РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.11.2018Справа № 910/12590/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному провадженні справу

за позовом Інституту політичних і етнонаціональних досліджень ім. І.Ф. Кураса НАНУ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІБК «Укртехспецбуд-ТД»

про стягнення заборгованості за оренду приміщення в розмірі 46499,99 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Інститут політичних і етнонаціональних досліджень ім. І.Ф. Кураса НАНУ звернувся до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІБК «Укртехспецбуд-ТД» про стягнення заборгованості за оренду приміщення в розмірі 46499,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за Договором про реструктуризацію боргу за 2018 рік № 1 від 03.05.2018, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2018 відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи характер спірних правовідносин, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 21.09.2018 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9, кв. 43 та була отримана відповідачем 25.09.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення № 442.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2017 року між Інститутом політичних і етнонаціональних досліджень ім. І.Ф. Кураса НАНУ (далі - орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІБК «Укртехспецбуд-ТД» (далі - орендар, відповідач) укладено Договір оренди нерухомого майна, що знаходиться у віданні НАН України та обліковується на балансі установ, організацій та підприємств НАН України № 36 (далі - Договір), відповідно до умов якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме державне майно: кімнату 115 (далі - майно) площею 182,1 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 8, на першому поверсі адміністративної будівлі, що перебуває на балансі Інституту політичних і етнонаціональних досліджень ім. І.Ф.Кураса НАН України, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку від 01.02.2017 і становить за незалежною оцінкою станом на 31.01.2017 - 1 827 738 грн. (без ПДВ).

Майно передається в оренду з метою використання під офіс (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору орендар вступає у строкове платне користування майно у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору (у разі нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації Договору) та акту приймання-передачі майна.

Згідно з п. 3.1 Договору орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.95 № 786 із змінами (далі - методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - січень 2017 - 27 416,07 грн. Крім орендної плати орендар сплачує орендодавцю по розрахункам орендодавця: відшкодування комунальних платежів, відшкодування податку на землю, витрати на утримання будинку та прилеглої території, інші витрати за Договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

У відповідності до п. 3.3 Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

За умовами п. 3.4 Договору орендна плата перераховується орендарем відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

Пунктом 3.5 Договору узгоджено, що у разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого або останнього місяців оренди) добова, орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місця пропорційно дням користування.

Згідно з п. 3.11 Договору у разі припинення (розірвання) Договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції балансоутримувача.

Пунктом 5.4 Договору визначено, що орендар зобов'язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Цей Договір діє з 05.04.2017 до 01.04.2020 включно (п. 10.1 Договору).

Відповідно до п. 10.9 Договору у разі припинення або розірвання Договору орендоване майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю. У разі, якщо орендар затримав повернення орендованого майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі. Обов'язок щодо складання акту приймання-передачі про повернення майна покладається на орендаря (п. 10.11 Договору).

За актом передачі-приймання приміщення від 01.04.2017 до Договору, орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування об'єкт оренди.

15.03.2018 сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, за умовами якої сторони дійшли згоди з 15.03.2018 достроково розірвати договір оренди № 36 від 05.04.2017.

За актом зворотної передачі (повернення) приміщення та майна від 15.03.2018 до Договору орендар повернув, а орендодавець прийняв орендоване приміщення.

Також, 05 квітня 2017 між Інститутом політичних і етнонаціональних досліджень ім. І.Ф. Кураса НАНУ (далі - балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІБК «Укртехспецбуд-ТД» (далі - орендар) укладено Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 36-В, за умовами якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кутузова, 8, розрахункова площа 2519,7 кв.м., а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих орендодавцем за цим Договором.

Орендар користується приміщенням, яке складається з приміщення загальною площею 182,1 кв.м., розміщеного на 1-му поверсі будівлі інституту, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку від 01.02.2017 і становить за незалежною оцінкою станом на 31.01.2017 - 1 827 738 грн. (без ПДВ) відповідно до плану розміщення приміщення, що додається до Договору оренди.

Пунктом 2.2.2 означеного Договору визначено, що орендар зобов'язаний не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем, отримати рахунок та нести плату на рахунок балансоутримувача (або організації, що обслуговує будівлю), санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, за комунальні послуги, а також відшкодувати податок за землю.

03 травня 2018 сторонами укладено Договір про реструктуризацію боргу за 2018 (далі - Угода), за умовами якої орендар зобов'язується з 03.05.2018 по 31.08.2018 погасити заборгованість перед орендодавцем, встановленому даним Договором порядку.

