ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/558/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Матуляк П. Я. , секретар судового засідання Юрчак С. Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства "Львівський військовий лісокомбінат", вул.Луганська, буд.3, м.Львів,79034

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Котіля Романа Михайловича АДРЕСА_1

про стягнення штрафу в сумі 323910,00 грн.

за участю:

від позивача: Лось Н.І., довіреність №1 від 17.11.17

від відповідача: Ружицький В.М., ордер серії ІФ №008935 від 16.08.18

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Львівський військовий комбінат" звернулося до господарського суду з позовом до фізичної особи-підприємця Котіля Романа Михайловича про стягнення 323910,00грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами у справі договору підряду №27/8/16-1, що полягає у неповному виконанні технічного завдання щодо кількості заготовленої деревини, відтак, на думку позивача, за порушення договірних умов відповідач повинен сплатити позивачу 323910,00грн. штрафу, як це передбачено п.3.4 договору.

Ухвалою суду від 26.06.18 позовну заяву Державного підприємства "Львівський військовий лісокомбінат" залишено без руху та визначено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем усунуто визначені ухвалою суду від 26.06.18 недоліки позовної заяви, відтак ухвалою суду від 10.07.18 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.08.18, за наслідками якого продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 04.09.18.

04.09.18 судове засідання не відбулося у зв"язку з перебуванням судді Матуляка П.Я. на лікарняному, відтак ухвалою суду від 07.09.18 відкладено підготовче засідання на 21.09.18, за наслідками якого закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 18.10.18.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив вх.№13276/18 від 03.09.18. Зокрема, вказала на те, що п.1.2 даного договору сторони погодили комплекс робіт по заготівлі деревини по Середкевицькому лісництві Магерівського лісгоспу, зокрема РГК квартал 9 вид 14 пл.2,5 га - об"ємом 741 куб.м, РГК квартал 63 вид 2 пл.2,5 га - об"ємом 759 куб.м, проте в порушення умов договору відповідачем не заготовлено 71 куб. м деревини. Зауважила, що твердження відповідача про похибку таксації та скриті дефекти не заслуговують на увагу, оскільки при виявленні дефектів ділової деревини кількість дров не збільшилась, а факт незаготовлення деревини може бути обумовлений різними обставинами, в тому числі розкраданням.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві вх.№11542/18 від 30.07.18, додатковому відзиві вх,312461/18 від 16.08.18 та запереченні на відповідь на відзив вх.№13594/18 від 07.09.18. Зокрема, вказав на те, що відповідач провів вирубку абсолютно всієї деревини, що підтверджується актами виконаних робіт та актами освідчення місць рубок, у яких зафіксовані об"єми заготовленої деревини та факт відсутності недорубу. Зазначив, що розбіжності об"ємів деревини між фактично заготовленою кількістю кубомаси деревини та запланованою пов"язані з похибкою таксації та скритими дефектами(порохня), які не можливо було візуально виявити на момент передачі ділянок у розробку, що підтверджується довідкою Магерівського лісгоспу від 31.07.18 №338. Крім того, звернув увагу на те, що роботи відповідачем виконувалися у 2016 році, проте до моменту звернення до відповідача з претензією у квітні 2018 р. позивач не заявляв жодних претензій до відповідача щодо кількості незаготовленої деревини, відтак, на думку відповідача, згідно з приписами ст.853 Цивільного кодексу України позивач не має права посилатися на відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно та повно з"ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд встановив наступні

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27.08.16 між позивачем - ДП "Львівський військовий лісокомбінат"(постійний лісокористувач Магерівський лісгосп ДП "Львівський військовий лісокомбінат"), як замовником, та відповідачем - фізичною особою-підприємцем Котілем Романом Михайловичем, як виконавцем, укладено договір підряду №27/8/16-1. Зазначений договір підписано сторонами та скріплено їх печатками. Термін дії договору - до моменту його остаточного виконання, але в будь-якому випадку до 30.09.16.

За умовами даного договору виконавець зобов"язався на власний ризик та власними силами виконати комплекс робіт у відповідності до п.1.2, 1.3 цього договору та у термін, передбачений календарним планом заготівлі сортиментної структури, лісорубними квитками №510923 та №510924 від 04.08.16 та картою технологічного процесу на надання послуг в лісовому господарстві.

