Р І Ш Е Н Н Я

05 жовтня 2018 року Справа № 913/273/18

Провадження №1/913/273/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АГРЕКС, м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 виробничого кооперативу Батьківщина, с. Чабанівка Новойдарського району Луганської області

про стягнення 3152916 грн. 96 коп. та зобовязання відповідача допоставити насіння соняшникове на суму 1392574 грн. 04 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання Рвачов О.О.

В засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, представник за довіреністю № 42 від 12.06.2018;

від відповідача ОСОБА_3, представник за довіреністю б/н від 11.06.2018

У судових засіданнях, які відбулись 06.09.2018, 13.09.2018 та 26.09.2018 при розгляді справи по суті судом оголошувались перерви відповідно до 13.09.2018, 26.09.2018 та 05.10.2018.

Суть спору: про стягнення 1297095 грн. 63 коп. штрафу за прострочення повернення оплати та несвоєчасну поставку товару, 1855821 грн. 33 коп. пені за недопоставку товару та зобовязання відповідача допоставити насіння соняшникове на суму 1392574 грн. 04 коп. (з урахуванням заяви позивача від 04.07.2018 № 1-208 про збільшення позовних вимог в частині пені).

У ході розгляду справи позивач подав заяву про збільшення позовних вимог в частині пені до 1855821 грн. 33 коп., яку судом прийнято до розгляду.

У судовому засіданні 16.08.2018 були відхилені клопотання відповідача про виклик свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з підстав, зазначених в ухвалі суду, у т.ч. через ненадання заінтересованим учасником процесу заяв цих свідків з огляду на зміст ч. 1 ст. 89 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, вислухавши представників сторін, суд встановив, що спір між сторонами виник з наступних причин.

Так, 30.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю Агрекс (позивачем) та ОСОБА_1 виробничим кооперативом Батьківщина (відповідачем) укладено договір поставки № 1296, за умовами якого відповідач зобовязався поставити, а позивач прийняти і оплатити насіння соняшнику врожаю 2017 року.

За умовами п. п. 2.1, 3.1, 4.2 договору сторони дійшли згоди, що кількість, ціна, загальна вартість, терміни поставки товару обумовлюється сторонами в специфікаціях, які є невідємними частинами договору поставки.

В період з 30.01.2018 по 15.03.2018 позивач та відповідач уклали до вказаного договору поставки 32 специфікації з обсягом постачання 3066,26 + 10% тон на загальну суму 33272 252,66 + 10%.

Як свідчать матеріали справи, позивач та відповідач склали розгорнуті розрахунки, які відображають кількість поставленого товару з посиланням на видаткові накладні, ціну товару, відомостями про облік за підписаними специфікаціями з урахуванням умов договору та фактичних показників якості товару тощо.

Втім, як свідчать ці розрахунки, за своїм змістом вони є документами, що відображають стан бухгалтерського обліку за спірними господарськими операціями покупця та продавця, а не загальноприйнятим розрахунком позовних вимог позивача та контррозрахунком відповідача.

Так, за розрахунком позивача (арк. справи 24, т. 2) сальдо складає 1392574 грн. 04 коп. на користь покупця (за специфікацією № 24 від 15.03.2018).

За підсумком реєстру взаєморозрахунків відповідача (арк. справи 4-10, т. 2) відображено загальну кількість одержаного товару на суму 11248783 грн. 14 коп.

