ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

16.10.2018 Справа № 905/1891/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

розглянувши матеріали заяви Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Квятковського Дмитра Олександровича, м. Маріуполь заборгованості за кредитним договором б/н від 22.06.2017 в розмірі 159192,04 грн., в тому числі 119813,55 грн. заборгованості за кредитом, 26974,56 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 8445,04 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 3958,89 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором

ВСТАНОВИВ:

10.10.2018 до господарського суду Донецької області надійшла заява Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ б/н від 25.09.2018 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Квятковського Дмитра Олександровича, м. Маріуполь заборгованості за кредитним договором б/н від 22.06.2017 в розмірі 159192,04 грн., в тому числі 119813,55 грн. заборгованості за кредитом, 26974,56 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 8445,04 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 3958,89 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Як зазначає заявник 22.06.2017 Фізичною особою - підприємцем Квятковським Дмитром Олександровичем, м. Маріуполь було підписано із використанням електронного цифрового підпису і подано через систему інтернет-клієнт-банкінгу до АТ КБ "Приватбанк" анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг "КУБ", згідно якої ФОП Квятковський Дмитро Олександрович приєднався до розділу 3.2.8 "Умов та правил надання банківських послуг", що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.pb.ua, які разом із анкетою-заявою складають кредитний договір б/н від 22.06.2017, та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Заявник наполягає, що перерахував ФОП Квятковському Дмитру Олександровичу грошові кошти в розмірі 250000,00 грн., боржник, в свою чергу, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього станом на 21.09.2018 виникла заборгованість за кредитом в розмірі 119813,55 грн., відсотками в розмірі 26974,56 грн. та комісіями в розмірі 8445,04 грн., також за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором заявником нарахована пеня в розмірі 3958,89 грн. за період з 23.09.2017 по 21.09.2018.

На підтвердження вимог до заяви про видачу судового наказу додано: копія виписки з ЄДРЮОФОП, копія титульної, другою та третьої сторінок статуту банку, копія банківської ліцензії, копія довіреності №8332-К-Н-О від 31.08.2017, копія анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ", копія витягу з "Умов та правил надання банківських послуг", розрахунок заборгованості, обґрунтування та пояснення до розрахунку заборгованості, копії виписок по рахунках, копія меморіального ордеру №HSAV2BS2CAE від 22.06.2017, платіжне доручення №BOTM5B1TBW від 25.09.2018 на суму 176,20 грн. про сплату судового збору.

За таких обставин, Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", м. Київ звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Квятковського Дмитра Олександровича, м. Маріуполь вищевказаної заборгованості.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу в частині стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором виходячи з наступного:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За змістом ч.1 ст.147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ст.148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Заявником представлено меморіальний ордер №HSAV2BS2CAE від 22.06.2017 на суму 250000,00 грн. з призначенням платежу: видача кредиту КУБ, отримувач ФОП Квятковський Д. О.; банківські виписки за період з 01.01.2000 по 25.09.2018 по рахункам НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, які підтверджують факт видачі кредиту, факт його часткового погашення та винесення кредиту на прострочку; банківська виписка по рахунку НОМЕР_5 за період з 01.01.2000 по 25.09.2018, з якої вбачається часткове погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, комісіям та сплата пені.

Таким чином, заявником надані докази видачі кредиту, докази наявності заборгованості за тілом кредиту, однак суду не представлено доказів (первинних документів, банківських виписок, тощо) на підтвердження розміру заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість та заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, оскільки немає доказів щодо нарахування за відсотками, на прострочену заборгованість та за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Суд зазначає, що розрахунок заборгованості за договором б/н від 22.06.2017 станом на 21.09.2018 не є документом, що підтверджує наявність у Фізичної особи - підприємця Квятковського Дмитра Олександровича заборгованості перед АТ КБ "Приватбанк", а є за своїм юридичним значенням лише одностороннім арифметичним розрахунком працівників банку, який не відображає фактичних і правових підстав для стягнення відповідних сум.

Таким чином, за висновками суду, всупереч вимог ст.ст. 76, 77, 150 Господарського процесуального кодексу України, заявником не надано документів або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги щодо наявності заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість та заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Щодо видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з боржника пені в сумі 3958,89 грн. за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором № б/н від 22.06.2017 за період з 23.09.2017 по 21.09.2018, слід зазначити наступне.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

У відповідності до ч. 5 ст. 11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

У відповідності до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" затверджено новий перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено м. Маріуполь Донецької області, де проводить свою господарську діяльність боржник. Визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція"; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053".

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявник всупереч вимог Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" нарахував пеню в розмірі 3958,89 грн. за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором № б/н від 22.06.2017 за період з 23.09.2017 по 21.09.2018.

Відповідно до п. 1, 8 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Приписами ч. ч. 2, 3 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з боржника 26974,56 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 8445,04 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 3958,89 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 12, 147, 148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк", м. Київ у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Квятковського Дмитра Олександровича, м. Маріуполь, заборгованості за кредитним договором б/н від 22.06.2017, а саме заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість в розмірі 26974,56 грн., заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії в розмірі 8445,04 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 3958,89 грн.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.10.2018.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.Є. Курило