Загальна заборгованість послуг орендаря становить 85 375,31 грн. (п. 2.1 Угоди).

Пунктом 3.1 Угоди сторонами узгоджено порядок здійснення оплати, а саме:

- 15 375 грн. до 31.05.2018;

- 23 333,33 грн. до 30.06.2018;

- 23 333,33 грн. до 31.07.2018;

- 23 333,33 грн. до 31.08.2018.

Згідно з п. 4.1 Договору орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити борг згідно п. 3.1 цього Договору.

Як зазначає позивач, ТОВ ««ІБК «Укртехспецбуд-ТД» належним чином не виконало взяті на себе зобов'язання за договором в частині повної та своєчасної сплати орендної плати та відшкодування вартості отриманих комунальних послуг, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 17.09.2018 становить 46 499,99 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Укладений між сторонами договір є договором оренди, а відтак між сторонами виникли орендні правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України, ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України і згідно зі ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

При цьому, зобов`язання в силу вимог ст. 525,526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (ч. 1 ст. 286 ГК України).

Згідно з п. 3.1 Договору орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.95 № 786 із змінами (далі - методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - січень 2017 - 27 416,07 грн. Крім орендної плати орендар сплачує орендодавцю по розрахункам орендодавця: відшкодування комунальних платежів, відшкодування податку на землю, витрати на утримання будинку та прилеглої території, інші витрати за Договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

У відповідності до п. 3.3 Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно з ч. 5 ст. 762 ЦК України, ч. 3 ст. 285 ГК України та п. 5.4 Договору орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату у встановлених розмірах та у відповідні строки.

За умовами п. 3.4 Договору орендна плата перераховується орендарем відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

Крім того, сторонами було укладено Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 36-В від 05.04.2017.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 2.2.2 означеного Договору визначено, що орендар зобов'язаний не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем, отримати рахунок та нести плату на рахунок балансоутримувача (або організації, що обслуговує будівлю), санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, за комунальні послуги, а також відшкодувати податок за землю.

27.02.2018 сторонам складено та підписано Акт звіряння взаємних розрахунків, відповідно до якого, за відповідачем станом на 27.02.2018 обліковується заборгованість в розмірі 81 837,99 грн.

Також, 27.02.2018 відповідачем надано позивачу Гарантійний лист, відповідно до якого, відповідач зобов'язувався сплатити борг за період з 01.01.2018 по 28.02.2018 у розмірі 81 837,99 грн. до 14.03.2018.

15.03.2018 сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, за умовами якої сторони дійшли згоди з 15.03.2018 достроково розірвати договір оренди № 36 від 05.04.2017.

03 травня 2018 сторонами укладено Договір про реструктуризацію боргу за 2018 (далі - Угода), за умовами якої орендар зобов'язується з 03.05.2018 по 31.08.2018 погасити заборгованість перед орендодавцем, встановленому даним Договором порядку.

Загальна заборгованість послуг орендаря становить 85 375,31 грн. (п. 2.1 Угоди).

Пунктом 3.1 Угоди сторонами узгоджено порядок здійснення оплати, а саме:

- 15 375 грн. до 31.05.2018;

- 23 333,33 грн. до 30.06.2018;

- 23 333,33 грн. до 31.07.2018;

- 23 333,33 грн. до 31.08.2018.

Згідно з п. 4.1 Договору орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити борг згідно п. 3.1 цього Договору.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідачем в свою чергу, не надано суду доказів на підтвердження оплати орендних платежів та відшкодування вартості спожитих комунальних послуг у повному обсязі та у строки визначені як Договором, так і Угодою.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань, в частині своєчасної та повної сплати орендної плати та відшкодування вартості спожитих комунальних послуг підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення основного боргу в розмірі 46 499,99 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІБК «Укртехспецбуд-ТД» (03148, м. Київ, вулиця Гната Юри, будинок 9, кімната 43; ідентифікаційний код: 35944802) на користь Інституту політичних і етнонаціональних досліджень ім. І.Ф. Кураса НАН України (01011, м. Київ, вулиця Генерала Алмазова, будинок 8; ідентифікаційний код: 16394076) заборгованість в розмірі 46 499 (сорок шість тисяч чотириста дев'яносто дев'ять) грн. 99 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 256 та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено: 05.11.2018.

Суддя О.А. Грєхова