За таких обставин судом здійснено перевірку розрахунків сторін, за результатами якої встановлено, що за наступними видатковими накладними :

- № 21 від 28.02.2018 на суму 252214 грн. 62 коп. (специфікація № 10),

- № 22 від 28.02.2018 на суму 229921 грн. 21 коп. (специфікація № 9),

- № 23 від 01.03.2018 на суму 261562 грн. 04 коп. (специфікація № 12),

- № 24 від 01.03.2018 на суму 129288 грн. 41 коп. (специфікація № 11);

- № 25 від 01.03.2018 на суму 127131 грн. 95 коп. (специфікація № 13);

- № 26 від 02.03.2018 на суму 124021 грн. 25 коп. (специфікація №15);

- № 27 від 02.03.2018 на суму 109188 грн. 24 коп. (специфікація № 14);

- № 28 від 05.03.2018 на суму 232994 грн. 17 коп. (специфікація № 16);

- № 29 від 08.03.2018 на суму 110171 грн. 99 коп. (специфікація № 17);

- № 30 від 08.03.2018 на суму 120197 грн. 00 коп. (специфікація № 18);

- № 31 від 08.03.2018 на суму 265138 грн. 68 коп. (специфікація № 19);

- № 32 від 0803.2018 на суму 265755 грн. 66 коп. (специфікація № 20);

- № 33 від 12.03.2018 на суму 263217 грн. 02 коп. (специфікація № 21);

- № 34 від 12.03.2018 на суму 264582 грн. 87 коп. (специфікація № 22);

- № 35 від 12.03.2018 на суму 244513 грн. 29 коп. (специфікація № 23);

- № 36 від 13.03.2018 на суму 293959 грн. 05 коп. (специфікація № 7);

- № 37 від 14.03.2018 на суму 262959 грн. 09 коп. (специфікація № 23-1);

- № 38 від 16.03.2018 на суму 241290 грн. 84 коп. (специфікація № 23-2);

- № 39 від 16.03.2018 на суму 267506 грн. 01 коп. (специфікація № 23-6);

- № 39/1 від 16.03.2018 на суму 335853 грн. 31 коп. (специфікація № 23-3);

- № 40 від 16.03.2018 на суму 337462 грн. 85 коп. (специфікація № 23-4);

- № 43 від 17.03.2018 на суму 325022 грн. 65 коп. (специфікація № 23-5);

- № 49 від 18.03.2018 на суму 259341 грн. 98 коп. (специфікація № 23-8);

- № 44 від 17.03.2018 на суму 345279 грн. 65 коп. (специфікація № 23-7);

- № 42 від 16.03.2018 на суму 464598 грн. 79 коп. (специфікація № 24);

- № 45 від 18.03.2018 на суму 486945 грн. 41 коп. (специфікація № 24);

- № 46 від 19.03.2018 на суму 513632 грн. 67 коп. (специфікація № 24);

- № 47 від 25.03.2018 на суму 513426 грн. 10 коп. (специфікація № 24);

- № 48 від 28.03.2018 на суму 506679 грн. 13 коп. (специфікація № 24);

- № 50 від 30.03.2018 на суму 1039266 грн. 70 коп. (специфікація № 24);

- № 51 від 31.03.2018 на суму 336373 грн. 04 коп. (специфікація № 24);

- № 52 від 01.04.2018 на суму 542360 грн. 22 коп. (специфікація № 24);

- № 53 від 02.04.2018 на суму 1176927 грн. 04 коп. (специфікація № 24) поставлено насіння соняшнику всього на суму 11248783 грн. 14 коп.

Щодо оплати товару позивачем, то усього було перераховано постачальнику (відповідачу) 17416000 грн. 00 коп. за платіжними дорученнями № 25799 від 27.02.2018 на суму 1250000 грн. 00 коп., № 268 від 27.02.2018 на суму 910000 грн. 00 коп., від 27.02.2018 № 25800 на суму 2116000 грн. 00 коп., № 215 від 15.03.2018 на суму 9000000 грн. 00 коп., № 234 від 19.03.2018 на суму 2070000 грн. 00 коп., № 282 від 16.03.2018 на суму 2070000 грн. 00 коп.

За платіжним дорученням від 13.04.2018 № 106 ОСОБА_1 виробничий кооператив Батьківщина повернув Товариству з обмеженою відповідальністю Агрекс 6167216 грн. 86 коп. передплати.

