ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" жовтня 2018 р. Справа № 924/449/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Смаровоза М.В. при секретарі судового засідання Адамчук І.П., розглянувши справу

за позовом приватного підприємства "Єлізія"

до 1. Фонду комунального майна міста Нетішина

2. Виконавчого комітету Нетішинської міської ради

про визнання права на розміщення конструкцій зовнішньої реклами без отримання дозволів на розміщення зовнішньої реклами

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю від 29.05.2018р.;

першого відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від 04.05.2018р.;

другого відповідача: не з'явився.

У судовому засіданні 11.10.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати право на розміщення конструкцій зовнішньої реклами без отримання дозволів на розміщення зовнішньої реклами за адресами: м. Нетішин в районі перехрестя проспекту Незалежності та вул. Будівельників, зі сторони "Універмагу"; м. Нетішин в районі перехрестя проспекту Незалежності та проспекту Курчатова, зі сторони зупинки; м. Нетішин по проспекту Незалежності в районі будинку № 7; м. Нетішин по проспекту Незалежності в районі будинку № 10; м. Нетішин по проспекту Незалежності в районі будинку № 2а; м. Нетішин в районі перехрестя проспекту Незалежності - вул. Ринкової - вул. Енергетиків, зі сторони будинку Ринкова, 1; м. Нетішин по вул. Енергетиків, навпроти стадіону; м. Нетішин по вул. Енергетиків, навпроти стадіону.

В обґрунтування позовних вимог зазначається про звернення 04.12.2015р. до Центру надання адміністративних послуг з заявами про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами та усіма необхідними документами у відповідності до постанови КМУ від 29.12.2003р. №2067, на які отримано листи Фонду комунального майна м. Нетішин від 08.12.2015р. та від 20.03.2018р. як уповноваженого суб'єкту, у яких повідомлено, що оскільки рекламні щити типу «Бігборд» позивач має намір розмістити на земельних ділянках, які перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Нетішин та державній власності, то позивач зобов'язаний згідно Правил розміщення зовнішньої реклами міста Нетішин, затверджених рішенням 68 сесії Нетішинської міської ради від 27.01.2015р. №68/1626 отримати вказані земельні ділянки в оренду. Позивач стверджує, що вищезазначена позиція є незаконною та необґрунтованою, адже з 04.12.2015р. по сьогодні відповідачами не вчинено жодних дій щодо видачі дозволів або прийняття рішення про відмову у видачі дозволів, що порушує вимоги п. 10 постанови КМУ від 29.12.2003р. №2067 «Типові правила розміщення зовнішньої реклами» в редакції від 19.01.2016р. щодо 10-денного строку (до 01.02.2016р.).

На думку позивача, Закони України «Про рекламу», «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та постанова КМУ від 29.12.2003р. №2067 не передбачають обов'язку заявника щодо погодження та необхідності отримання в оренду земельних ділянок для розташування конструкцій зовнішньої реклами, а тому рішення міської ради про затвердження правил розміщення зовнішньої реклами у м. Нетішині є неправомірним та таким, що суперечить порядку визначеному в Законах та постанові КМУ. Виходячи з визначення принципу мовчазної згоди, наведеного у Законі України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», позивач стверджує, що набув право на розміщення конструкцій зовнішньої реклами за вказаними адресами без отримання дозволів на розміщення.

Відповідач 1 зазначив, що вимоги позивача є незаконними та можливим є оскарження відмови у встановленні пріоритету на заявлені місця (п. 3.9 Правил), оскільки відповідачем 1 не приймалось рішення про відмову, або про надання дозволу на розміщення реклами. Після одержання належним чином зареєстрованих заяв з додатками Фонд перевірив місця розташування рекламних засобів, зазначені у заявах, на предмет наявності на ці місця пріоритету іншого заявника або надання на заявлені місця зареєстрованого в установленому порядку дозволу. Перевіркою встановлено, що на земельних ділянках, на яких планується позивачем розмістити рекламні засоби (бігборди), розміщення будь-яких вкопаних конструкцій є неможливим оскільки там проходить інженерне обладнання, та земельні ділянки перебувають у державній та комунальній власності, розпорядження якими відбувається на підставі рішень Нетішинської міської ради. Як зазначено у відзиві, Фонд вирішив не затягувати процедуру погодження дозволів та пояснив у листі №01-29/307 від 08 грудня 2015 року причини, які не дозволяють прийняти рішення робочого органу про встановлення пріоритету заявнику на заявлені місця та повернув подані позивачем документи. До відзиву додано копії листів від 08.12.2015р., від 26.06.2018р., від 27.06.2018р., від 03.07.2018р.

