УХВАЛА

22.10.2018Справа № 910/11472/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні матеріали справи

за позовом Малого приватного підприємства "Асва" (02002, м. Київ, вул. Флоренції, буд.12-Б, кв. 103)

до Установи "28 Управління начальника робіт" (03168, м. Київ, пр.-т Повітрофлотський, буд. 6)

про стягнення 6 500,02 грн

Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Мале приватне підприємство "Асва" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Установи "28 Управління начальника робіт" про стягнення 6 500,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань щодо оплати за поставлені товари та надані послуги позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2018 відкрито провадження у справі № 910/11472/18, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

19.09.2018 через відділ діловодства від відповідача надійшов відзив на позов, у якому просить закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору.

03.10.2018 через відділ діловодства від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі та клопотання про відшкодування судових витрат.

Розглянувши подані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, Суд дійшов висновку про закриття провадження у справі №910/11472/18, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як вбачається з матеріалів справи, даний спір виник через порушення відповідачем зобов'язань з оплати виконаних позивачем послуг з поставки автошин та надання послуг шино монтажу, у зв'язку з чим позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованість у розмірі 6 500,02 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, після відкриття провадження у справі № 910/11472/18 відповідачем було сплачено на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 391 від 29.08.2018 та № 399 від 12.09.2018.

З огляду на викладене, позивачем подано заяву про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою від позову.

Згідно зі ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Враховуючи вищевикладене, Суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні заяви Малого приватного підприємства "Асва" про відмову від позову, так як ця відмова не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, а отже відмова приймається судом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

З огляду на викладене, провадження у справі № 910/11472/18 за позовом Малого приватного підприємства "Асва" до Установи "28 Управління начальника робіт" про стягнення 6 500,02 грн. підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відмовою позивача від позову та прийняттям такої відмови судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У позовній заяві та клопотанні від 02.10.2018 позивачем заявлено про стягнення з відповідача судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1 762,00 грн та витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 7 120,00 грн.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Враховуючи наведене, за заявою позивача сплачена останнім сума судового збору у розмірі 1 762,00 грн підлягає стягненню з відповідача.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2018 між Малим приватним підприємством "Асва" (клієнт) та Адвокатським об'єднанням «Юсгард» укладено Договір № 27/18 про надання правової допомоги, за умовами якого виконавець зобов'язується здійснювати захист, представництво інтересів клієнта та надавати йому інші види правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені цим договором, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», іншим актами чинного законодавства. Клієнт зобов'язується оплатити падання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат позивачем було надано рахунки-фактури, акти про надання правової допомоги № 1 від 31.07.2018, № 2 від 21.08.2018, № 3 від 02.10.2018, платіжне доручення № 503 від 10.08.2018.

Як вбачається з поданих документів, адвокатським об'єднанням надана позивачу правова допомога на загальну суму 7 120,00 грн., а саме: 1) у порядку досудового врегулювання спору складено та направлено відповідачу вимогу про сплату заборгованості (1,25 год., вартість - 2 120,00 грн.); 2) складено та подано позовну заяву про стягнення заборгованості (2 год. роботи адвоката, 1 год. помічника адвоката, вартість - 3 500,00 грн.); 3) складено та подано до суду заяву про відмову від позову та клопотання про відшкодування судових витрат (1 год. роботи адвоката, вартість - 1 500,00 грн.).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейського суду з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, Суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази щодо обсягу наданих адвокатських послуг і виконаних робіт та їх вартості, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи викладене та беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, ціну позову, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатами документів, Суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт та ціною позову, є завищеним та становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, Суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 1 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 130, 231, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі №910/11472/18.

2. Стягнути з Установи "28 Управління начальника робіт" (03168, м. Київ, пр.-т Повітрофлотський, буд. 6, ідентифікаційний код 24967480) на користь Малого приватного підприємства "Асва" (02002, м. Київ, вул. Флоренції, буд.12-Б, кв. 103, ідентифікаційний код 16399501) судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Т.Ю. Трофименко