Таким чином, при розгляді справи суд встановлює факт, що за правовідносинами сторін за договором № 1296 від 30.01.2018 розрахунки між постачальником та покупцем проведені таким чином, що кінцеве сальдо складає 0 (17416000,00 11248783,14 6167216,86 = 0).

Факти перерахування коштів та поставки товару, які підтверджуються вказаними вище документами, сторонами не заперечуються.

Втім, позивач наполягає на зобовязанні відповідача допоставити йому насіння соняшникове на суму 1392574 грн. 04 коп., оскільки вважає, що за умовами специфікації № 24 від 15.03.2018 (арк. справи 48, т. 1) у СВК Батьківщина залишились кошти на вказану суму з урахуванням кількості поставленого товару саме за цією специфікацією та одержаної передплати (13140000,00 - 5580209,10 - 6167216,86 = 1392574,04).

Відповідач стверджує, що при відмові від виконання договору № 1296 від 30.01.2018 він умисно повернув ТОВ Агрекс 6167216 грн. 86 коп., оскільки при розрахунках раніше до підписання специфікації № 24 від 15.03.2018 позивач був винен йому 1392574 грн. 04 коп.

Як свідчить зміст позову, розрахунок позивача та пояснення його представників, дійсно, ТОВ Агрекс не заперечує проти існування заборгованості зі своєї сторони перед відповідачем, але за правовідносинами, що склалися при проведенні розрахунків за специфікаціями №№ 23-4, 23-5, 23-6, 23-7, 23-8 до договору № 1296 від 30.01.2018.

Так, відповідно до п. 1 специфікації № 24 від 15.03.2018, яка є невідємною частиною договору, постачальник зобовязався поставити, а покупець прийняти і оплатити насіння соняшнику врожаю 2017 року у кількості 1500,00 тон за ціною 10950,00 грн. з ПДВ на загальну суму 16425000,00 грн., термін поставки: з 15.03.18 по 24.03.18 500 тон, з 25.03.18 по 03.04.18 500 тон, з 04.04.18 по 13.04.18 500 тон.

Відповідно до п. 2. цієї специфікації сторони дійшли згоди, що оплата за товар здійснюється наступним чином: попередня оплата 13140000 грн. 00 коп. протягом 3 банківських днів з дати укладення специфікації; остаточні розрахунки - протягом 2 банківських днів з дати отримання покупцем квитанцій про реєстрацію податкових накладних на всю кількість поставленого товару.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов специфікації № 24 від 15.03.2018 ТОВ Агрекс платіжними дорученнями № 215 від 15.03.2018, № 234 від 19.03.2018 та № 282 від 16.03.2018 перерахувало постачальнику попередню оплату у розмірі 13140000,00 грн., в т.ч. ПДВ., з призначенням платежу передплата за насіння соняшнику зг. дог. № 1296 від 30.01.2018 р., спец. № 24.

У період з 16.03.2018 по 02.04.2018 включно постачальник здійснив на умовах поставки DAP склади ТОВ Сватівська олія, згідно «ІНКОТЕРМС-2010», постачання товару за специфікацією № 24 від 15.03.2018 у кількості 529,840 тон на загальну суму 5580209 грн. 10 коп., що підтверджується вказаними вище відповідними видатковими накладними, оформленими сторонами належним чином.

Таким чином, позивач просить суд зобовязати відповідача поставити йому товар на суму 1392574 грн. 04 коп. на умовах специфікації № 24 від 15.03.2018.

Крім цього, позивачем заявлено до стягнення 1297095 грн. 63 коп. штрафу за прострочення повернення оплати та несвоєчасну поставку товару та 1855821 грн. 33 коп. пені за недопоставку товару з посиланням на наступні умови договору та фактичні обставини.

