ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

05.11.2018 м. ХарківСправа № 922/2763/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

розглянувши без виклику представників учасників процесу заяву Керівника Харківської місцевої прокуратури № 4 (вх. № 30783 від 29.10.2018) про вступ у справу № 922/2763/18

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перехрестя Плюс", м. Харків
про стягнення коштів 5 211 589,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перехрестя Плюс", про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 5211589,58 грн. (вх. № 2763/18 від 08.10.2018). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, не оформивши належним чином правовідносини щодо користування земельною ділянкою, у період з 01.10.2016 по 30.09.2018 не сплачував плату за землю за користування земельною ділянкою по просп. Льва Ландау, 182 у м. Харкові (кадастровий номер №:02:043:0048) у встановленому законодавчими актами розмірі . Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін; підготовче засідання призначено на 06.11.2018 о 12:00.

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 4 подав до суду заяву в порядку ст. 53 ГПК України про вступ у справу № 922/2763/18 (вх. № 30783 від 29.10.2018).

02.11.2018 від представника Харківської міської ради до суду надійшли заперечення (вх. № 31221 від 02.11.2018) на заяву Харківської місцевої прокуратури №4, в якій позивач заперечує проти вступу прокурора у справу №922/2763/18 в інтересах територіальної громади м.Харкова через недоведеність належним чином підстав для такого вступу.

Розглянувши зазначене повідомлення та матеріали справи № 922/2763/18, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

У заяві прокурор вказує, що Харківською міською радою залишено поза увагою те, що рішенням сесії Харківської міської ради №1848/15 від 25.02.2015 «Про надання земельних ділянок для будівництва обєктів» припинене АТ «Концерн АВЕК та К» право користування земельною ділянкою площею 4,6890 га. (кадастровий номер :02:043:0048), по пр. Пятдесятиріччя СРСР, 182 за його добровільною відмовою (лист від 11.02.2015 №67). У звязку із тим, що договір оренди землі від 23.03.2006 №20 визнано таким, що втратив чинність з моменту реєстрації угоди про розірвання договору оренди землі ТОВ «Перехрестя Плюс» було надано в оренду земельну ділянку із земель територіальної громади м.Харкова площею 4,6890 га (кадастровий номер :02:043:0048) за рахунок земель житлової та громадської забудови для будівництва торговельно-сервісного комплексу з реконструкцією існуючих будівель по пр.Пятдесятиріччя СРСР, 182. З моменту отримання права власності на вказані нежитлові будівлі та до теперішнього часу ТОВ «Перехрестя Плюс» використовується земельна ділянка фактичною площею 4,6890 га., яка встановлена відповідно до зовнішніх меж паркану навколо вказаних нежитлових будівель. На думку прокурора безоплатним використуванням земель комунальної власності ТОВ «Перехрестя Плюс» завдано значно більших збитків територіальній громаді м.Харкова, що перевищує у чотири рази заявлену позивачем до стягнення суму. Вказані обставини не відповідають інтересам територіальної громади та свідчать про неналежне здійснення Харківською міською радою представництва інтересів територіальної громади в суді.

При цьому всупереч вимогам статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокуром не надано жодного доказу на підтвердження своєї позиції.

Однією з визначених статтею 121 Конституції України функцій прокуратури є представництво інтересів громадянина або держави в суді.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Разом з тим, частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Аналіз частин третьої, четвертої статті 53 ГПК України у взаємозв'язку з частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що участь прокурора в судовому процесі в господарських судах стає можливою за умови, крім іншого, обгрунтування підстав для звернення до суду, а саме нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу.

Таким чином, згідно з частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб'єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб'єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:

1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб'єктів, у порядку, визначеному законом;

2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Аналіз частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обгрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб'єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб'єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

Відповідно до ст.4 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорю вальних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Суд враховує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Прокурором не надано рішення Харківської міської ради №1848/15 від 25.02.2015 «Про надання земельних ділянок для будівництва обєктів», на яке посилається у своїй заяві, розмір збитків, що мають бути заявлені до стягнення з ТОВ «Перехрестя Плюс» не наведений, відповідний розрахунок до заяви також не доданий.

Отже, прокурор не надав жодного доказу в обґрунтування неналежного представництва позивачем інтересів територіальної громади у суді.

З урахуванням вищенаведеного суд прийшов до висновку, що підстави для вступу прокурора до участі у справі №922/2763/18 в інтересах територіальної громади м.Харкова відсутні, а вказана заява підлягає поверненню.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом в ухвалі від 19 липня 2018 року у справі № 822/1169/17.

Керуючись ст. 53, п. 4 ч. 5 ст. 174, ст.ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути заяву (вх.№30783 від 29.10.2018) керівнику Харківської місцевої прокуратури №4 разом із доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення господарським судом її повного тексту через господарський суд Харківської області (п. 17.5 Перехідних положень до Господарського процесуального кодексу України).

Інформацію по справі, що розглядається, може бути отримана на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: www.court.gov.ua.

Ухвалу складено та підписано 05.11.2018.

Суддя ОСОБА_1