Пунктом 1.2 даного договору сторони погодили комплекс робіт по заготівлі деревини по Середкевицькому лісництві Магерівського лісгоспу, зокрема:

- РГК квартал 9 вид 14 пл.2,5 га з об"ємом 741 куб.м в т.ч. ділової 527 куб.м, дров 214 куб.м

- РГК квартал 63 вид 2 пл.2,5 га з об"ємом 759 куб.м в т.ч. ділової 357 куб.м, дров 402 куб.м.

Згідно з п.1.3 даного договору на роботи, що виконуються, складаються за встановленими формами документи, які є невід"ємною частиною цього договору, у тому числі карта технологічного процесу, технічне завдання, акт виконаних робіт, акт огляду місць заготівлі деревини.

Пунктом 2.1 договору сторони визначили обов"язок виконавця виконувати всі вимоги замовника з приводу виконання робіт, вказаних у технічному завданні, а пунктом 2.3.2 - право замовника контролювати дотримання проведення робіт.

Згідно з п.3.4 договору у випадку невиконання технічного завдання з виконавця стягується штраф у розмірі вартості найбільш цінного сортименту даної ділянки за кожний 1 куб. м незаготовленої деревини.

Всі роботи по розробці лісосік виконуються виконавцем згідно карти технологічного процесу, технічного завдання та в термін до 30.09.16(п.4.3 договору).

Розділом 5 спірного договору сторони визначили порядок приймання робіт. Зокрема, згідно з п.5.2 після виконання всього об"єму робіт по цьому договору складається акт огляду місць заготівлі деревини, в якому замовник за наявності вказує зауваження, пропозиції по їх усуненню, види та суми порушень природоохоронного законодавства. У разі виявлення замовником порушень технології розробки лісосіки, порушень природоохоронного законодавства та термінів розробки лісосіки ним можуть складатися акти(п.5.3 договору).

Згідно актів виконаних робіт та актів освідчення місць рубок, копії яких містяться в матеріалах справи, у кварталі №9 виділу №14 фактично заготовлено 690,57 куб.м, а у кварталі №63 виділу 32 - 737,27 куб.м, що на 71 куб.м менше, ніж передбачено умовами договору. Разом з тим, зазначені акти підписано представниками Магерівського лісгоспу без жодних зауважень та заперечень та скріплено печаткою Магерівського лісгоспу. Крім того, довідкою Магерівського лісгоспу від 31.07.18 №338 підтверджується, що відповідачем виконано заготівельні роботи всієї наявної(фізичної) деревини, що знаходилась у межах ділянок; поділ на сорти, облік та відпуск лісопродукції здійснювали відповідальні особи- працівники лісгоспу; недорубів, неправомірного відчуження деревини та порушення інших умов договору зі сторони відповідача уповноваженими представниками Магерівського лісгоспу не виявлено; розбіжність об"ємів деревини між фактично заготовленою та запланованою пов"язана з похибкою таксації та скритими дефектами(порохня), які не можливо було візуально виявити на момент передачі ділянок у розробку.

01.02.18 Військовою прокуратурою Західного регіону України направлено позивачу листа про усунення порушень вимог Господарського кодексу України, що зумовило звернення позивача до відповідача з претензією №206 щодо сплати штрафу за невиконання технічного завдання у розмірі 323910,00грн., як це передбачено п.3.4 договору.

У відповідь на зазначену претензію відповідач повідомив позивача про те, що ним належно виконано умови договору.

Предметом даного спору є стягнення з відповідача 323910,00грн. штрафу у відповідності до п.3.4 договору за невиконання технічного завдання.

При вирішенні даного спору суд здійснив наступні

ВИСНОВКИ:

Згідно з приписами статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Аналогічні положення закріплено у ст.174 Господарського кодексу України: господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 202 цього ж Кодексу встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до приписів статті 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом(ст.639 Цивільного кодексу України).

За змістом ст.173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Наведена правова норма кореспондується зі статтею 509 Цивільного кодексу України, згідно якої зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

З правового аналізу змісту даного договору та характеру договірних правовідносин сторін вбачається, що такий договір за своєю правовою природою є договором підряду, відтак до даних правовідносин підлягають застосуванню загальні положення про підряд, врегульовані параграфом 1 глави 61 Цивільного кодексу України та відповідних положень господарського кодексу України. Так, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України, ст.318 Господарського кодексу України).