Відповідно до п. 6. специфікації № 24 від 15.03.2018 до договору поставки у разі прострочення поставки (непоставки) оплаченого товару постачальник зобовязується повернути покупцю оплату, на яку не було поставлено товар протягом 5 банківських днів з моменту закінчення терміну поставки (передачі товару). У разі прострочення повернення оплати постачальник зобовязаний сплатити покупцю штраф в розмірі 30% від вартості непоставленого в строк Товару.

З посиланням на вказані умови позивачем розрахований штраф у сумі 417772 грн. 21 коп., а саме:

- передплата постачальнику складає 13140 000,00 грн.;

- поставка товару відбулась на 5580209,10 грн.;

- передплата, яка була повернута покупцю - 6167216,86 грн.

- вартість оплаченого та непоставленого товару 1392574,04 грн., тому 30% штрафу складають (1392574,04 грн. х 30%) 417772 грн. 21 коп. Крім того, відповідно до п. 7 специфікації № 24 від 15.03.2018 в разі відмови постачальника від виконання умов договору щодо поставки товару (частини товару) та прийняття постачальником рішення щодо повернення покупцю вартості товару, сплаченої відповідно до п. 2. цієї специфікації, постачальник зобовязаний повернути таку вартість товару та додатково сплатити, у строки, передбачені п.6.6. цього договору штраф у розмірі 12% від вартості товару, оплаченого покупцем та непоставленого постачальником, у звязку з відмовою останнього від поставки.

З урахуванням цих умов позивачем заявлений штраф сумі 740066 грн. 02 коп., який розраховується наступним чином:

- передплата постачальнику складає 13140000,00 грн.;

- поставка товару відбулась на 5580209,10 грн.;

-вартість товару, оплаченого покупцем та непоставленого постачальником у зв'язку з відмовою останнього від поставки - 6167216,86 грн., тому штраф 12% (6 167 216,86 грн. х 12%) складає 740066 грн. 02 коп.

Відповідно до п. 6.2. договору у разі несвоєчасної поставки або недопоставки товару постачальник має сплатити пеню в розмірі 1% від вартості непоставленого (несвоєчасно поставленого) товару за кожен день прострочення. Розмір пені, яку позивач заявив до стягнення у сумі 867060 грн. 42 коп., обчислений за період з 25.03.2018 по 24.04.2018.

Крім того, відповідно до п. 6.2. договору в разі несвоєчасної поставки або недопоставки товару понад 20 календарних днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від вартості непоставленого (несвоєчасно поставленого) товару. На підставі цих умов до стягнення заявлено 139257 грн. 40 коп. штрафу, який обчислений наступним чином:

- кількість непоставленого товару - 127,18 тон;

- ціна непоставленого товару - 10950,00 грн.;

- вартість непоставленого товару - 1392574,04 грн., тому 10% штрафу складають (1392574,04 грн. х 10%) - 139257,40 грн.

Як зазначає позивач, враховуючи невиконанням відповідачем письмової вимоги про допоставку насіння соняшнику, розмір пені, який відповідач повинен сплатити, крім штрафних санкцій, передбачених вимогою, за прострочку поставки товару у кількості 127,18 т., в період з 25.04.2018 по 04.07.2018 становить 988760 грн. 91 коп., та розраховується наступним чином:

Кількість непоставленого товару, тТермін прострочки поставки ТоваруЦіна непоставленого Товару, грн. з ПДВКількість днів прострочки поставки ТоваруПеня 1%, грн.
127,18з 25.04.2018 р. по 31.05.18 р.10950,,77
127,18 т. х 10 950,00 грн. х 1% х 37 дн. = 515 269,77
127,18з 01.06.2018 р. по 04.07.18 р.10950,,14
127,18 т. х 10 950,00 грн. х 1% х 34 дн. = 473 491,14 грн.

Таким чином позивач заявив до стягнення усього 1297095 грн. 63 коп. штрафу за прострочення повернення оплати та несвоєчасну поставку товару, 1855821 грн. 33 коп. пені за недопоставку товару, а також просить суд зобовязати відповідача допоставити йому насіння соняшникове на суму 1392574 грн. 04 коп.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечує з посиланням на те, що за специфікаціями №№ 1-6 відвантажено 526,950 тон товару на суму 5503254 грн. 88 коп. та розрахунки закрито повністю. За специфікаціями № 7 та № 8 борг по недопоставці соняшника склав 1392574 грн. 04 коп. Відповідно до специфікації № 24 термін поставки товару не настав. Як стверджує відповідач, лабораторія ТОВ Сватівська олія при прийомці насіння соняшнику від СВК Батьківщина, поставленого за специфікацією № 24, постійно визначала показники вологості та засміченості, що обумовлювало перерахунок ціни товару. За твердженням відповідача в результаті порушень зі сторони позивача та вказаної лабораторії вартість поставленого товару було зменшено більше ніж на 50 тис. грн.., втім, позивач відмовляється проводити перерахунок вартості товару у бік збільшення. У звязку з вказаними обставинами відповідач зупинив поставку товару. Залишок коштів у сумі 1392574 грн. 04 коп. зараховано в рахунок сплати поставленого соняшника за специфікаціями № 23-4 від 15.03.2018, № 23-5 від 15.03.2018, № 23-6 від 15.03.2018, № 23-7 від 16.03.2018, № 23-8 від 16.03.2018.

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позову та його неповне задоволення з огляду на наступне.

Так, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами по справі договір № 1296 від 30.01.2018 є договором поставки.

За Господарським кодексом України договір поставки регулюється ст. 265, а саме: за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення передбачені і ст. 712 ЦК України, згідно з якою до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ст. 525, ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

При розгляді спору суд дійшов висновку, що матеріалами справи та наданими сторонами доказами підтверджується необґрунтована відмова постачальника товару ОСОБА_1 виробничого кооперативу Батьківщина від виконання умов укладеного договору поставки № 1296 від 30.01.2018 та відповідних специфікацій.

Свої дії відповідач обґрунтовує тим, що лабораторія ТОВ Сватівська олія, яка згідно умов п. 5.3 договору має визначати показники якості, при прийомці насіння соняшнику від СВК Батьківщина, поставленого за специфікацією № 24, визначала їх неналежним чином.

Так, дійсно, за листом від 05.04.2018 № 1-116 (арк. справи 173) ТОВ Агрекс підтверджує порушення умов приймання працівниками лабораторії товару, але у розрахунку штрафних санкцій за недопоставку товару саме в цей період дати поставки товару за видатковими накладними № 52 від 01.04.2018 та № 53 від 02.04.2018 визначені за умовами специфікації (склади ТОВ Сватівська олія) та враховані як належна поставка.

Згідно до специфікації № 24 від 15.03.2018 сторони дійшли згоди, що постачальник зобовязується поставити, а покупець прийняти і оплатити насіння соняшнику врожаю 2017 року у кількості 1500,00 тон за ціною 10950,00 грн. на загальну суму 16425000,00 грн. з ПДВ., термін поставки: з 15.03.18 по 24.03.18 500 тон; з 25.03.18 по 03.04.18 500 тон; з 04.04.18 по 13.04.18 500 т.

Суд дійшов висновку, що вказані обставини не є такими, що звільняють відповідача від виконання зобовязань по поставці товару згідно умов договору, а також не дають підстав для застосування ч. 6 ст. 193 ГК України зобовязана сторона має право відмовитися від виконання зобовязання у разі неналежного виконання другою стороною обовязків, тим більше, що такою стороною виступає не позивач, а ТОВ Сватівська олія.

Відповідачем не доведено, що затримання приймання партії товару за видатковими накладними № 52 від 01.04.2018 та № 53 від 02.04.2018 через зясування якості насіння робить неможливим поставку майбутніх партій товару згідно графіку.

Таким чином, застосування до відповідача відповідальності у вигляді 12% штрафу на підставі п. 7 специфікації № 24 від 15.03.2018 за відмову від поставки оплаченого товару на суму повернутої передплати у розмірі 740066 грн. 02 коп. (6167216 грн. 86 коп. х 12%) є обґрунтованим.

Також обґрунтованими є вимоги про стягнення пені за недопоставку товару на підставі п. 6.2 договору в період з 25.03.2018 по 01.04.2018 на суму 199003 грн. 11 коп. та на суму 514869 грн. 00 коп. в період з 04.04.2018 по 13.04.2018 за належними розрахунками позивача, наведеними у позовній заяві.

При цьому суд вважає доцільним зауважити, що одночасне застосування відповідальності у вигляді штрафу та пені за умовами специфікації № 24 від 15.03.2018 не порушує чинного законодавства з огляду на наступний аналіз його приписів.

Так, за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 ГК України). Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено ч. 3 ст. 549 ЦК України, ч. 6 ст. 231 ГК України. Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 ст. 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною 2 ст. 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17 та від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17.

Щодо решти позовних вимог про зобовязання відповідача допоставити насіння соняшникове на суму 1392574 грн. 04 коп., то суд вважає, що за умови наявності у позивача заборгованості перед відповідачем на вказану суму, воно не ґрунтується на засадах добросовісності, розумності та справедливості, про які вказано у ст. 509 ЦК України.

Так, суд погоджується з доводами відповідача з посиланням на п. 2.2 договору поставки, яким передбачено, що загальна кількість товару за цим договором дорівнює сумі товару по всім специфікаціям.

Як свідчать матеріали справи, коли відбулись поставки товару на суми 2785337 грн. 52 коп. та 2589277 грн. 47 коп., які більші ніж перераховані кошти у сумах 1866040 грн. 95 коп. та 2116000 грн. 00 коп., утворилась заборгованість покупця на суму 1392574 грн. 04 коп. та він не відмовився від цього товару.

За таких обставин встановлений судом факт проведення розрахунків між постачальником та покупцем за договором № 1296 від 30.01.2018 таким чином, що кінцеве сальдо складає 0 (17416000,00 11248783,14 6167216,86 = 0) не дає підстав для зобовязання відповідача допоставити насіння соняшникове на суму 1392574 грн. 04 коп.

З огляду на викладене, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення штрафів у сумах 417772 грн. 21 коп. та 139257 грн. 40 коп., пені у сумах 153188 грн. 31 коп. та 473491 грн. 14 коп., які нараховані за непоставку (недопоставку) товару на суму 1392574 грн. 04 коп. у кількості 127,18 тон, яка визнана судом, такою, що відбулася за укладеним договором поставки № 1296 від 30.01.2018.

В цій частині штрафних санкцій слід відмовити за необґрунтованістю з віднесенням судових витрат на позивача.

Позов задовольняється частково та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 740066 грн. 02 коп. штрафу за відмову від поставки товару та 713872 грн. 11 коп. пені за недопоставку товару з віднесенням на відповідача судового збору у сумі 21809 грн. 07 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232-233, 236-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю АГРЕКС, м. Київ до відповідача ОСОБА_1 виробничого кооперативу Батьківщина, с. Чабанівка Новойдарського району Луганської області про стягнення 3152916 грн. 96 коп. та зобовязання відповідача допоставити насіння соняшникове на суму 1392574 грн. 04 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 виробничого кооперативу Батьківщина, с. Чабанівка Новоайдарського району Луганської області, вул. Миру, буд. 42, ідент. код 03738947 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АГРЕКС, АДРЕСА_1, ідент. код 03738947 - 740066 грн. 02 коп. штрафу за відмову від поставки товару, 713872 грн. 11 коп. пені за недопоставку товару та 21809 грн. 07 коп. судового збору, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення - 12.10.2018.

Суддя Н.М.Зюбанова