ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.10.2018 м. Ужгород Справа № 907/366/18

Господарський суд Закарпатської області у складі

головуючого судді Васьковського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Дергачової Ю.А.

розглянувши матеріали справи №907/366/18

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, Регіональної філії Львівська залізниця публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Львів

до відповідача ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради, м. Ужгород

про стягнення суми 214533,11 грн. заборгованості за договором

компенсації витрат за пільгове перевезення пасажирів залізничним

транспортом №Л-ДН-5/15-13-ДНЮ-Пр/№1 від 21.01.15, у

відповідності до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України

Представники:

від позивача ОСОБА_2 (дов. №5255 від 11.07.18)

від відповідача -ОСОБА_3 (дов. № 35.01.-04/1922 від 11.07.18р.)

Суть спору: стягнення суми 214533,11 грн. заборгованості за договором компенсації витрат за пільгове перевезення пасажирів залізничним транспортом №Л-ДН-5/15-13-ДНЮ-Пр/№1 від 21.01.15, у відповідності до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу, який виник внаслідок неналежного виконання ним грошових зобов'язань за договором №Л-ДН-5/15-13-ДНЮ-Пр/№1 від 21.01.15. Пояснив, що відповідно до кінцевого акту звірки розрахунків між сторонами за 2015 рік станом на 01.01.2016 відповідачем визнано суму заборгованості в розмірі 214533,44грн, яка є предметом позову, однак, не була погашення через відсутність субвенцій з бюджету на відшкодування вказаних пільг.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 29.05.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглянути в порядку загального позовного провадження.

Відповідач у поданому відзиві проти позову заперечив. Вказує про те, що загальний обсяг виплат з місцевих бюджетів на державну програму соціального захисту, яка передбачає компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян, не може перевищувати розміру затверджених субвенцій. Наголосив, що системний аналіз положень Бюджетного кодексу України та постанови №256 від 04.03.2002, якою затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету свідчить, що компенсація вартості виплати за пільговий проїзд здійснювалася у 2015 році виключно за рахунок субвенцій, передбачений державним бюджетом на відповідний рік. Однак, в 2015 році мало місце недофінансування компенсаційних виплат перевізникам, при цьому у 2016, 2017 роках ні в місцевому, ні в державному бюджеті бюджетних призначень на погашення боргів за 2015 рік, виділено не було. Поряд з цим, у випадку поступлення коштів на відшкодування наданих пільг окремим категоріям громадян з оплати послуг перевезення, такі кошти відповідач зобовязується перерахувати на рахунок позивача.

Позивач подав суду відповідь (пояснення) на відзив Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради. Вважає, що відповідач фактично визнав позовні вимоги, оскільки надіслав на адресу позивача лист про винесення питання погашення існуючого боргу на сесію та можливість врегулювати спір в позасудовому порядку. Поряд з цим, позивач наголосив, що відсутність бюджетного асигнування не є підставою для звільнення від грошового зобовязання, взятого на себе державою відповідно до норм чинного законодавства, до того ж договір повинен виконуватись сторонами незалежно від правової природи його укладення. Підкреслив також, сторонами у спорі у вересні 2015 році було погоджено збільшення суми витрат Залізниці на відшкодування пільгових перевезень громадян, чим підтверджуються наявність належного фінансування таких витрат.

У встановленому ст. 167 ГПК України порядку відповідач подав заперечення, якими підтримав свою позицію про відсутність у нього обовязку відшкодувати витрати за пільгове перевезення громадян за умови ненадходження з Державного бюджету відповідних субвенцій. Поряд з цим, подав належним чином завірений витяг з рішення Ужгородської міської ради №1118 від 26.06.2018, яким, в т. ч. внесено зміни до Програми фінансування видатків на компенсаційні виплати за пільговий проїзд на 2018 та передбачено відшкодування заборгованості перед перевізниками за надані пільгові перевезення залізничним транспортом за 2015 рік.

Посилаючись на вказане рішення ради, відповідач звернувся до суду з заявою про відстрочення виконання рішення у справі до 31.12.2018 року, оскільки станом на 22.08.2018 в департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради відсутні кошти на її виконання.

