ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Чернівці

24 жовтня 2018 року Справа № 926/1548/18

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гушилик С.М. та секретаря судового засідання Попової К.Г. розглянувши справу №926/1548/18

За позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м.Київ, бульвар Шевченка, 18)

До відповідача ОСОБА_1 соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації (59200, м.Вижниця, Чернівецька область, вул.Українська, 86)

Про стягнення заборгованості в сумі 57439,33 грн. по відшкодуванню витрат понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за 2017 рік

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 представник (дов.№2640 від 12.12.17р.)

Від відповідача: ОСОБА_3 нач. відділу управління (дов.№29 від 09.10.18р.)

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" звернулося з позовом до ОСОБА_1 та соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації про стягнення заборгованості в сумі 57439, 33 грн. по відшкодуванню витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за 2017 рік.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем норм чинного законодавства щодо відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах окремим категоріям громадян, на яких поширюється дія норм Законів України "Про жертви нацистських переслідувань", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний статус", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Законі України "Про охорону дитинства".

В період з січня 2017 року включно по грудень 2017 року ПАТ "Укртелеком" в особі Чернівецької філії надавав телекомунікаційні послуги пільговим категоріям населення Вижницького району з урахуванням пільг, встановлених законодавством, розмір яких підтверджується розрахунками видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг за формою №2 пільга. Однак впродовж 2017 року відповідач не реєстрував фінансові зобовязання перед позивачем по відшкодуванню витрат на надання послуг звязку із пільгами та не проводив оплату витрат позивача, повязаних із наданням пільг з січня 2017 року. 22.03.2018 року позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо здійснення відшкодування витрат, повязаних із наданням населенню пільг по користуванню телекомунікаційними послугами на сумі 57439,33 грн. Однак, станом на день звернення до суду відповідач свої зобовязання не виконав, заборгованість по відшкодуванню витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах не погасив.

Протоколом автоматичного розподілу справи між суддями справу №926/1548/18 передано судді Гушилик С.М.

Ухвалою суду від 21.09.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №926/1548/18 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін суддею одноособово, розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 10.10.2018 року.

09.10.2018 року на адресу господарського суду Чернівецької області від відповідача ОСОБА_1 соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації надійшло клопотання про розгляд справи без його участі (вх.№3152) та відзив на позовну заяву(вх.№3155), в якому останній заперечує проти заявлених вимог та просить суд відмовити в задоволені позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що управління не має власних обігових коштів, якими б могло самостійно розпоряджатись, а ті, що надходять на рахунки установи, мають цільове призначення, зміна якого заборонена чинним законодавством. Також відповідач в своєму відзиві зазначив, що протягом 2017 року позивачу неодноразово направлялись лист/клопотання, щодо надання актів звіряння та розрахунків за надані пільги окремим категоріям громадян, проте зазначені листи/клопотання виконані не були, що призвело до того, що заборгованість за 2017 рік станом на 01.01.2018 року не була зареєстрована в казначейській службі, а тому управління не має можливості виплатити заборгованість. Також відповідач зазначає, що після створення на територіальних громад, пройшов розподіл дохідної та видаткової частини коштів місцевого бюджету, а також всі субвенції державного бюджету надходять від ОТГ.

Позивач, 10.10.2018 року через відділ документального забезпечення та аналітичної роботи суду подав відповідь на відзив, в обґрунтування якого посилається на те, що ОТГ, які створені та функціонують на території Вижницького району не мають відповідних обовязків щодо веденя реєстрів пільговиків та проведення розрахунків із підприємствами та установами, які надають послуги населенню відповідної ОТГ.

В судовому засіданні, 10.10.2018 року за усним клопотанням сторін оголошено перерву.

23.10.2018 року на адресу суду від відповідача надійшла копія договору №01/1 497/17 від 27.11.2017 року про відшкодування пільг за телекомунікаційні послуги за 2017 рік, за яким пройшов розподіл фінансування витрат на соціальні пільги по населеним пунктам.

В судовому засіданні, 24.10.2018 року представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені ним позовні вимоги, при цьому він підтвердив, що договір №01/1 497/17 від 27.11.2017 року дійсно підписаний сторонами, але послуги позивачем у 2017 році були надані, а розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг, наданих громадянам Вижницького району є ОСОБА_1 соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації, а відтак на відповідача покладається відшкодування понесених витрат.

