ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"22" жовтня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1809/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінова С.В.

при секретарі судового засідання Липі Т.О.

за участю представників:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" (бул. Незалежності, 16, оф. 809-2, Бровари, Київська область, 07400) до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС" (вул. Леніна, 145, Біляївка, Біляївський район, Одеська область, 67600) про відшкодування шкоди 51488,46 грн.;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС", в якому просить господарський суд: про відшкодування шкоди 51488,46 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 1172, 1187,1191,1194 ЦК України та на ст. 27 ЗУ „Про страхування"

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.09.2018 року було відкрито провадження у справі № 916/1809/18 за правилами спрощеного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 24.09.2018 року.

Ухвалою суду від 24.09.2018року, у зв'язку з неможливістю вирішення спору у даному судовому засіданні, господарським судом проголошено перерву на 22.10.2018року.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без участі позивача.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

У судовому засіданні 22.10.2018р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи суд встановив.

03.05.2017 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» (надалі - ПОЗИВАЧ) та ОСОБА_1 було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.1319858.102 (надалі - ДОГОВІР СТРАХУВАННЯ). Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу «КІА Cerato» д/н НОМЕР_1 (надалі -Застрахований ТЗ).

Як вказує позивач, 05.12.2017 року об 11 годині 30 хвилин в м. Києві по вул. Бориспільській відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю Застрахованого ТЗ «КІА Cerato» д/н НОМЕР_1 та автомобілем НОМЕР_2, з напівпричепом «Нуndаі», д.н. НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_2.

Постановою від 31 січня 2018 року Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП.

В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено Застрахований ТЗ «КІА Cerato» д/н НОМЕР_1, що підтверджується Постановою суду.

Враховуючи наявність Договору страхування, власник пошкодженого Застрахованого ТЗ звернувся до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_3, було проведено його огляд, про що складено Протокол огляду пошкодженого ТЗ та складено Рахунок № 9303, згідно якого вартість ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_3 складає 140 560,29 грн.

31.01.2018 року Позивачем складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого:

розмір збитку складає 140 560,29 грн.;

Франшиза складає 750,00 грн;

- до виплати - 139 810,29 гривень.

31.01.2018 року ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» складено страховий акт по справі №1548.206.17.01.01 на суму 139 810,29 гривень, виплату якої здійснено на користь страхувальника через СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 2940 від 05 лютого 2018 року.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_3, було проведено його додатковий огляд, про що складено Протокол огляду пошкодженого ТЗ та складено Рахунок № 1178, згідно якого вартість ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_4 додатково складає 10 678,17 грн.

Також з метою визначення розміру заподіяного збитку складено Звіт № 6700/2 від 24.04.2018 року, відловімо до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля НОМЕР_3 складає 169 718,16 грн.

02.05.2018року Позивачем складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого:

розмір збитку складає 151 238,46 грн.;

Франшиза складає 750,00 грн;

Авансові виплати складають 139 810,29 грн.;

- до виплати - 10 678,17 гривень.

08.05.2018 року ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» складено страховий акт по справі

№1548.206.17.01.01 на суму 10 678,17 гривень, виплату якої здійснено на користь страхувальника через СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 10909 від 08 травня 2018 року.

А отже, загальна сума виплати страхового відшкодування складає 150 488,46 грн.= 139 810.29 грн. +10 678,17 грн.

Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано ОСОБА_2, а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна" згідно Полісу АК/6853328 та АК/6853301, позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу на загальну суму 100 000,00 грн.

Згідно Поліса АК/6853328 ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 100000тис. грн., а франшиза складає 1000,00 грн.

Проте, відповідачем заяву позивача було задоволено частково, а саме на суму 99 000,00 грн. = 100 000грн. -1000грн. (в межах максимального ліміту відповідальності страховика - 100 000,00 грн., та враховуючи франшизу у розмірі 1000,00 грн.).

А отже, залишок невідшкодованої шкоди в порядку регресу (суброгації) складає: 150 488,46 грн. - 99 000,00 грн. = 51 488,46 грн.

Відповідно до Полісу АК/6853328 страхувальником виступає ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» (Відповідач).

Також, власником забезпеченого транспортного засобу - «Frieghtliner» д.н. НОМЕР_5, напівпричепом «Hyndai», д.н. НОМЕР_7 є ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» (Відповідач).

В порядку досудового врегулювання спору, позивачем відповідачу було направлено претензію, яку відповідачем отримано 15.02.2018 року, та - Лист про доплату грошового відшкодування в порядку регресу який відповідачем отримано 29.05.2018 року.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача шкоду в порядку регресу у розмірі 51488,46грн. та 1762грн. судового збору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства

Згідно з ч.ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як вище встановлено господарським судом, 03.05.2017 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ОСОБА_1 було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.1319858.102. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу «КІА Cerato» д/н НОМЕР_1.

Після дорожньо-транспортної пригоди, власник пошкодженого Застрахованого ТЗ звернувся до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 150488,46 грн.

Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про страхування" страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до п.6 ч.4 ст.6 Закону України "Про страхування" видами добровільного страхування можуть бути страхування наземного транспорту (крім залізничного).

Згідно з п.9 ч.1 ст.7 Закону України "Про страхування" в Україні здійснюються такі види обов'язкового страхування: страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно з положеннями ст.27 Закону України "Про страхування", які кореспондуються з положеннями ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з висновком Верховного Суду щодо застосування норм права, викладеним у постанові від 01.02.2018р. у справі №910/22886/16, вказівка "у межах витрат", означає, що загальна сума вимоги, яка заявлена страховиком, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, не може перевищувати суму, яка ним реально сплачена.

Відповідно до ч.2.1 ст.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно з ч.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як вище встановлено господарським судом, винуватцем ДТП визнано ОСОБА_2, а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна" згідно Полісу АК/6853328 та АК/6853301, позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу на загальну суму 100 000,00 грн.

Згідно Поліса АК/6853328 ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 100000тис. грн., а франшиза складає 1000,00 грн.

Проте, відповідачем заяву позивача було задоволено частково, а саме на суму 99 000,00 грн. = 100 000грн. -1000грн. (в межах максимального ліміту відповідальності страховика - 100 000,00 грн., та враховуючи франшизу у розмірі 1000,00 грн.).

А отже, залишок невідшкодованої шкоди в порядку регресу (суброгації) складає: 150 488,46 грн. - 99 000,00 грн. = 51 488,46 грн.

Відповідно до Полісу АК/6853328 страхувальником виступає ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» (Відповідач).

Також, власником забезпеченого транспортного засобу - «Frieghtliner» д.н. НОМЕР_5, напівпричепом «Hyndai», д.н. НОМЕР_7 є ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС»

З урахуванням вищевикладеного господарський суд дійшов висновку про правомірність, обґрунтованість та підставність позовних вимог про стягнення з відповідача 51 488,46 грн. шкоди в порядку регресу.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Іншого відповідачем не доведено.

За таких обставин, господарський суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС" про відшкодування шкоди в розмірі 51488,46 грн. - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС" ((вул. Леніна, 145, Біляївка, Біляївський район, Одеська область, 67600, код 35775931) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" (бул. Незалежності, 16, оф. 809-2, Бровари, Київська область, 07400, ) шкоду в порядку регресу у розмірі 51488,46грн. (п'ятдесят одна тисяча чотириста вісімдесят вісім грн. 46 коп.) та 1762грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн.) судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 29 жовтня 2018 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов