ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"09" жовтня 2018 р. Справа № 918/47/18

Суддя Північно-західного апеляційного господарського суду Олексюк Г.Є.

розглянувши заяву приватного вищого навчального закладу "Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем'янчука" (вх. № 30617/18 від 25.09.2018р.) про відвід колегії суддів у справі №918/47/18

за апеляційною скаргою заступника керівника Рівненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради на рішення Господарського суду Рівненської області від 22.05.2018р. у справі № 918/47/18 (суддя - Політика Н.А.)

за позовом приватного вищого навчального закладу "Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем'янчука" (м. Рівне)

до Рівненської міської ради (м. Рівне)

за участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1) Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради (м. Рівне); 2) Управління бюджету і фінансів виконавчого комітету Рівненської міської ради (м. Рівне)

про стягнення коштів в сумі 11 271 815 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 22.05.2018р. у справі №918/47/18 позов приватного вищого навчального закладу "Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем'янчука" до Рівненської міської ради про стягнення коштів в сумі 11 271 815 грн. задоволено частково; стягнуто з Рівненської міської ради на користь Приватного вищого навчального закладу "Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем'янчука" 1 950 000 грн. безпідставно набутих коштів, 5 890 429, 07 грн. інфляційних втрат, 117 606,43 грн. судового збору. В задоволенні позову в частині стягнення 1 543 811 грн. 93 коп. інфляційних втрат та 1 887 574 грн. збитків - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, заступник керівника Рівненської місцевої прокуратури звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині частково задоволених позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат в розмірі 5 890 429,07 грн., прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.08.2018р. скаржнику поновлено пропущений процесуальний строк на оскарження рішення суду; відкрито апеляційне провадження у справі.

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 21.08.2018р. у зв'язку із перебуванням у відпустці судді (члена колегії) Бучинської Г.Б. та відповідно до пункту 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та пункту 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, у Рівненському апеляційному господарському суді було призначено автоматичну зміну складу колегії суддів.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 21.08.2018р. автоматизованою системою документообігу суду внесено зміни до її складу та визначено новий склад: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя суддя Огороднік К.М., суддя Філіпова Т.Л..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 21.08.2018р. апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду та призначено до розгляду на 26.09.2018р. на 14:10 год.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 31.08.2018р., за наслідками розгляду заявленого позивачем відводу складу колегії суддів, керуючись нормами статті 39 ГПК України, було зупинено провадження у справі у зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.09.2018р. (суддя Коломис В.В.) в задоволенні заяви позивача про відвід колегії суддів в справі №918/47/18 було відмовлено.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.09.2018р. провадження у справі поновлено, розгляд даної справи було призначено на 26.09.2018р. об 14:10 год.

25.09.2018р. на адресу суду від позивача надійшла заява з додатками (том 2; а.с. 145-161) про відвід колегії суддів (у складі: головуючий суддя - Василишин А.Р., суддя Огороднік К.М., суддя Філіпова Т.Л.).

Обґрунтовуючи доводи заяви позивач посилається на те, що процедура визначення колегії суддів у складі: головуючий суддя Василишин А.Р., Огороднік К.М., суддя Бучинська Г.Б., відбулась із грубим порушенням вимог ст. 32 ГПК України та розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду (затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. №30), з огляду на те, що судді не може бути розподілена справа за чотирнадцять календарних днів включно до початку відпустки або відрядження судді, якщо її тривалість становить більше чотирнадцяти календарних днів. В свою чергу, дана справа була розподілена судді Бучинській Г.Б. за 10 (десять) календарних днів, до того, як вона мала йти у відпустку, що, на переконання позивача, є порушенням підпункту 4 пункту 4 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Крім того, позивач вказує, що саме колегією суддів у складі: головуючий суддя Василишин А.Р, суддя Бучинська Г.Б., суддя Огороднік К.М. було винесено ухвалу від 08.08.2018р. про відкриття апеляційного провадження. Таким чином, незаконність попередніх процесуальних дій, повторний розподіл судової справи, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2018р. є незаконним та таким, що суперечить ст. 32 ГПК України і Положенню про автоматизовану систему документообігу суду.

Позивач наголошує на тому, що колегія суддів в складі: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Огороднік К.М., суддя Філіпова Т.Л. є нелегітимною та відповідно до пункту 4 частини 1 статті 35 ГПК України підлягає відводу.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.09.2018р. у справі №918/47/18 зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Рівненської місцевої прокуратури на рішення Господарського суду Рівненської області від 22.05.2018р. у справі №918/47/18 до вирішення питання про відвід колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Василишин А.Р., суддя Огороднік К.М., суддя Філіпова Т.Л., оскільки колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абз. 3 п. 3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017р. Рівненський апеляційний господарський суд ліквідовано та створено Північно-західний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку, Волинську, Житомирську, Рівненську та Хмельницьку області, з місцезнаходженням у місті Рівному.

Частиною 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

05.10.2018р. в газеті "Голос України" опубліковано оголошення про початок роботи Північно-західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до наказу керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду №992 від 01.10.2018р. "Про комісію для передачі судових справ та матеріалів" згідно акта здачі судових справ від 03.10.2018р. до Північно-західного апеляційного господарського суду передана справа №918/47/18.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2018р. заяву приватного вищого навчального закладу "Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем'янчука" (вх. № 30617/18 від 25.09.2018р.) про відвід колегії суддів у справі №918/47/18 передано на розгляд судді Північно-західного апеляційного господарського суду Олексюк Г.Є.

Розглянувши заяву позивача про відвід колегії суддів у справі №918/47/18, суд зазначає наступне.

При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в статтях 2, 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 03 травня 2007 року суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09 січня 2013 року зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ІІ) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24 лютого 1993 року, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, пункт119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві. Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Підстави для відводу судді визначені процесуальним законодавством України.

Відповідно до ст.35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу;

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя;

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно частини 1 статті 232 ГПК України, судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Статтею 36 ГПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі; суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення; суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції; суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції; суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі; суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

Частинами 1, 2, 3 статті 32 ГПК України встановлено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов'язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою суддя-доповідач.

Персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 6 ГПК України, у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов'язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів.

Визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Відповідно до пункту 17 Перехідних положень ГПК України, Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Станом на 26.09.2018р. Державною судовою адміністрацією України оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи не опубліковано.

Відповідно до пункту 17 Перехідних положень ГПК України (у редакції з 15.12.2017р.) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи:

17.4) визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється:

до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу;

після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу.

Рішенням Ради суддів України від 02.03.2018р. №17, погодженим листом Державної судової адміністрації України від 15.03.2018р. №15-5170/18, внесено зміни до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. № 30 (зі змінами).

Згідно підпункту 26 пункту 1 розділу ІІ "Визначення термінів та скорочення", модуль автоматизованого розподілу - централізований модуль, що забезпечує об'єктивний та неупереджений автоматизований розподіл судових справ у судах загальної юрисдикції між суддями з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та у хронологічному порядку надходження судових справ.

Відповідно до пункту 3 рішення Ради суддів України від 12 квітня 2018 року за №16, до підключення до модуля автоматизованого розподілу справ та інших підсистем, використання яких є обов'язковим для його роботи:

3.1. в судах застосовуються норми Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції, затвердженій рішенням Ради суддів України від 15 вересня 2016 року, та Засади використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджені рішенням зборів суддів відповідного суду;

3.2. повністю зберігаються повноваження зборів суддів щодо здійснення автоматизованого розподілу судових справ між суддями, у тому числі щодо в частині затвердження засад використання автоматизованої системи документообігу суду.

У відповідності до пункту 2.3.31 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. № 30 (у редакції рішення Ради суддів України 02.04.2015р. №25), результатом автоматизованого розподілу судових справ є протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідного суду (додаток 1), що автоматично створюється автоматизованою системою.

Одночасно з протоколом автоматизованою системою автоматично формується звіт про автоматизований розподіл судової справи між суддями відповідного суду. Звіт містить такі відомості: дата та час початку автоматизованого розподілу; єдиний унікальний номер судової справи; номер провадження (за наявності); категорія судової справи (за наявності); коефіцієнт складності судової справи (за наявності); інформація про учасників судового процесу (кримінального провадження); інформація про визначення повноважень суддів; інформація про визначення головуючого судді (судді-доповідача) за випадковим числом; інформація про визначення складу колегії суддів (за наявності) за випадковим числом; версія автоматизованої системи; час закінчення автоматизованого розподілу; тривалість автоматизованого розподілу. Доступ для коригування протоколу та звіту щодо автоматизованого розподілу судової справи між суддями автоматично блокується автоматизованою системою.

Доступ суддів до перегляду всіх протоколів та звітів автоматизованої системи щодо автоматизованого розподілу судової справи між суддями не може бути обмежений.

Протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями роздруковується, підписується та додається до матеріалів судової справи.

Звіт про автоматизований розподіл судової справи між суддями може бути роздрукований для службового використання в суді.

Відповідно до пункту 2.3.32 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26.11.2010р №30 (у редакції рішення Ради суддів України 02.04.2015р. № 25), у разі розгляду судової справи колегією суддів відповідного суду до протоколу та звіту автоматично включаються прізвища суддів, які входять до складу колегії із зазначенням прізвища головуючого судді (судді-доповідача).

Згідно з Додатком 1 до підпункту 2.3.31 пункту 2.3 "Протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями", Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26 листопада 2010 року за № 30 визначено форму протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Беручи до уваги викладене, суд зазначає, що протоколи автоматизованого розподілу судової справи №918/47/18 між суддями від 03.08.2018р. та від 21.08.2018р. повністю відповідають Додатку 1 до підпункту 2.3.31 пункту 2.3 "Протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями" Положення про автоматизовану систему документообігу суду, тому безпідставними є доводи позивача в заяві про відвід колегії суддів про не дотримання порядку визначення колегії суддів для розгляду даної справи.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач у заяві про відвід колегії суддів не довів будь-яких підстав чи обставин, які викликають сумнів у неупередженості даної колегії суддів апеляційної інстанції при розгляді даної справи, що є передумовою для їх відводу в розумінні статті 35 ГПК України.

Окрім того, судом приймається до уваги, що згідно указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017р. Рівненський апеляційний господарський суд ліквідовано та створено Північно-західний апеляційний господарський суд.

Відповідно до наказу керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду №992 від 01.10.2018р. "Про комісію для передачі судових справ та матеріалів" згідно акта здачі судових справ від 03.10.2018р. до Північно-західного апеляційного господарського суду передана справа №918/47/18.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.10.2018р. для розгляду апеляційною скаргою заступника керівника Рівненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради на рішення Господарського суду Рівненської області від 22.05.2018р. у справі № 918/47/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Павлюк І.Ю., суддя Тимошенко О.М.

Отже, беручи до уваги приписи ч. 4 ст. 35 ГПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що заява приватного вищого навчального закладу "Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем'янчука" про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Огороднік К.М., суддя Філіпова Т.Л. є необґрунтованою та безпідставною, тому відмовляє в її задоволенні

Керуючись ст. ст. 35-38, ч. 11 ст. 39 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви приватного вищого навчального закладу "Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем'янчука" про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Огороднік К.М., суддя Філіпова Т.Л. у справі №918/47/18 - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Олексюк Г.Є.