Представник відповідача в судовому засіданні, 24.10.2018 року заперечив проти задоволення позовних вимог позивача з підстав викладених у своєму відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Чернівецької філії ПАТ "Укртелеком" надано протягом січня - грудня 2017 року телекомунікаційні послуги на пільгових умовах споживачам Вижницького району на суму 57439,33 грн, які мають пільги з їх оплати згідно Законів України "Про жертви нацистських переслідувань", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний статус", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та "Про охорону дитинства". Факт надання послуг та фактичне споживання їх споживачами, які користуються такими пільгами, підтверджується розрахунком видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг у період січень грудень 2017 року (Форма №2-пільга) громадянам Вижницького району на суму 57439,33 грн., а саме: за січень 2017 року 5092,72 грн., за лютий 2017 року 5076,26 грн., за березень 2017 року 5060,11 грн., за квітень 2017 року 5032,92 грн., за травень 2017 року 5035,09 грн., за червень 2017 року 5049,73 грн., за липень 2017 року 4965,23 грн., за серпень 2017 року 4935,78 грн., за вересень 4947,69 грн., за жовтень 4934,88 грн., за листопад 3612,94 грн., за грудень 3695,98 грн.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України "Про телекомунікації", телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

У пункті 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012 року (далі - правила) визначено, що установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня предявлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Статтею 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", встановлено, що пільги щодо оплати послуг зв'язку та критерії їх надання визначаються виключно законами України.

Так, відповідно до статті 91 Бюджетного кодексу України, видатки на відшкодування вартості послуг зв'язку, наданих пільговим категоріям громадян, здійснюються з місцевих бюджетів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету (далі порядок №256), яким встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Зокрема, пунктом 2 постанови визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Відповідно до пункту 3 Порядку №256, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Отже, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг, наданих громадянам Вижницького району є ОСОБА_1 соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації, а тому, на підставі зазначених норм закону та положень Постанови та Порядку №256, відшкодування витрат понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян має здійснюватися відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Згідно частини 1 пункту 8 Порядку №256, отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у пятиденний термін здійснюють розрахунки з постачальниками відповідних послуг (ч. 2 п.8 Порядку ).

Згідно пунктом 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України №117 від 29.01.2003 року, підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2 пільга".

На виконання вищезазначених вимог позивач щомісячно у письмовій та електронній формі направляв відповідачу розрахунки видатків за формою 2 пільга, акти звіряння розрахунків за формою №3 пільга, які останнім не підписувались та не повертались.

При цьому, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №117 від 29.01.2003 року, ОСОБА_1 соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації є не лише розпорядником бюджетних коштів, а й органом, що контролює відомості, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Аналогічні положення містяться в статті 193 ГК України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно статті 599 ЦК України та статті 202 ГК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний статус", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено надання пільг при оплаті за послуги зв'язку (телекомунікаційні послуги).

Положеннями статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

ОСОБА_1 соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації, яке є розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг населення Вижницького району, зобов'язане було здійснювати відшкодування витрат, понесених позивачем, внаслідок надання послуг зв'язку пільговим категоріям населення, які проживають на вищезазначеній території, за рахунок державних субвенцій.

Відповідно до частини першої статті 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Зі змісту статті 617 Цивільного кодексу України вбачається, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

За приписами статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 3 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають керуватися нормами міжнародних договорів, ратифікованих законами України.

Згідно з вимогами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "ОСОБА_1 ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 року та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004 року зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі №913/230/17, від 13.02.2018 року у справі №927/345/17, від 14.02.2018 року у справі №921/177/17 г/14, від 20.03.2018 року у справі №921/7/17 г/17, від 23.03.2018 року у справі №904/6252/17.

За таких обставин, ОСОБА_1 соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації відповідає за своїми зобов'язаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь яких третіх осіб.

Таким чином, заперечення відповідача спростовується вищевикладеним.

Згідно з частини 6 статті 48 Бюджетного кодексу України, бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень ч. 1 4 ст. 48 Бюджетного кодексу України.

У листі від 30.06.2011 року № 31 07310 10 24/16584 Міністерство фінансів України роз'яснило, зокрема, що деякі програми, які відносяться до державних програм соціального захисту населення, є державною гарантією і одержувачу не може бути відмовлено в їх наданні у разі, якщо він має на них право. У цьому випадку проводиться відшкодування витрат за фактично спожиті послуги (нараховані соціальні виплати) в межах встановлених норм (розмірів).

Таким чином, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Телекомунікаційні послуги на пільгових умовах позивачем надавались не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього. Як наслідок, уповноважений на те державою орган - відповідач у справі, в силу закону, має ці витрати позивачу відшкодувати за рахунок бюджетних коштів.

Судом враховуються приписи статей 74, 76, 77 ГПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог заперечень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 13, 73, 74, 75, 76, 77, 86, 129, 194, 219, 232, 233, 236 238, 240 241, 247 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш ИВ :

1.Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (код 21560766, м.Київ, бульвар Шевченка, 18) до ОСОБА_1 соціального захисту населення Вижницької районної адміністрації (код 03196274, м.Вижниця, Чернівецька область, вул.Українська, 86) про стягнення заборгованості в сумі 57439,33 грн. по відшкодуванню витрат понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за 2017 рік задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 соціального захисту населення Вижницької районної адміністрації (код 03196274, м.Вижниця, Чернівецька область, вул.Українська, 86) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (код 21560766, м.Київ, бульвар Шевченка, 18) 57439,33 грн. заборгованості по витратах понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за 2017 рік та 1762,00 грн. судового збору.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України). Однак, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Повний текст рішення складено 26.10.2018 року

Суддя С.М. Гушилик