Відповідач 2 зазначив, що для користування земельною ділянкою під зовнішню рекламу необхідні не лише рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування про виділення земельної ділянки для розміщення зовнішньої реклами, але й укладення договору оренди цієї земельної ділянки з її власником з обов'язковим визначенням розміру орендної плати як однієї з істотних умов договору. Відповідач 2 підтвердив факт відсутності рішення про відмову, або про надання дозволу на розміщення реклами приватному підприємству «Єлізія». Відповідач 2 зазначає, що п.3.27 Правил розміщення реклами у м. Нетішин встановлено, що тільки виконавчий комітет Нетішинської міської ради приймає рішення про надання дозволу, а тому позовна вимога про визнання права на розміщення конструкцій зовнішньої реклами без отримання дозволів задоволенню не підлягає, оскільки це виключно повноваження виконавчого комітету Нетішинської міської ради. Таким чином, суд не може підміняти державний орган та приймати замість нього рішення і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень. Враховуючи вищевикладене, відповідач 2 просить у позові відмовити.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, наполягає на задоволенні позову. Повноважні представники відповідачів просять у позові відмовити з підстав, викладених у відзивах.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

Рішенням Нетішинської міської ради від 27.01.2015 №68/1626 «Про правила розміщення зовнішньої реклами у м. Нетішин» (зі змінами) затверджено Правила розміщення зовнішньої реклами у м. Нетішин, згідно з п.п. 1.6, 2.2.5. яких регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами у місті Нетішині здійснює Фонд комунального майна міста Нетішина, до повноважень якого належить видача дозволу на розміщення зовнішньої реклами га підставі рішення виконавчого комітету міської ради.

За змістом п.п. 3.28-3.30 Правил у разі прийняття рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу примірники рішень надсилаються через дозвільний центр (ЦНАП) робочим органом заявникові протягом пяти днів з дати його прийняття. Відповідно до п.п. 3.3, 3.4 Правил робочий орган протягом п'яти днів з дати реєстрації заяви перевіряє місце розташування рекламного засобу, зазначене у заяві, на предмет наявності на це місце пріоритету іншого заявника або надання на заявлене місце зареєстрованого в установленому порядку дозволу. Після перевірки місця керівник робочого органу готує наказ про встановлення за заявником пріоритету на заявлене місце або про відмову у встановленні пріоритету. У разі видачі наказу про встановлення пріоритету робочий орган, через дозвільний центр (ЦНАП), видає заявнику для оформлення два примірники дозволу за формою згідно з додатком 2 та визначає заінтересовані органи (особи), з якими необхідно їх погодити.

У разі видачі наказу про відмову у встановленні пріоритету робочий орган протягом трьох днів через дозвільний центр (ЦНАП) надсилає заявникові вмотивовану відповідь із зазначенням дати встановлення пріоритету іншого заявника на заявлене місце розташування рекламного засобу або дати і номера рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради надання дозволу на заявлене місце іншій особі та повертає всі подані заявником документи.

Рішенням 39 сесії Нетішинської міської ради VII скликання №39/2240 від 02.03.2018р. внесено зміни до рішення 68 сесії Нетішинської міської ради VI скликання від 27.01.2015р. №68/1626 та доповнено, зокрема, підп. 3.3.1: «У разі встановлення Робочим органом факту подальшого розміщення заявником рекламної конструкції на земельній ділянці комунальної власності територіальної громади міста Нетішин (Робочий орган звіряє місце, на якому планується розташування рекламного засобу, із інформацією, яка є у виконавчому комітеті Нетішинської міської ради), заявнику через ЦНАП повертається пакет поданих документів із копією наказу про відмову у встановленні пріоритету на заявлене місце, а також направляється письмове роз'яснення про необхідність укладення договору оренди земельної ділянки згідно вимог чинного законодавства. Після оформлення права користування (договір оренди земельної ділянки) заявник повторно подає необхідні документи для видачі дозволу на розміщення зовнішньої реклами. Така процедура застосовується у разі видачі дозволу на розміщення зовнішньої реклами (бігборд/білборд тощо), конструкції якої пов'язані із земельною ділянкою комунальної власності закріплені належним чином..

Згідно з п.п. 3.5, 3.11 та 3.12 Правил пріоритет заявника на місце розташування рекламного засобу встановлюється строком на три місяці з дати прийняття керівником робочого органу відповідного наказу. Протягом строку, зазначеного у пункті 3.5 цих Правил, заявник оформлює обидва примірники дозволу та подає їх через дозвільний центр (ЦНАП) робочому органу разом із супровідним листом, в якому зазначається реєстраційний номер заяви. У разі прийняття керівником робочого органу наказу про встановлення пріоритету заявника на місце розташування рекламного засобу, яке перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Нетішина, заявник протягом трьох днів укладає договір із комунальним підприємством, на балансі якого перебуває майно, на тимчасове користування цим місцем.