В ході підготовчого провадження відповідачем подано докази про зміну його назви6 витяг з рішення Ужгородської міської ради №1079 від 15.05.2018, відповідно до якого внесено зміни в додаток до рішення ради 28.02.2017 №608 «Про затвердження структури апарату ради та виконавчих органів міської ради, їх загальної штатної чисельності» і змінено назву управління праці та соціального захисту населення на департамент праці та соціального захисту населення.

В підготовчому засідання відповідно до ст. 183 ГПК України оголошувались перерви з 22.08.2018 до 29.09.2018 до 09:30год.; а в судовому розгляді по суті з 26.09.2018 до 12.10.2018 до 10:00год. відповідно до ст. 216 ГПК України.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами суду.

У судовому засіданні 12.10.2018 року, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Державним територіально-галузевим обєднанням «Львівська залізниця" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця") (далі-Перевізник) та Управлінням праці і соціального захисту населення Ужгородської міської ради (в подальшому перейменованому в ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради, далі-Адміністрація) укладено Договір №Л-ДН-5/15-13-ДНЮ-Пр/№1 від 21.01.15 компенсації витрат за пільгове перевезення пасажирів залізничним транспортом, з наступними змінами до нього., внесеними Додатковими угодами від 24.06.2015, 07.08.2015 та від23.09.2015.

Предметом цього Договору є зобовязання сторін, які регулюються Порядком розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 року №1359, Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік», Бюджетним кодексом України, та полягають у обовязку перевізника (позивача) здійснювати перевезення пільгових категорій населення , які мають право на пільговий проїзд згідно з законодавчими актами України, а адміністрація(відповідач) зобовязалася за рахунок субвенцій відшкодувати витрати за перевезення пільгових категорій пасажирів, що придбали пільговий проїзний документ (квиток) на території району, незалежно від місця проживання пасажира (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору загальна сума договору становить 1560000грн. на 2015 рік (зв редакції від 23.09.2015 року).

Згідно з п. 5.1 Договору розрахунки сторін проводяться щомісячно, шляхом перерахування коштів на рахунок перевізника, на підставі наданих перевізником наступних документів: облікової форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з місцевих бюджетів і рахунку на суму, яка підлягає компенсації.

Компенсація проводиться щомісячно після представлення перевізником документів для оплати. Така оплата проводиться в пятиденний термін після надходження субвенцій на рахунок адміністрації.

На виконання вказаного договору перевізник(позивач) надав відповідачу послуг по перевезенню залізничним транспортом окремих категорій громадян всього на суму 1464014,03грн., яку відповідач відшкодував лише частково, внаслідок чого заборгованість перед позивачем складає суму 214 533,11грн.

Сторони у спорі підписали Акт звірки взаєморозрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги, згідно з яким заборгованість відповідача станом на 01.01.2016 рік перед позивачем склала 214 533,11грн.

Оскільки направлена позивачем претензія від 23.04.2018 №ДН-5-ДЮ/112 залишена відповідачем без задоволення, позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути суму боргу з примусовому порядку.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано копії облікових форм за 2015 рік, копію акту звірки розрахунків станом на 01.01.2016, копії актів виконаних робіт за листопад-грудень 2015 року, копії переписки з відповідачем.

Оцінюючи подані та досліджені докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про залізничний транспорт» відносини підприємств залізничного транспорту з місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування базуються на податковій і договірній основах відповідно до чинного законодавства України.

Частиною 5 ст.9 вказаного Закону встановлено, що для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Необхідно зазначити, що залізниця здійснює перевезення окремих категорій громадян за пільговими тарифами відповідно до чинних законів України, які передбачають такі пільги для конкретних категорій громадян, а не за окремими угодами, а збитки залізничного транспорту (в розумінні Закону України "Про залізничний транспорт") від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевого бюджетів.

Умови відшкодування компенсацій, механім фінансування видатків місцевих бюджетів, зокрема, на відшкодування витрат за пільгові перевезення пасажирів залізничним транспортом визначається Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256 (далі - Порядок). Порядок розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 року №1359 визначає механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надане законом, що здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, а також субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі.

Відповідно до п. 3,4 Порядку, затвердженого Постановою №256 встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державним програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих адміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Порядком, затвердженим Постановою КМУ №1359 встановлено, що облік пільгових перевезень та визначення суми недоотриманих коштів від таких перевезень проводиться залізницями на підставі інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операцій про оформлені та видані пасажирам безоплатні або пільгові проїзні документи (квитки). Сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного та пільгового проїзного документа (квитка) як різниця між повною вартістю проїзду, встановленою згідно з діючими тарифами для відповідного виду сполучення, маршруту прямування, категорії поїзда та вагона, і вартістю проїзду, що сплачує пасажир відповідно до наданих пільг. Інформація про оформлені та видані пасажирам безоплатні та пільгові проїзні документи (квитки) включається до місячної станційної звітності.

Пунктами 10, 11 вказаного Порядку визначено, що залізниці не пізніше ніж 15 числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми. Головні розпорядники коштів, передбачених на компенсаційні виплати, після надходження їх на власні рахунки у п'ятиденний строк перераховують зазначені кошти відповідній залізниці.

Підприємства, установи та організації для належного функціонування і здійснення передбаченої установчими документами діяльності укладають відповідні договори з іншими субєктами господарювання. При цьому, в деяких випадках оплата за відповідними договорами здійснюється за рахунок коштів, виділених з Державного бюджету України.

Не зважаючи на те, що у відносинах між бюджетними установами та не бюджетними підприємствами залучені бюджетні кошти, такі відносини не є бюджетними, та відносяться до цивільно - правових. Для таких цивільно - правових відносин характерна юридична рівність сторін. Тобто бюджетна установа як отримувач і розпорядник бюджетних коштів не має будь - яких привілеїв чи пільг у рамках виконання своїх зобовязань за договірними відносинами.

За порушення термінів оплати, визначених умовами договору, установа чи підприємство, що фінансуються з Державного бюджету України, несуть відповідальність відповідно до законодавства і укладеного договору.

Через застосування до спірних правовідносин норм Цивільного та Господарського кодексів України, зокрема, ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та з огляду на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18 жовтня 2005 року, обґрунтованим є висновок, відповідно до якого відсутність бюджетних коштів у зобовязаної особи не виправдовує її фінансову бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Такої позиції дотримується і Верховний Суд України в постанові від 15.05.2012р.

Наведеним спростовуються заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що поданими позивачем доказами підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань в частині компенсації позивачу витрат за надані послуги з перевезення пільгових пасажирів залізничним транспортом на підставі договору №Л-ДН-5/15-13-ДНЮ-Пр/№1 від 21.01.15., позовні вимоги про стягнення суми 214533,11грн. за надані послуги з перевезення пільгових категорій громадян підлягають задоволенню повністю.

Поряд з цим, відповідно до ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

В ході підготовчого провадження відповідачем заявлено клопотання про відстрочку виконання рішення у справі до 31.12.2018.

Зважаючи на наведені відповідачем доводи та обґрунтування необхідності вжиття такої процесуальної дії, враховуючи вжиті ним заходи, спрямовані на погашення заборгованості перед позивачем, беручи до уваги інтереси обох сторін, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання відповідача та відстрочити виконання рішення суду в справі до 31.12.2018.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати у вигляді сплати судового збору належить віднести на відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 129, 236-238, 239, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород. пл. Петефі, 24-26, ) на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"(03680, м. Київ, вул. Тверська. 5, ) в особі Регіональної філії Львівська залізниця Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (79000, м. Львів, вул. Гоголя, 1, код 40081195) 214533,11 грн.(двісті чотирнадцять тисяч пятсот тридцять три гривні 11 коп.) заборгованості за договором компенсації витрат за пільгове перевезення пасажирів залізничним транспортом №Л-ДН-5/15-13-ДНЮ-Пр/№1 від 21.01.15 та суму 3218 грн. (три тисячі двісті вісімнадцять гривень) у відшкодування витрат по сплаті судового збору, відстрочивши виконання рішення до 31.12.2018.

Видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обовязковому виконанню на території України в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 22.10.2018

Суддя О.В. Васьковський