ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

10 жовтня 2018 р. Справа № 902/149/18

Господарський суд Вінницької області в складі : головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Поцалюк Н.В., розглянувши в приміщенні суду матеріали у справі

за заявою: Головного управління Державної Фіскальної Служби у Вінницькій області (, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗМІЧ" (, вул.Петра Запорожця, 46-А, м. Вінниця, 21007)

про визнання банкрутом

за участю:

від Головного управління ДФС у Вінницькій області: ОСОБА_1, за довіреністю

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа за заявою Головного управління Державної Фіскальної Служби у Вінницькій області про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "ЗМІЧ".

Постановою суду від 29.08.2018 року, окрім іншого, припинено процедуру розпорядження майном ТОВ "ЗМІЧ" та повноваження розпорядника майна боржника у даній справі - арбітражного керуючого ОСОБА_2; визнано ТОВ "ЗМІЧ" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3.

03.09.2018 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника - ТОВ "ЗМІЧ" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у справі №902/149/18.

18.09.2018 року до суду надійшла заява Головного управління ДФС у Вінницькій області № 3497/02-32-10-06-15 від 18.09.2018 року про визнання грошових вимог до боржника в сумі 657 935,35 грн. та включення до складу кредиторів у справі №902/149/18.

Ухвалою суду від 20.09.2018 року зазначену вище кредиторську заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 10.10.2018 року.

На визначену дату в судове засідання з'явилася представник ініціюючого кредитора.

Також, судом встановлено, що 01.10.2018 року від представника Головного управління ДФС у Вінницькій області до суду надійшли додаткові пояснення (вх. № 02.1-34/7603/18 від 01.10.2018 року), в яких повідомляється наступне.

Станом на час звернення із заявою, відповідно до інтегрованих карток особового рахунку платника податків, поточні вимоги ГУ ДФС у Вінницькій області до ТОВ "ЗМІЧ" становлять 657 935,35 грн., а саме: по податку на доходи фізичних осіб - 618 499,28 грн. та по військовому збору - 39 436,07 грн.

Дані вимоги складаються з пені, яка нарахована відповідно до п. 129.1, 129.3 ПК України за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань (колонка 3,7 КОР). Також, у витязі з інтегрованої картки ТОВ "ЗМІЧ" чітко зазначено період виникнення боргу (колонка 8,9 КОР), а саме з 28.08.2017 року по 11.04.2018 року (до моменту визнання ТОВ "ЗМІЧ" банкрутом).

Суд оглянувши подані додаткові пояснення, долучив їх до матеріалів справи.

В ході розгляду поданої кредиторської заяви, представник ініціюючого кредитора підтримала заявлені грошові вимоги в повному обсязі.

Суд, заслухавши представника ініціюючого кредитора, розглянувши подану кредиторську заяву, оглянувши матеріали справи та надані докази, встановив наступне.

Як вбачається із змісту заяви № 3497/02-32-10-06-15 від 18.09.2018 року, станом на час звернення із даною заявою, відповідно до інтегрованих карток особового рахунку платника податків, що містить хронологію та підстави виникнення боргу, поточні вимоги ГУ ДФС у Вінницькій області до ТОВ "ЗМІЧ" становлять 657 935,35 грн. та складаються з пені, яка нарахована відповідно до п. 129.1, 129.3 ПК України.

За наведених обставин, заявник просить суд визнати вищевказану суму кредиторських вимог та включити її до реєстру вимог кредиторів боржника у справі №902/149/18.

В підтвердження обставин, викладених у кредиторській заяві, заявником додані відповідні докази.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В силу ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом п. 29 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 року № 4212-VI" від 28.03.2013 року №01-06/606/2013, розгляд грошових вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі статті 23 Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

В силу ч. 4 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 11.04.2018 року, зокрема, відкрито провадження у справі № 902/149/18 про банкрутство ТОВ "ЗМІЧ".

Судом встановлено, що заявлені кредиторській вимоги в сумі 657 935,35 грн. - пені, нараховані за період з 28.08.2017 року по 11.04.2018 року, тобто до відкриття провадження у даній справі, що підтверджується витягами з інтегрованої картки ТОВ "ЗМІЧ".

Отже, зазначені кредиторські вимоги в розумінні ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є конкурсними.

Однак, відповідні грошові вимоги до боржника заявлені до суду 18.09.2018 року, тобто із пропуском строку, визначеного ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому не є конкурсними та підлягають включенню до шостої черги задоволення вимог кредиторів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подана кредиторська заява №3497/02-32-10-06-15 від 18.09.2018 року, підтверджена належними письмовими доказами, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

В зв'язку з цим, грошові вимоги Головного управління ДФС у Вінницькій області в розмірі 657 935,35 грн. - пені, підлягають визнанню із віднесенням їх до шостої черги задоволення вимог кредиторів.

Також, визнанню підлягають вимоги кредитора в розмірі 3 524,00 грн. - витрат на сплату судового збору за подання кредиторської заяви - перша черга задоволення.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 8, 9, 23, 38, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 2, 3, 12 (ч. 6), 13, 18, 42, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України суд, -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити заяву Головного управління ДФС у Вінницькій області № 3497/02-32-10-06-15 від 18.09.2018 року про визнання грошових вимог до боржника та включення до складу кредиторів у справі № 902/149/18 повністю.

2. Визнати грошові вимоги Головного управління ДФС у Вінницькій області (, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗМІЧ" (, вул. Петра Запорожця, 46-А, м. Вінниця, 21007) по справі № 902/149/18 у розмірі 657 935,35 грн. - пені (шоста черга задоволення); а також у розмірі 3 524,00 грн. - витрати на сплату судового збору за подання кредиторської заяви (перша черга задоволення).

3. Арбітражному керуючому ОСОБА_3 внести відповідні кредиторські вимоги до реєстру вимог кредиторів ТОВ "ЗМІЧ".

4. Копію ухвали направити згідно переліку рекомендованим листом.

Згідно ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-256, пп. 17.5 п. 17 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи;

2 - ГУ ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028);

3 - ТОВ "ЗМІЧ" (вул. Петра Запорожця, 46-А, м. Вінниця, 21007);

4 - Арбітражному керуючому ОСОБА_3 (вул. М.Оводова, 38, оф. 304, м. Вінниця, 21050).