Спірний договір, укладений між сторонами, є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.852 Цивільного кодексу України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором

За змістом ст.853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

З урахуванням викладеного, суд констатує, що обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акту виконаних робіт) законом покладений саме на позивача (замовника).

Згідно актів виконаних робіт та актів освідчення місць рубок, копії яких містяться в матеріалах справи, у кварталі №9 виділу №14 фактично заготовлено 690,57 куб.м, а у кварталі №63 виділу 32 - 737,27 куб.м, що на 71 куб.м менше, ніж передбачено умовами договору. Разом з тим, зазначені акти підписано представниками Магерівського лісгоспу без жодних зауважень та заперечень та скріплено печаткою Магерівського лісгоспу. Жодних претензій щодо якості роботи, кількості незаготовленої деревини позивач відповідачу на момент підписання вищезазначених актів не заявляв. Жодних дій, передбачених вищенаведеними правовими нормами, позивачем не вчинено. Претензія позивача з вимогою сплатити штраф за невиконання технічного завдання не є належним доказом вчинення позивачем дій, передбачених вищенаведеними правовими нормами, оскільки адресовано відповідачу 19.04.18 - поза межами строків, визначених вищенаведеними правовими нормами.

При цьому суд констатує, що згідно з п.5.2 договору після виконання всього об"єму робіт по цьому договору складається акт огляду місць заготівлі деревини, в якому замовник за наявності вказує зауваження, пропозиції по їх усуненню, види та суми порушень природоохоронного законодавства. У разі виявлення замовником порушень технології розробки лісосіки, порушень природоохоронного законодавства та термінів розробки лісосіки ним можуть складатися акти(п.5.3 договору).

Зауважень, виду та суми порушень позивачем у актах приймання-передачі та актах освідчення місць рубок не вказувалося, актів у відповідності до п.5.3 договору не складалося.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання(ст.614 Цивільного кодексу України).

Довідкою Магерівського лісгоспу від 31.07.18 №338 підтверджується, що відповідачем виконано заготівельні роботи всієї наявної(фізичної) деревини, що знаходилась у межах ділянок; поділ на сорти, облік та відпуск лісопродукції здійснювали відповідальні особи- працівники лісгоспу; недорубів, неправомірного відчуження деревини та порушення інших умов договору зі сторони відповідача уповноваженими представниками Магерівського лісгоспу не виявлено; розбіжність об"ємів деревини між фактично заготовленою та запланованою пов"язана з похибкою таксації та скритими дефектами(порохня), які не можливо було візуально виявити на момент передачі ділянок у розробку.

Оскільки згідно умов договору замовником є ДП "Львівський військовий лісокомбінат"(постійний лісокористувач Магерівський лісгосп ДП "Львівський військовий лісокомбінат"), довідка Магерівського лісгоспу від 31.07.18 №338 є належним та допустимим доказом відсутності вини відповідача у невиконанні технічного завдання.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням(ч.2ст.4 Господарського процесуального кодексу України).

Так, право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до приписів вказаної статті кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або Законом.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Із приписів вищенаведених правових норм випливає, що позивач, звернувшись до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, зобов'язаний довести наявність або відсутність факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, що пов'язані з його особою.

Приймаючи до уваги той факт, що претензія позивача з вимогою сплатити штраф за невиконання технічного завдання адресована відповідачу поза межами строків, визначених ст.852, 853 Цивільного кодексу України, судом не приймаються до уваги доводи позивача, оскільки спростовуються вищенаведеним. Водночас, суд вважає обґрунтованими твердження відповідача щодо відсутності його вини у порушенні умов договору.

В контексті викладеного, позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати за правилами ст.129 ГПК України залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.8, 124, 129, 129-1 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.173, 174, 193 Господарського кодексу України, ст. 11, 202, 509, 525, 526, 610, 611, 612, 614, 629, 852, 853 Цивільного кодексу України, ст.ст. 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

відмовити в позові Державного підприємства "Львівський військовий комбінат" до фізичної особи-підприємця Котіля Романа Михайловича про стягнення 323910,00грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.10.2018

Суддя Матуляк П. Я.