ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" жовтня 2018 р.           м. Київ            Справа № 911/2284/18

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРБУД" до Приватного акціонерного товариства "Меліоратор" від 10.10.2018 вих. № 678 про забезпечення позову, подану до його пред'явлення до суду, -

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

18.10.2018 на розгляд до Господарського суду Київської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРБУД" від 10.10.2018 вих. № 678 про забезпечення позову до подання позовної заяви, згідно з якою заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать Приватному акціонерному товариству "Меліоратор" () або підлягають передачі або сплаті Приватному акціонерному товариству "Меліоратор" () і знаходяться у Приватного акціонерного товариства "Меліоратор" () чи в інших осіб.

Виходячи зі змісту поданої заяви, звернення до суду спричинене слідуючими обставинами.

01.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРБУД" та Приватним акціонерним товариством "Меліоратор" було укладено договір № 18, за умовами якого замовник замовляє, а виконавець виконує роботи підвищеної небезпеки по переміщенню вантажів на будівництві краном XCMG-QY25K-5.

Відповідно до п. 2.1 договору по факту виконаних робіт, згідно акту за підписом представників замовника та виконавця, замовник щомісячно на рахунок виконавця проводить оплату із розрахунку 662,50 грн, в тому числі ПДВ за машино/годину, при умові роботи крана не менше 8 робочих годин на добу.

Приватне акціонерне товариство "Меліоратор" як замовник свій обов'язок по сплаті за виконані Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРБУД" роботи не виконав у повному обсязі. Станом на 08.10.2018 сума заборгованості замовника перед виконавцем складає 187645,00 грн, розмір пені за період прострочення оплати послуг складає 24080,25 грн, інфляційне збільшення боргу - 26082,66 грн та 3% річних - 8590,54 грн.

Станом на 08.10.2018 Приватне акціонерне товариство "Меліоратор" ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобов'язання.

Як вказує заявник, Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРБУД" було подано позов до Господарського суду Київської області про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Меліоратор" заборгованості та штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов'язань на загальну суму 246398,45 грн.

Обгрунтовуючи необхідність вжиття судом заходів забезпечення позову, наведених в прохальній частині заяви від 10.10.2018 вих. № 678, заявник посилається на той факт, що Приватне акціонерне товариство "Меліоратор" ухиляється від повернення грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРБУД".

Як зазначено у заяві, товариством вживались заходи досудового врегулювання суперечки та в квітні 2018 року надсилалась претензія до Приватного акціонерного товариства "Меліоратор" з вимогою погасити заборгованість, однак останнє проігнорувало вказану законну вимогу. На телефонні дзвінки уповноважених представників Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРБУД" Приватне акціонерне товариство "Меліоратор" не відповідає, запрошення на переговори з метою врегулювання суперечки (можливої розстрочки платежу) ігнорує.

Заявник вважає, що такі дії з боку Приватного акціонерного товариства "Меліоратор" можуть утруднити або взагалі зробити неможливим повернення грошових коштів та в подальшому виконання рішення та свідчать про наявні підстави для забезпечення позову у відповідності до ст. 136 ГРК України.

Заяву про забезпечення позову заявником подано з дотриманням ст. 139 ГПК України та оплачено судовим збором.

Оцінивши викладені у заяві про забезпечення позову від 10.10.2018 вих. № 678 обставини, господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог заявника з огляду на таке.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено в п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, але не виключно, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У відповідності до ч. 3 ст. 137 ГПК України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 140 ГПК України унормовано, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (далі - Постанова № 16) зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову за своєю правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів держави, територіальних громад, юридичних або фізичних осіб.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

До того ж, як унормовано приписами п. 3 Постанови № 16, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Тобто при подачі заяви про забезпечення позову заявник насамперед повинен був надати до заяви від 10.10.2018 вих. № 678 докази, що підтверджують вчинення Приватним акціонерним товариством "Меліоратор" дій, спрямованих на відчуження належного йому майна шляхом вчинення різного виду правочинів тощо, зазначити відомості щодо конкретного майна, яке належить товариству, однак позивач всупереч вищевказаному та в порушення вимог статей 13, 74 ГПК України таких доказів не подав.

Посилання заявника у поданій ним заяві про забезпечення позову на той факт, що існування обставин, які, на його думку, істотно ускладнюють чи унеможливлюють виконання рішення суду підтверджені доказами, котрі були долучені до матеріалів позовної заяви про яку йдеться у описовій частині заяви від 10.10.2018 вих. № 678, суд оцінює критично, оскільки доказів подання заявником такого позову до суду чи ухвали про відкриття провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРБУД" до Приватного акціонерного товариства "Меліоратор" про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов'язань на загальну суму 246398,45 грн, до заяви від 10.10.2018 вих. № 678 в якості додатків не подано, а в Єдиному державному реєстрі судових рішень, де зберігаються усі судові рішення, доступ до яких є безоплатним і відкритим, та в автоматизованій програмі "Діловодство спеціалізованого суду" відсутні дані щодо розгляду Господарським судом Київської області позовної заяви з предметом та підставами позову, визначеними Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРБУД" у заяві від 10.10.2018 вих. № 678.

Окрім того, суд вказує, що за змістом пункту 7.2. Постанови № 16, арешт на майно боржника є адекватним заходом забезпечення позову за вимогами про визнання права власності (іншого речового права) на майно або витребування майна з чужого незаконного володіння.

При цьому, арешт може бути накладений лише на індивідуальне визначене майно. В ухвалі про забезпечення позову мають зазначатися ознаки, які ідентифікують відповідне майно та відрізняють його від іншого (однорідного чи подібного) майна, та, за необхідності, місцезнаходження майна.

З урахуванням предмету позову (майнова вимога про стягнення боргу), який заявник має намір подати до Господарського суду Київської області, арешт майна Приватного акціонерного товариства "Меліоратор" не є адекватним заходом забезпечення позову у даній справі, а заява в цій частині не відповідає також вищевикладеним вимогам п. 7.2 Постанови № 16.

Водночас, забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Приватного акціонерного товариства "Меліоратор" є адекватним заходом за позовом про їх стягнення.

Однак адекватність заходу до забезпечення позову не є достатнім критерієм для його вжиття судом, оскільки у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд повинен забезпечити збалансованість інтересів обох сторін спору та не допустити порушення вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, слід зазначити, що суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат, проте відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником (п. 7.1 Постанови № 16).

Однак заявник всупереч вищевказаному не подав доказів наявності фактичних обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та не уточнив відомостей щодо рахунків у банківських або інших кредитно-фінансових установах Приватного акціонерного товариства "Меліоратор", про арешт коштів на яких заявлено вимогу про забезпечення позову.

З огляду на викладене, оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв'язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом можливих позовних вимог, зважаючи на забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку, що на даний час відсутні достатні підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРБУД" від 10.10.2018 вих. № 678 про забезпечення позову, що є підставою для відмови у їх застосуванні шляхом винесення відповідної ухвали.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234, 235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРБУД" до Приватного акціонерного товариства "Меліоратор" від 10.10.2018 вих. № 678 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення суддею та відповідно до ст. 256 ГПК України та підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

З інформацією про дане судове рішення учасники справи можуть ознайомитися на сайті: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя                                 В.М. Антонова