РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.10.2018Справа № 910/7838/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Зінчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Айбокс»

до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання застави припиненою та зобов'язання вчинити дії

Представники учасників справи:

від позивача: Тарасенко О.М. за дов.;

від відповідача: Щербак Є.М. за дов.;

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Айбокс» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - відповідач) про визнання припиненим Договору застави № НКЛ-2002859/S-2 від 27.09.2013 та зобов'язання відповідача вчинити дії з внесення відповідних змін про припинення права застави по Договору застави № НКЛ-2002859/S-2 від 27.09.2013 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для визнання припиненим договір застави № НКЛ-2002859/S-2 від 27.09.2013 року та зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» вчинити дії з внесення відповідних змін про припинення права застави, у зв'язку із погашенням суми заборгованості по кредитним договорам.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.06.2018 вищевказану позовну заяву залишено без руху.

04 липня 2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.07.2018 відкрито провадження у справі № 910/7838/18, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.08.2018 року.

12 липня 2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

12 липня 2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи, а також відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач проти задоволення позову заперечує, оскільки відсутні підстави для припинення Договору застави, передбачені п. 3.2., 6.10. Договору, статті 28 Закону України «Про заставу», статті 593 Цивільного кодексу України.

25 липня 2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано пояснення на відзив, відповідно до змісту яких позивач вважає заперечення відповідача безпідставними.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.08.2018 року на підставі статті 50 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, підготовче засідання відкладено на 05.09.2018 року.

31 серпня 2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подані заперечення на відповідь на відзив.

03 вересня 2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником третьої особи подані письмові пояснення на позовну заяву, відповідно до змісту яких третя особа проти задоволення позову заперечує.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/7838/18 до судового розгляду по суті на 26.09.2018 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.09.2018 судове засідання призначено на 02.10.2018 року у зв'язку з викликом судді Літвінової М.Є. до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України для проходження співбесіди в межах кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді.

В судовому засіданні 02.10.2018 року представником відповідача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Представник третьої особи в судове засідання 02.10.2018 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України визначені наслідки неявки в судове засідання учасника справи.

Зокрема, згідно із частиною 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Зважаючи на те, що неявка представника третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Водночас, оскільки суд надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

В судовому засіданні 02.10.2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.09.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Айбокс" (позичальник) було укладено Договір кредитної лінії № НКЛ-2002859, відповідно до умов якого кредитор зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

За умовами п. п. 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3 Кредитного договору надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами (траншами) на умовах, визначених цим договором, в межах невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 64 000 000 грн. зі сплатою плати за користування кредитом у розмірі 16% річних, в порядку, визначеному цим договором та кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 12.09.2016. Повернення кредиту здійснюється не пізніше кінцевого терміну погашення заборгованості, вказаного в п.п. 1.11 цього договору. У разі прострочення кінцевого терміну повернення кредиту, який визначено в п.п. 1.1.1 цього договору, діюча на такий момент прострочення річна процентна ставка за цим договором встановлюється в розмірі 23% річних, та починає застосовуватися до взаємовідносин сторін за цим договором, починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) погашення заборгованості за кредитом по день фактичного погашення заборгованості за цим договором.

22.05.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Айбокс" (позичальник) було укладено Договір кредитної лінії № НКЛ-2002859/1, відповідно до умов якого кредитор зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

За умовами п. п. 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3 кредитного договору-2 надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами (траншами) на умовах, визначених цим договором, в межах невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 80 000 000 грн. зі сплатою плати за користування кредитом у розмірі 16% річних, в порядку, визначеному цим договором та кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 31.12.2017. Повернення кредиту здійснюється у валюті наданого кредиту у відповідності до зміни максимального ліміту заборгованості згідно зазначеного графіку, але в будь-якому разі не пізніше кінцевого терміну погашення заборгованості, вказаного в п.п. 1.11 цього договору. У разі прострочення кінцевого терміну повернення кредиту, який визначено в п.п. 1.1.1 цього договору, діюча на такий момент прострочення річна процентна ставка за цим договором встановлюється в розмірі 23% річних, та починає застосовуватися до взаємовідносин сторін за цим договором, починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) погашення заборгованості за кредитом по день фактичного погашення заборгованості за цим договором.

В забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаними кредитними договорами 22.01.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (Заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Айбокс" (Заставодавець) було укладено Договір застави № НКЛ-2002859/S-3 з урахуванням Додаткового договору від 22.05.2014 року до Договору застави № НКЛ-2002859/S-3 від 22.01.2014 року, за яким заставодавець передав заставодержателю обладнання, що зазначено в додатку №1 до договору застави.

Також, в забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаними кредитними договорами було укладено:

- Договір застави № НКЛ-2002859/ S-2 від 27.09.2013 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Айбокс», предметом якого є обладнання, що зазначено в Додатку № 1 до цього Договору, загальною заставною вартістю за погодженням сторін 753 744, 76 грн.;

- Договір застави корпоративних прав № НКЛ-2002859/ S-І від 31.10.2013 між ПАТ «Дельта Банк» та Компанією «Бенезія Інвестментс Лімітед» з урахуванням додаткової угоди до цього Договору від 31.07.2014, предметом якого є корпоративні права ТОВ «Айбокс», а саме частка у розмірі 1 500 000, 00 грн., що становить 100% від статутного капіталу ТОВ «Айбокс», загальною заставною вартістю за погодженням сторін 1 500 000, 00 грн.;

- Договір застави корпоративних прав № НКЛ-2002859/ S-3 від 31.10.2013, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та Компанією «Ардо Істеблішмент Лімітед» з урахуванням додаткової угоди до цього Договору від 31.07.2014, предметом якого є корпоративні права ТОВ «Сітібокс», а саме частка у розмірі 46 000, 00 грн., що становить 100% від статутного капіталу ТОВ «Сітібокс», загальною заставною вартістю за погодженням сторін 46 000, 00 грн.;

- Договір застави корпоративних прав № НКЛ-2002859/ S-2 від 31.10.2013, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та Компанією «Сінола Трейдінг Лімітед» з урахуванням додаткової угоди до цього договору від 31.07.20214, предметом якого є корпоративні права ТОВ «Мінола Україна ЛТД», а саме частка у розмірі 44 000, 00 грн., що становить 100% від статутного капіталу ТОВ «Мінола Україна ЛТД», загальною заставною вартістю за погодженням сторін 44 000, 00 грн.

Крім того, в забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаними кредитними договорами були укладені:

- договір поруки № П-2002859-5 від 25.06.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (Кредитор) та ОСОБА_5 (Поручитель);

- договір поруки № П-2002859-6 від 25.06.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (Кредитор) та ОСОБА_6 (Поручитель);

- договір поруки № П-2002859-7 від 25.06.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (Кредитор) та ОСОБА_7 (Поручитель);

- договір поруки № П-2002859-8 від 25.06.2014 між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (Кредитор) та ОСОБА_8 (Поручитель);

- договір поруки № П-2002859-9 від 25.06.2014 між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (Кредитор) та ОСОБА_9 (Поручитель);

- договір поруки № П-2002859-10 від 25.06.2014 між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (Кредитор) та ОСОБА_10 (Поручитель);

- договір поруки № П-2002859-11 від 25.06.2014 між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (Кредитор) та ОСОБА_11 (Поручитель);

- договір поруки № П-2002859/3 від 31.07.2014, укладений між ПАТ «Дельта Банк» (Кредитор) та ОСОБА_12 (Поручитель);

- договір поруки № П-2002859/4 від 31.04.2014, укладений між ПАТ «Дельта Банк» (Кредитор) та ОСОБА_13 (Поручтель).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що у зв'язку із несвоєчасним виконанням Позичальником зобов'язань за кредитними договорами Банком було здійснено повне погашення суми заборгованості по договорам шляхом списання коштів з рахунків поручителів, що підтверджується постановою Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 910/3896/17, та шляхом стягнення простроченої заборгованості.

Таким чином, позивачем просить суд визнати припиненим Договір застави № НКЛ-2002859/S-2 від 27.09.2013 року та зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» вчинити дії з внесення відповідних змін про припинення права застави по Договору застави № НКЛ-2002859/S-2 від 27.09.2014 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву відповідач зазначав, що відсутні підстави для припинення застави, оскільки договір поруки визнано нікчемним на підставі ч. 2 ст. 38 Закону України "При систему гарантування вкладів фізичних осіб", у бухгалтерському обліку банку поновлено заборгованість позивача за кредитними договорами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до статті Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (частина 1 статті 546 Цивільного кодексу України).

Згідно з положеннями статті 572 Цивільного кодексу України, яка кореспондуються з положеннями статті 1 Закону України "Про заставу", в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Однією з підстав припинення права застави, визначеного в пункті 1 частини 1 статті 593 Цивільного кодексу України та статті 28 Закону України "Про заставу", є припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Положеннями статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, необхідною умовою для визнання застави припиненою є встановлення факту припинення усіх зобов'язань, що виникли на підставі укладеного Кредитного договору.

02.03.2015 року на підставі Постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк".

02.10.2015 року на підставі Постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року №181 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

При цьому, 28.09.2015 року за результатами проведеної перевірки в межах ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" комісією з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, складено протокол № 80, яким виявлено нікчемним Договір поруки № П-2002859-6 від 25.06.2014, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_6

На підставі означеного правочину 04.02.2015 було здійснено штучне погашення заборгованості ТОВ «Айбокс» за Кредитним договором № 1 з рахунків ОСОБА_6 в сумі 4 157 175, 05 доларів США шляхом коригування структури банківського балансу без реального надходження коштів, внаслідок чого поручитель ОСОБА_6 отримав право зворотної вимоги до позивача, заставодавців та поручителів.

22.12.2015 року відповідачем направлено повідомлення про нікчемність Договору поруки № П-2002859-6 від 25.06.2014 на підставі п. п. 1, 2, 3, 5, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Крім того, на виконання вищезазначених наказів здійснено повернення коштів, списаних на виконання вищевказаного Договорів поруки.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 17.11.2016 року по справі №756/9470/16-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05.07.2017 року, визнано недійсним договір поруки № П-2002859-6 від 25.06.2014 р., укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_6; визнано відсутнім у ОСОБА_6 права вимоги за договором кредитної лінії № НКЛ-2002859 від 13.09.2013 р., укладеним між ПАТ «Дельта Банк» () та ТОВ «Айбокс» (), яке виникло на підставі Договору поруки № П-2002859-6 від 25.06.2014 р., укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_6. При цьому, відповідно до п. 3.3 Договору застави № НКЛ-2002859/S-2 від 27.09.2013 року при частковому виконанні забезпечених заставою зобов'язань застава зберігається у початковому обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що визнання недійсними договорів поруки № П-2002859-6 від 25.06.2014 відповідно до ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", поновлення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Айбокс» за кредитними договорами з урахуванням вимог п.п.3.2, 3.3 Договору застави свідчить про наявність зобов'язань у Позивача за Договором застави №НКЛ-2002859/S-2 від 27.09.2013 року.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять, а позивачем в свою чергу не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст. ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження погашення суми заборгованості, яка була списана з рахунків поручителів, з якими відповідні договори поруки були визнані недійсними.

Що стосується посилань позивача на встановлення факту погашення заборгованості за Договором кредитної лінії № НКЛ-2002859 від 13.09.2013 року в повному обсязі у постанові Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 року по справі № 910/3896/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 12.04.2018 року, суд зазначає, що у вказаному рішенні суду не досліджувались відповідне рішення районного суду міста Києва, яким визнано недійсними договір поруки. Крім того, не досліджувалось питання нікчемності договору поруки відповідно до ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Відтак, судом встановлено передчасність припинення зобов'язань за договором застави, оскільки зобов'язання за кредитним договором виконано не в повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог про визнання Договору застави припиненим з огляду на те, що кредитну заборгованість не погашено, а тому позовні вимоги є передчасними.

Як наслідок, суд відмовляє у задоволенні похідних вимог про зобов'язання відповідача вчинити дії з внесення відповідних змін про припинення права застави по Договору застави № НКЛ-2002859/S-2 від 27.09.2013 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 73, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Айбокс» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору застави припиненим та зобов'язання вчинити дії.

2. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Відповідно до частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

4. Згідно з підпунктом 17.5. пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 12.10.2018 року.

Суддя М.Є. Літвінова