РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.10.2018Справа № 910/11059/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування»

до приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім»

про стягнення 8 268,80 грн.

за участю представників сторін:

від позивача Бердишев В.М. - представник (довіреність б/н від 22.03.2018),

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2018 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОСТО-страхування» (далі - ПрАТ «СК «ПРОСТО-страхування», позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (далі - ПрАТ «Київський страховий дім», відповідач) про стягнення 8 268,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач - ПрАТ «ПРОСТО-страхування», на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу «Просто-Каско Плюс» № 1701537 серії РКS від 08.09.2017, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплатив страхове відшкодування, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.ст. 993, 1188 Цивільного кодексу України набув право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність особи, з вини якої трапилась ДТП, була застрахована відповідачем - ПрАТ «Київський страховий дім», позивач звернувся до останнього з вимогою відшкодувати сплачену позивачем страхову виплату. Враховуючи, що відповідачем не відшкодована заявлена сума, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 8 268,80 грн. у судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.08.2018 відкрито провадження у справі № 910/11059/18 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 25.09.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.09.2018 розгляд справи відкладено, судове засідання призначено на 11.10.2018.

11.10.2018 відділом автоматизованого діловодства суду було зареєстроване подане позивачем клопотання, в якому позивач також надав пояснення щодо підстав та обставин здійснення доплати страхового відшкодування, а також щодо того, чи враховано коефіцієнт фізичного зносу при здійсненні доплати.

У судовому засіданні 11.10.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та правомірними, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в жодне судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 11.10.2018 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

08.09.2017 між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» (страховиком) та ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, страхувальником) був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу «Просто-Каско Плюс» № 1701537 серії РКS (далі - договір добровільного страхування), згідно з умовами якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки HYUNDAI Getz, державний номерний знак НОМЕР_1.

02.11.2017 по вул. Сиваській, 1А у м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки HYUNDAI Getz, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та вантажного автомобіля марки ГАЗ 33021, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3). Внаслідок вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 12.12.2017 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафів в розмірі 340,00 грн. та 255,00 грн.

У зв'язку з настанням страхової події - ДТП за результатами огляду застрахованого транспортного засобу - автомобіля марки HYUNDAI Getz, державний номерний знак НОМЕР_1, були складені акт огляду транспортного засобу № 124496 від 03.11.2017, в якому зазначено про можливу наявність прихованих дефектів, та акт огляду транспортного засобу № 124496 від 30.11.2018, яким зафіксовано наявність такого прихованого дефекту, внаслідок чого у подальшому позивачем була здійснена доплата страхового відшкодування.

Судом встановлено, що згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 126055 від 14.06.2018, матеріальний збиток власника автомобіля марки HYUNDAI Getz, державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 02.11.2017 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становив 7 957,94 грн.

Згідно з рахунками-фактурами № АВ-К-00331 від 07.11.2017 та № АВ-К-00358 від 30.11.2017, складеним СТО - товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «АВТОДОК» (далі - ТОВ «Компанія «АВТОДОК»), загальна вартість відновлювального ремонту склала 8 268,80 грн. (7 319,30 грн. - 949,50 грн.). При цьому судом встановлено, що здійснюючи розрахунок розміру доплати страхового відшкодування у зв'язку з виявленням прихованого недоліку позивачем враховано коефіцієнт фізичного зносу.

На підставі вищевказаних рахунків-фактур СТО позивачем були складені страхові акти № 124496 від 08.11.2017 та № 124496 від 05.12.2017, згідно з якими загальна сума страхового відшкодування, що підлягала виплаті, склала 8 268,80 грн. (7 319,30 грн. - 949,50 грн.).

З матеріалів справи також вбачається, що позивач сплатив суму страхового відшкодування в розмірі 8 268,80 грн. на користь СТО - ТОВ «Компанія «АВТОДОК», що підтверджується платіжним дорученням № 20627 від 08.11.2017 на суму 7 319,30 грн. та № 214105 від 05.12.2017 на суму 949,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов'язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП була застрахована у відповідача - ПрАТ «Київський страховий дім» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/427303 з лімітом відповідальності по майну 100 000,00 грн. та франшизою 0,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, на підставі вищезазначених норм чинного законодавства та у зв'язку з укладенням полісу № АМ/427303 відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок експлуатації вантажного автомобіля марки ГАЗ 33021, державний номерний знак НОМЕР_2.

Матеріали справи свідчать, що 24.04.2018 позивач направив на адресу відповідача заяву про страхове відшкодування № 04-1099 від 23.04.2018, в якій просив відшкодувати сплачену ним страхову суму, проте відповідач в порушення свого обов'язку суму страхової виплати позивачу не відшкодував.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

З огляду на наведені приписи п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк виконання відповідачем грошового обв'язку перед позивачем на момент розгляду та вирішення даного спору по суті настав, проте відповідач доказів виконання вказаного зобов'язання суду не надав. Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про відшкодування відповідачем страхової виплати, що була сплачена позивачем, заявлена правомірно.

Пунктом 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом встановлено, що за умовами полісу № АМ/427303 розмір франшизи становить 0,00 грн. та вирахуванню з суми страхового відшкодування не підлягає.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 37-41, ідентифікаційний код 25201716) на користь приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10, ідентифікаційний код 24745673) витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 8 268,80 грн. (всім тисяч двісті шістдесят вісім грн. 80 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.10.2018.

Суддя О.Г. Удалова