РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.10.2018Справа № 910/11466/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Неруд Імпекс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІА" про стягнення 116 028,00 грн., за участю представників позивача - Консевич О.В., довіреність №б/н від 02.07.2018 року, відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача 116 028,00 грн. основної заборгованості за договором поставки від 25.12.2015 року на підставі ст.ст. 526, 712, 692 ЦК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.09.2018року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 10.10.2018 року.

08.10.2018 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій він просить суд додатково стягнути з відповідача окрім загальної суми боргу у розмірі 116 028,00 грн., ще інфляцію та 3% річних, що загалом становить 163 319,74 грн.

П. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У розумінні вказаного припису, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Проте, позивачем заявлено нові вимоги про стягнення 3% річних та інфляційного збільшення основного боргу на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України у заяві про збільшення розміру позовних вимог, а тому заява позивача збільшення розміру позовних вимог подана 08.10.2018 року, залишається судом без розгляду.

10.10.2018 року представник відповідача в судове засідання не з'явилися.

Відповідач у справі був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався, відзив на позов не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.12.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Перуд Імпекс" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тріа" (покупець) укладено договір поставки (далі - договір), за яким постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, передбачених цим договором, передавати власність покупця товар, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, передбачених цим договором, приймати та оплачувати цей товар (п. 1.1. договору).

Згідно п. 1.2. договору найменування, одиниці виміру та загальна кількість товару, що поставляється, його часткове співвідношення, а також вартість товару відображаються у видаткових накладних.

Умовами п. 2.1. договору визначено, що поставка товару в межах цього договору здійснюється на умовах EXW шляхом самовивозу покупцем зі складу постачальника (у відповідності з правилами Інкотермс в редакції 2010 року). При цьому постачальник має право залучати будь-яких третіх осіб та їхні складські приміщення, з метою передачі (відвантаження) товару покупцю в погодженому сторонами місці.

Відповідно до п. 3.1. договору покупець оплачує товар за ціною, що вказується у видаткових накладних, актах приймання-передачі, специфікаціях тощо.

При цьому пунктом 4.1. договору встановлено, що право власності на товар та ризик випадкової втрати товару, що поставляється за договором, переходить від постачальника до покупця на умовах EXW згідно правил Інкотермс 2010 у момент фактичної передачі товару на складі постачальника та підписання сторонами видаткової (товарно-транспортної) накладної.

Поясненнями позивача, а також видатковою накладною №1 під 25.12.2015 року на суму 116 028,00 грн. підтверджується факт передачі позивачем відповідачеві товарів на виконання умов договору на загальну суму 116 028,00 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з поставки відповідачеві товару відповідно до умов договору, а відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання з їх оплати та має перед позивачем заборгованість у розмірі 116 028,00 грн.

Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушені відповідачем, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 116 028,00 грн. основної заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІА" (04078, м. Київ, вул. Полкова, 55, кв. 133; код 39124979) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Неруд Імпекс" (01001, м. Київ, вул. Велика Житомирська, 20; код 35 136100) 116 028 (сто шістнадцять тисяч двадцять вісім) грн. 00 коп. основного боргу та 2 025 (дві тисячі двадцять п'ять) грн. 10 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 16.10.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна