ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року Справа № 915/966/17

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1, дов. № 5219-К-О від 10.03.2017

представник відповідача в судове засідання не зявився,

розглянувши у відритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження справу

За позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ДІАДЕЛЛА (54056, АДРЕСА_1)

про: зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю ДІАДЕЛЛА в особі голови ліквідаційної комісії визнати та включити кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк за договором банківського рахунку №NK29WW від 19.04.2006 в загальному розмірі 39 926,84 грн., що складається із: заборгованості за кредитом 4996,82 грн., заборгованості за процентами в сумі 21841,44 грн., заборгованості за пенею 13088,58 грн., до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю ДІАДЕЛЛА.

22 вересня 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційного банку ПриватБанк звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 18.09.2017 (вх. №13330/17), в якій просить суд зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю ДІАДЕЛЛА в особі голови ліквідаційної комісії визнати та включити кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк за договором банківського рахунку № NK29WW від 19.04.2006 в загальному розмірі 39926,84 грн., що складається із: заборгованості за кредитом 4996,82 грн., заборгованості за процентами в сумі 21841,44 грн., заборгованості за пенею 13088,58 грн., до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю ДІАДЕЛЛА.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі умов договору банківського рахунку №NK29WW від 19.04.2006 та додатку №7 від 19.01.2007; виписки про рух коштів по рахунку ТОВ ДІАДЕЛЛА №1371 за період з 01.01.2007 по 21.07.2017; заяви від 26.07.2017 з кредиторськими вимогами до відповідача.

Позивач зазначає, що ним зобовязання за договором виконано у повному обсязі, надано відповідачу кредитний ліміт в розмірі 5000 грн., в свою чергу ТОВ ДІАДЕЛЛА зобовязалось здійснювати погашення кредиту та здійснювати оплату процентів, але свої зобовязання не виконало, станом на 25.07.2017 у відповідача існує заборгованість перед ПАТ КБ ПРИВАТБАНК по договору банківського рахунку №NK29WW від 19.04.2006 в сумі 39926,84 грн.

Крім того, позивач зазначає, що у зв'язку з ухиленням ліквідаційної комісії ТОВ ДІАДЕЛЛА від визнання та задоволення грошових вимог кредитора, враховуючи, що рахунки боржника відкриті в Приватбанку, не закриті ліквідаційною комісією й відомості про складення та затвердження проміжного ліквідаційного балансу відсутні, виникла необхідність звернення до суду з вимогою про зобовязання визнання та включення кредиторських вимог ПАТКБ ПРИВАТБАНК в розмірі 39926,84 грн. до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ ДІАДЕЛЛА.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 24.10.2017 (суддя Смородінова О.Г.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.03.2018, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 19.06.2018 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк задоволено частково. Рішення господарського суду Миколаївської області від 24.10.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.03.2018 у справі №915/966/17 скасовано. Справу №915/966/17 передано на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області №214 від 17.07.2018 та відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду та на виконання підпункту 3.7.5 пункту 3.7 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Миколаївської області проведено повторний автоматизований розподіл справи №915/966/17. У вказаному розпорядженні зазначено, що підставою призначення автоматизованого розподілу справи №915/966/17 є прийняття Верховним Судом постанови від 19.06.2018 про скасування постанови Одеського апеляційного господарського суду від 19.03.2018 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.10.2017 та направлення справи на новий розгляд до Господарського суду Миколаївської області. За результатами якого справу №915/966/17, призначено головуючому судді Семенчук Н.О.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20.07.2018 справу №915/966/17 прийнято до свого провадження суддею Семенчук Н.О., вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 01.08.2018 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 18 вересня 2018 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 18.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу №915/966/17 до судового розгляду по суті на 12 жовтня 2018 року.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання 12.10.2018 не забезпечив. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 20.07.2018, 01.08.2018 та від 18.09.2018 відповідач був повідомлений про час та місце розгляду справи. Вказані ухвали були направлені відповідачеві та повернулись до суду з зазначенням причин невручення. Відповідач своїм правом у визначений судом строк на подання відзиву на позов оформлений згідно вимог ст. 165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача не скористався.

У відповідності до п.п.4 ч.6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення зокрема є, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до абз. 3 п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Враховуючи, що ухвали Господарського суду Миколаївської області від 20.07.2018, від 01.08.2018 та від 18.09.2018 направлені на адресу відповідача яка зазначена в позовній заяві та в спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, який був зроблений судом, то суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

19 квітня 2006 року між Закритим акціонерним товариств Комерційним банком ПриватБанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк, (далі банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю ДІАДЕЛЛА (далі клієнт) укладено договір банківського рахунка № NK29WW.

Відповідно до умов вказаного договору банк відкриває клієнту поточний (поточні) рахунок (рахунки) у національній та іноземній валюті (у тому числі картковий (карткові) та інші рахунки зі спеціальним режимом використання) та здійснює його (їх) розрахункове та касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативних актів Національного банку України (далі НБУ) та умов цього договору (п. 1.1).

За договором банківського рахунку банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнту, грошові кошти, що йому надходять виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум, з рахунку та здійснювати інші операції за рахунком (рахунками) у порядку та на умовах, передбачених цим договором (п. 1.2).

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що договір укладений на невизначений термін, набуває чинності з дня його підписання обома сторонами і припиняє свою дію відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України.

Вказаний договір підписаний та скріплений печатками обох сторін.

19 січня 2007 року до договору банківського рахунка №NK29WW від 19.04.2006 сторонами підписано додаток №7 Правила надання бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок.

Умовами вказаного додатку до договору, зокрема п.1.1. передбачено, що овердрафт (далі кредит) надається для використання довіреними особами клієнта за допомогою корпоративних платіжних карт на цілі, зазначені в п. 4.2 додатку 6 до даного договору. Кредитне обслуговування клієнта здійснюється з дати підписання даного договору і додатка 7 до нього.

Відповідно до п.1.2. Додатку кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків та винагороди в обговоренні даним договором терміни.

Згідно з п.1.3 Додатку, ліміт, згідно з даним договором, являє собою суму коштів, у межах якої банк зобов'язується робити оплату платежів довірених осіб клієнта, проведених із використанням корпоративних платіжних карт, понад залишок коштів на його картковому рахунку. Ліміт установлюється банком у залежності від кількості корпоративних карт, оформлених на довірених осіб клієнта і розмірів бланкових лімітів овердрафтового кредитування, наданих банком.

Пунктом 1.4 Додатку визначено, що овердрафтове кредитування клієнта здійснюється банком у межах ліміту і терміну, установлених згідно пп. 1.3 додатка 7 до чинного договору, з періодом безупинного користування кредитом не більш 30 днів.

Клієнт робить повне погашення кредиту, простроченої заборгованості, а також нарахованих і прострочених нарахованих відсотків не пізніше терміну дії даного договору. Погашення кредиту, простроченої заборгованості, а також нарахованих і прострочених нарахованих відсотків може бути зроблено клієнтом також з інших приналежних йому рахунків відповідно до законодавства в порядку, визначеному п. п. 4, п. 2.3. (1.9 Додатку)

Згідно з п.1.11. Додатку клієнт доручає банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту, у тому числі з наступних рахунків: №1371, №05371.

Додаток № 7 від 19.01.2007 року до договору банківського рахунка №NK29WW від 19.04.2006 підписаний та скріплений печатками обох сторін.

Як вбачається з виписки про рух коштів по рахунку ТОВ ДІАДЕЛЛА №1371 за період з 01.01.2007 по 21.07.2017, а також у період з 22.02.2007 по 06.04.2007 клієнт активно користувався наданим кредитом, зокрема, кредитним лімітом у розмірі 5000,00 грн. з 14.03.2007 по 06.04.2007.

Відповідно до наданого банком розрахунку, загальний розмір заборгованості ТОВ ДІАДЕЛЛА за договором № NK29WW від 19.04.2006 станом на 25.07.2017 становить 39926,84 грн., що складається із: заборгованості за кредитом 4996,82 грн., заборгованості за процентами в сумі 21841,44 грн., заборгованості за пенею 13088,58 грн.

Факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за договором №NK29WW від 19.04.2006 в загальному розмірі 39 926,84 грн. підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростовано.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 17.11.2009 ТОВ ДІАДЕЛЛА перебуває в стані припинення відповідно до судового рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.09.2009 у справі № 2а-3728/09/1470. Згідно цих же відомостей керівником, головою комісії з припинення або ліквідатором є ОСОБА_2. (а.с. 25-26).

26 липня 2017 року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК надіслало на адресу ТОВ ДІАДЕЛЛА заяву б/н від 26.07.2017 з кредиторськими вимогами до боржника з доданими до неї документами, а саме: договором банківського рахунка №NK29WW від 19.04.2006 з додатками, розрахунком заборгованості за договором №NK29WW від 19.04.2006 станом на 25.07.2017, випискою по рахунку №1371. (а.с.27-28)

Зазначеною заявою банк повідомив про виконання у повному обсязі взятих на себе за договором від 19.04.2006 №WW зобов'язань щодо надання кредиту в розмірі 5 000,00 грн. Проте, станом на 25.07.2017 клієнт з банком не розрахувався, що спричинило виникнення боргу за тілом кредиту та нарахування на нього фінансових санкцій на загальну суму 39 926,84 грн. Наведене є підставою для висунення банком своїх грошових кредиторських вимог на цю суму. Банк просив визнати зазначені боргові вимоги, включити їх до проміжного ліквідаційного балансу та сплатити зазначені кошти на поточний рахунок банку, реквізити якого можна отримати при зверненні до його відділення; письмово повідомити кредитора про результати розгляду цієї заяви.

29.08.2017 вищезазначена заява не була вручена під час доставки адресатові та була повернута на адресу позивача, що підтверджується відомостями з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку Укрпошта (а.с.30).

Враховуючи зазначені обставини, банк звернувся до суду за захистом своїх порушених прав шляхом предявлення позову до боржника в особі голови ліквідаційної комісії про зобовязання останнього визнати та включити кредиторські вимоги кредитора до проміжного ліквідаційного балансу боржника.

Згідно ч.3 ст.112 Цивільного кодексу України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Відповідно до ст.105 Цивільного кодексу України (в редакції станом на 02.09.2009 прийняття рішення про припинення юридичної особи), учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані негайно письмово повідомити про це орган, що здійснює державну реєстрацію, який вносить до єдиного державного реєстру відомості про те, що юридична особа перебуває у процесі припинення.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, призначають комісію з припинення юридичної особи (ліквідаційну комісію, ліквідатора тощо) та встановлюють порядок і строки припинення юридичної особи відповідно до цього Кодексу.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи може бути покладено на орган управління юридичної особи.

З моменту призначення комісії до неї переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Комісія виступає в суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Комісія з припинення юридичної особи поміщає в друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлення кредиторами вимог до неї. Цей строк не може становити менше двох місяців з дня публікації повідомлення про припинення юридичної особи.

Комісія вживає усіх можливих заходів щодо виявлення кредиторів, а також письмово повідомляє їх про припинення юридичної особи.

У відповідності до ч.1-3 ст. 60 Господарського кодексу України (в редакції, що діяла станом на момент прийняття рішення про припинення юридичної особи відповідача), ліквідація суб'єкта господарювання здійснюється ліквідаційною комісією, яка утворюється власником (власниками) майна суб'єкта господарювання чи його (їх) представниками (органами), або іншим органом, визначеним законом, якщо інший порядок її утворення не передбачений цим Кодексом. Ліквідацію суб'єкта господарювання може бути також покладено на орган управління суб'єкта, що ліквідується.

Орган (особа), який прийняв рішення про ліквідацію суб'єкта господарювання, встановлює порядок та визначає строки проведення ліквідації, а також строк для заяви претензій кредиторами, що не може бути меншим, ніж два місяці з дня оголошення про ліквідацію.

Ліквідаційна комісія або інший орган, який проводить ліквідацію суб'єкта господарювання, вміщує в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, а явних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлені цим Кодексом чи спеціальним законом строки.

Окрім того, ліквідаційна комісія здійснює всі необхідні дії передбачені ст.ст. 111, 112 ЦК України.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач повідомляв позивача про його ліквідацію та закривав рахунки, відкриті у фінансових установах, в тому числі, що був відкритий у позивача.

Згідно положень п.п.1, 2, 26 ч. 2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: найменування юридичної особи, у тому числі скорочене (за наявності); ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; дані про перебування юридичної особи у процесі припинення, у тому числі дані про рішення щодо припинення юридичної особи, відомості про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо) та про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІАДЕЛЛА» (ідентифікаційний код 33969872) з 17.11.2009 перебуває в стані припинення. Підстава: за судовим рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду про неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону №2а-3728/09/1470 від 02.09.2009 (а.с. 25,26).

У відповідності до ч.1 ст.111 Цивільного кодексу України (в редакції, що діяла станом на момент прийняття рішення про припинення юридичної особи відповідача), ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Згідно ч. 4, 5 ст.112 Цивільного кодексу України (в редакції, що діяла станом на момент прийняття рішення про припинення юридичної особи відповідача), вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

В матеріалах справи відсутні докази визнання ліквідаційною комісією відповідача спірної кредиторської вимоги.

Разом з тим, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази затвердження проміжного ліквідаційного балансу учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи, як того вимагає ч.1 ст. 111 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право до затвердження ліквідаційного балансу юридичної особи звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

В даному випадку, повернення позивачу заяви з кредиторськими вимогами від 26.07.2017 суд розцінює, як ухилення від їх розгляду відповідачем. Про порушення свого права позивач дізнався 29.08.2017 (дата повернення заяви з кредиторськими вимогами). До суду з позовом позивач звернувся 22.09.2017, тобто, строк звернення до суду, встановлений ч.3 ст. 112 ЦК України, позивачем не пропущено.

Враховуючи, що матеріали даної справи містять докази наявності у відповідача перед позивачем заборгованості в загальній сумі 39 926,84 грн., та те, що позивач звернувся до суду з даним позовом в строки, визначені ст.112 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, та зобовязання відповідача в особі ліквідаційної комісії включити суму заборгованості до проміжного ліквідаційного балансу.

Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 11, 73, 74, 76-79, 86, 91, 195, 210, 220, ст.ст.232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю ДІАДЕЛЛА (54056, АДРЕСА_1, ) в особі голови ліквідаційної комісії включити до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю ДІАДЕЛЛА кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30, ) за договором банківського рахунку №NK29WW від 19.04.2006 в загальному розмірі 39 926,84 грн., що складаються із: заборгованості за кредитом 4 996,82 грн., заборгованості за процентами в сумі 21 841,44 грн., заборгованості за пенею 13 088,58 грн.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вступна і резолютивна частина рішення проголошені в судовому засіданні 12.10.2018, повний текст рішення складено 19.10.2018.

Суддя Н.О. Семенчук