмірі 171716 грн 92 коп.;

- розірвати договір підряду №66, укладений 19.08.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Будівельно – монтажне управління” та Відділом освіти Станично – Луганської районної державної адміністрації;

- відстрочити сплату судового збору.

В обґрунтування позовних вимог заявник посилається на те, що відповідно до п.12.3 договору підряду №66 від 19.08.2017 у разі невиконання Генпідрядником договірних зобов’язань протягом зазначеного терміну після закінчення 3-х місяців, отримана сума попередньої оплати повертається Генпідрядником замовнику. Підрядник 12.10.2018 не підтвердив використання авансу, одержаного від Мінфіну за платіжним дорученням №1 від 12.07.2018 на суму 5660997 грн 25 коп. та перерахованого ПДВ Відділом освіти Станично – Луганської районної державної адміністрації Луганської області у розмірі 1132199 грн 45 коп., у той час, як згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов’язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

В порушення вимог п.1 ч.1 ст.164, ч.1 ст.172 Господарського процесуального кодексу України, заявником до позовної заяви не додано доказів надсилання копії позовної заяви з додатками відповідачу, а саме опис вкладення - Товариству з обмеженою відповідальністю “Будівельно – монтажне управління”.

В матеріалах позовної заяви відсутні будь-які відмітки, які б свідчили про одержання відповідачем копії позовної заяви з додатками.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовій збір".

Розмір ставок судового збору встановлений ст. 4 Закону України “Про судовий збір”.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, відповідно до п.п.1, 2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України “Про судовий збір” за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з приписами ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", з 01.01.2018 встановлюється прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1762 грн 00 коп.

Заявником за позовом заявлено одна немайнова вимога - розірвати договір підряду №66, укладеного 19.08.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Будівельно – монтажне управління” та Відділом освіти Станично – Луганської районної державної адміністрації та одна майнова вимога – стягнення невикористаного авансу в розмірі 6793196 грн 70 коп. та пені в розмірі 171716 грн 92 коп.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Звертаючись з відповідним позовом заявником мав бути сплачений судовий збір у загальному розмірі 618462 грн 00 коп.

У позовній заяві заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що позивач є неприбутковою бюджетною установою та у кошторисі на 2018 рік не передбачені витрат на судовий збір.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України “Про судовий збір” враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім’ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров’ю.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України “Про судовий збір” суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати є правом, а не обов'язком суду.

Ураховуючи зміст ст.8 Закону України “Про судовий збір” відстрочення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які свідчать про об'єктивну неможливість сплатити судовий збір під час подання позовної заяви.

Особа, яка заявляє клопотання (заяву) про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За змістом положень ст.8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення судом сплати судового збору з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Стаття 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Крім того, загальний принцип рівності усіх перед законом визначено нормами ст. 24 Конституції України, 7 ГПК України.

У контексті зазначених норм слід мати на увазі, що всі підприємства та організації, які звертаються до господарського суду, за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, зобов’язані дотримуватись процесуальної форми подання позову. При здійсненні судочинства, господарський суд повинен забезпечити процесуальну рівність сторін, не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність достатніх підстав для відстрочення сплати судового збору та не обґрунтовано належними і допустимими доказами відсутність можливості сплатити судовий збір у встановлених законом порядку і розмірі. А самі лише обставини, пов'язані з тим, що Відділ освіти Станично – Луганської районної державної адміністрації Луганської області є неприбутковою бюджетною установою та у кошторисі на 2018 рік не передбачені витрати на судовий збір, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Однак, положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року не означає й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах, а відтак, вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі “Креуз проти Польщі” заява № 28249/95 від 19.06.2001). У даному випадку, накладення судового збору на заявника, передбаченого пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України “Про судовий збір”, і не може порушити принципу розумної пропорційності, доступу до суду, передбаченого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зустрічну позовну заяву б/н від 25.10.2018 Відділу освіти Станично – Луганської районної державної адміністрації Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельно – монтажне управління” про стягнення 6964913 грн 62 коп. та розірвання договору підряду №66 від 19.08.2017 - залишити без руху.

2. Відділу освіти Станично – Луганської районної державної адміністрації Луганської області протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

3. Роз’яснити Відділу освіти Станично – Луганської районної державної адміністрації Луганської області, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набрала законної сили 05.11.2018 та не підлягає оскарженню.

Суддя Т.В. Косенко