Дозвіл погоджується з власником місця або уповноваженим ним органом (особою) і спеціально уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури (п. 3.19 Правил).

Місце розташування рекламного засобу надається лише після укладення договору користування місцем розташування рекламного засобу (місце вказане у дозволі) між балансоутримувачем комунального майна, на якому планується розміщення рекламного засобу, та користувачем, якому виданий дозвіл (п. 3.30.1 Правил).

У пунктах 3.32 3.34 Правил визначено, що у наданні дозволу може бути відмовлено у разі, коли: оформлення поданих документів не відповідає встановленим вимогам; у поданих документах виявлені завідомо неправдиві відомості. Перелік підстав для відмови у наданні дозволу є вичерпним. Рішення про відмову у наданні дозволу може бути оскаржене в порядку, встановленому законодавством.

Приватне підприємство "Єлізія" звернулось із заявами від 04.12.2015р. про надання у відповідності до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності дозволів на розміщення зовнішньої реклами строком на пять років за адресами: м. Нетішин в районі перехрестя проспекту Незалежності та вул. Будівельників, зі сторони "Універмагу"; м. Нетішин в районі перехрестя проспекту Незалежності та проспекту Курчатова, зі сторони зупинки; м. Нетішин по проспекту Незалежності в районі будинку № 7; м. Нетішин по проспекту Незалежності в районі будинку № 10; м. Нетішин по проспекту Незалежності в районі будинку № 2а; м. Нетішин в районі перехрестя проспекту Незалежності - вул. Ринкової - вул. Енергетиків, зі сторони будинку Ринкова, 1; м. Нетішин по вул. Енергетиків, навпроти стадіону; м. Нетішин по вул. Енергетиків, навпроти стадіону.

До заяв додавались за підписом представника субєкта надання адміністративних послуг Описи документів, що додаються до заяв щодо видачі дозволу на розміщення зовнішньої реклами (заява, фотографічні знімки місця або компютерний макет фрагменту місцевості, ескізи рекламного засобу з конструктивними рішеннями, копії свідоцтва про державну реєстрацію заявника). На вказаний описах зазначено як результат розгляду справи, заявником отримано лист ФКМ від 08.12.2015р. №01-29/307.

За змістом листа Фонду комунального майна міста Нетішина від 08.12.2015р. №01-29/307, розглянувши заяви ПП „Єлізія, з посиланням на ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України та Правила розміщення зовнішньої реклами у місті Нетішин, затверджені рішенням 68 сесії Нетішинської міської ради VI скликання від 27.01.2015р. №68/1626, зазначено про необхідність погоджувати дозволи на розміщення зовнішньої реклами із власниками місць розташування рекламних засобів або уповноваженим ним органом (особою). У листі повідомлено, що оскільки вказані місця розміщення зовнішньої реклами (земельні ділянки державної та комунальної власності) не надані ПП „Елізія в оренду, необхідно звернутись до власників земельних ділянок щодо укладення договорів оренди згідно чинного законодавства України і лише потім виникає право звернутись з заявами щодо надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

У листі виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 10.12.2015р. №23/01-30-4722/2015 позивачу надано рекомендації, подібні до наявних у листі Фонду комунального майна міста Нетішина від 08.12.2015р. №01-29/307.

Відповідно до листа Фонду комунального майна міста Нетішина від 20.03.2018р. №01-29/146, окрім рекомендації про укладення договору оренди земельних ділянок, зазначено, що у разі його укладення додаткового підписання договорів на розміщення зовнішньої реклами не потребується. Звернуто увагу, що Правила розміщення зовнішньої реклами у м. Нетішин доповнено п. 3.3.1, у якому передбачається необхідність оформлення права користування земельною ділянкою, на якій планується розташування рекламного засобу.

За змістом листа виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 27.06.2018р. право власності на земельні ділянки згідно додатку є землями комунальної власності на обслуговування у КП „Благоустрій та державно власності у постійному користуванні у ДП „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підп. 13 пункту «а» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження надання дозволу в порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил (2067-2003-п), що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Частинами 2, 3 ст. 16 Закону України „Про рекламу визначено вимоги до зовнішньої реклами та заборони щодо розташування засобів зовнішньої реклами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003р. №2067 затверджено Типові правила розміщення зовнішньої реклами (в редакції від 14.06.2012р.) (надалі Типові правила), у п. 1 яких встановлено, що ці Правила регулюють відносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами.

У п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р. №2067 зазначено, що центральним і місцевим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування у місячний строк привести власні нормативно-правові акти у відповідність із цією постановою.

Як зазначено у п. 3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил. Пунктом 5 Типових правил вказано, що для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган).

За змісту п. 10 Типових правил робочий орган протягом п'яти днів з дати реєстрації заяви перевіряє місце розташування рекламного засобу, зазначене у заяві, на предмет наявності на це місце пріоритету іншого заявника або надання на заявлене місце зареєстрованого в установленому порядку дозволу. Після перевірки місця керівник робочого органу приймає рішення про встановлення за заявником пріоритету на заявлене місце або про відмову у встановленні пріоритету.

У разі прийняття рішення про встановлення пріоритету робочий орган видає заявнику для оформлення два примірники дозволу за формою згідно з додатком 3 та визначає заінтересовані органи (особи), з якими необхідно їх погодити.

У разі прийняття рішення про відмову у встановленні пріоритету робочий орган протягом трьох днів надсилає заявникові вмотивовану відповідь із зазначенням дати встановлення пріоритету іншого заявника на заявлене місце розташування рекламного засобу або дати і номера рішення виконавчого органу ради про надання дозволу на заявлене місце іншій особі та повертає всі подані заявником документи.

Відповідно до п. 12 Типових правил відмова у встановленні пріоритету, продовженні строку, на який встановлено зазначений пріоритет, може бути оскаржена у порядку, встановленому законодавством. У п. 24 Типових правил визначено, що виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов'язаних з розташуванням рекламного засобу.

Рішення про відмову у наданні дозволу надсилається робочим органом заявникові протягом п'яти днів з дати його прийняття. Відмова у продовженні строку дії дозволу може бути оскаржена у порядку, встановленому законодавством. (п.п. 20, 29 Типовий правил).

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Як встановлено судом, позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить суд визнати право на розміщення конструкцій зовнішньої реклами без отримання дозволів на розміщення зовнішньої реклами за адресами: м. Нетішин в районі перехрестя проспекту Незалежності та вул. Будівельників, зі сторони "Універмагу"; м. Нетішин в районі перехрестя проспекту Незалежності та проспекту Курчатова, зі сторони зупинки; м. Нетішин по проспекту Незалежності в районі будинку № 7; м. Нетішин по проспекту Незалежності в районі будинку № 10; м. Нетішин по проспекту Незалежності в районі будинку № 2а; м. Нетішин в районі перехрестя проспекту Незалежності - вул. Ринкової - вул. Енергетиків, зі сторони будинку Ринкова, 1; м. Нетішин по вул. Енергетиків, навпроти стадіону; м. Нетішин по вул. Енергетиків, навпроти стадіону.

Однак, позивач, формулюючи означеним чином предмет позову, зазначивши орієнтовне місцерозташування конструкцій зовнішньої реклами, не індивідуалізував належним чином необхідні технічні характеристики та місцезнаходження таких конструкцій (право на розміщення яких просить визнати позивач). При цьому судом також береться до уваги, що примірники (чи належним чином засвідчені копії) доданих до заяв приватного підприємства "Єлізія" від 04.12.2015р. про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами документів, на які посилається позивач (зокрема, фотографічні знімки місця або компютерний макет фрагменту місцевості, ескізи рекламного засобу з конструктивними рішеннями, засвідчені підписами посадових осіб розробника, що має право на розробку таких конструктивних рішень тощо) відсутні як у позивача, так і відповідачів (про що представниками позивача та відповідачів повідомлено у судовому засіданні).

Також судом взято до уваги, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа "Руїс Торіха проти Іспанії").

За таких обставин, виходячи з вищенаведених положень та встановлених судом фактів, суд констатує, що незалежно від змісту доводів учасників процесу, оскільки, зважаючи на відсутність належної індивідуалізації конструкцій зовнішньої реклами та їх місцерозташування, право на розміщення яких просить визнати позивач, суд позбавлений можливості як зясувати конкретний зміст самого субєктивного права, визнання якого є предметом позову, так і оцінити наявність (чи відсутність) справедливого балансу між приватним інтересом позивача та публічним інтересом, що виявляється, з-поміж іншого, у недопущенні порушенння передбачених законом (зокрема, частинами 2, 3 ст. 16 Закону України „Про рекламу) вимог до зовнішньої реклами та заборон щодо розташування засобів зовнішньої реклами, суд вважає, що даний позов не підлягає задоволенню.

Беручи до уваги вищевикладене, у позові слід відмовити.

У зв'язку з відмовою у позові судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 22.10.2018р.

Суддя М.В. Смаровоз

Віддруков. 4 прим. (всім рек. з пов. про вруч.):

1 - до справи; 2 - позивачу (29000, м. Хмельницький, вул. Пушкіна. 7, кв. 44); 3 - відповідачу 1 (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Шевченка, буд. 1); 4 - відповідачу 2 (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Шевченка, буд. 1).