РІШЕННЯ

м. Київ

16.10.2018Справа № 910/10485/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/10485/18

за позовом державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ,

до приватного підприємства «Компанія «Девайс-Центр», м. Київ,

про стягнення 18 598,05 грн.

без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

07.08.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - Компанія) до приватного підприємства «Компанія «Девайс-Центр» (далі - Підприємство) про стягнення 6 869,55 грн. пені та 11 728,50 грн. штрафу за договором від 19.12.2017 № 11-1/3698-17 (далі - Договір).

Компанія обґрунтовує позовні вимоги таким:

- 19.12.2017 Компанією (покупець) і Підприємством (продавець) було укладено Договір, за умовами якого продавець зобов'язується у 2017 році поставити на склад покупцю і передати у власність покупця товар (391200009-9 столи, серванти, письмові столи та книжкові шафи, столи та шафи для приміщення офісу open space в адмінбудівлі по вул. С. Петлюри, 25), а покупець зобов'язується оплатити і прийняти переданий продавцем товар, зазначений в специфікації до Договору, виготовлений у відповідності до опису та основних вимог до предмету закупівлі;

- загальна вартість товару за Договором складає 167 550 грн.;

- строк поставки товарів складає 25 календарних днів з дати підписання Договору (не пізніше 15.01.2018);

- Підприємством було поставлено товар відповідно до акта приймання-передачі товару до Договору 26.02.2018 з порушенням строку передбаченим Договором;

- товар на загальну суму 167 550 грн. поставлений 26.02.2018, прострочення становить 41 день, відповідно сума пені складає 6 869,55 грн. та сума штрафу - 11 728,50 грн.;

- у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо строку поставки товару Підприємство зобов'язане сплатити неустойку (пеню та штраф) на загальну суму 18 598,05 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач 31.08.2018 подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке: відповідач не зміг розпочати виготовлення товару, передбаченого у специфікації до Договору оскільки позивач з'ясував, що він склав некоректне технічне замовлення та воно потребує внесення змін, а саме позивач мав необхідність в уточненні кольору матеріалу та кількості (кутових правосторонніх та лівосторонніх столів (скільки працівників сидітиме з правої сторони, а скільки з лівої); кутових шаф з розмірами 350*400*2140 мм (яка кількість шаф буде мати сторону 400 мм з правого боку і яка з лівого)); відповідач був змушений чекати на ці уточнення, не міг закупити матеріали та приступити до виробництва меблів; лише після неодноразового нагадування з боку відповідача в телефонному режимі та шляхом повідомлення на електронну адресу позивача були погоджені остаточні конструкції меблів; отже, з вини позивача протягом грудня 2017 року відповідач не зміг ні закупити необхідний матеріал, ані розпочати виготовлення меблів, а тому строк виконання зобов'язань за Договором є 22.01.2018; позивач здійснив нарахування пені на всю суму Договору, проте постачання відбулося частинами, що підтверджується відкритими накладними на відвантаження товару, якими оформлювалося завезення меблів на територію позивача, у зв'язку з чим розрахунок пені мав здійснюватися від ціни непоставленого товару; Компанія застосувала строк прострочення 41 день, проте не було враховано прострочення позивача у погодженні конструкції меблів та зразку кольору до 28.12.2017, а також надання позивачем згоди на продовження строку поставки в електронному листуванні до 31.01.2018, в усних переговорах до 09.02.2018; що ж стосується прострочення понад тридцять днів, то враховуючи прострочення позивача у погодженні конструкції меблів та зразку кольору до 28.12.2017, та надання позивачем згоди на продовження строку поставки в електронному листуванні до 31.01.2018, а в усних переговорах до 09.02.2018, відповідач вважає, що прострочка понад тридцять днів відсутня.

Позивач 19.09.2018 подав суду відповідь на відзив, в якій вказав, що: відповідач у відзиві так і не пояснив, які саме дії не вчинив позивач, і чому відповідач вважає неможливою своєчасну поставку товару без цих дій; позивач зазначив, що товар, який мав бути поставлений за Договором, визначений у специфікації до Договору; опис і основні вимоги до товару встановлені у додатку №2 до Договору; пунктом 1 додаткової угоди від 19.12.2017 №1 до Договору (далі - Додаткова угода) було продовжено строк поставки товарів, але відповідач не виконав своїх зобов'язань навіть у цей продовжений строк - 25 днів з дати підписання Договору; зобов'язання відповідача є виконаними саме з моменту підписання акта приймання-передачі товару від 26.02.2018; твердження відповідача про некоректність технічного завдання та про нібито існуючі перешкоди для здійснення поставки не відповідають дійсності і не підтверджені жодними доказами; з копій електронних листів, які подані відповідачем, неможливо встановити їх автентичність, авторів та обсяг їх повноважень; листи не підписані, зміст файлів у вкладеннях невідомий; крім того, у тексті зазначених листів не йде мова про досягнення згоди щодо зміни умов Договору, а лише вказано про можливість розробки проекту додаткової угоди; Договором не передбачена необхідність отримання у позивача будь-яких додаткових погоджень характеристик товару, яких нібито вимагав представник відповідача в електронному листі від 26.12.2017; отже, для виконання відповідачем зобов'язань не було необхідним вчинення позивачем жодних додаткових дій після укладення Договору; крім того, так зване уточнення кольору та кількості, яке нібито було потрібне відповідачу, стосувалося, як відповідач зазначив у відзиві, лише пунктів 1 і 7 специфікації до Договору, причин несвоєчасної поставки решти товару на погляд Підприємства відповідач взагалі не навів.

Відповідач у строк, встановлений Господарським процесуальним кодексом України та судом (п'ятнадцятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив, який було отримано відповідачем 24.09.2018), не подав до суду заперечення на відповідь на відзив, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив і відповідь на відзив, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.12.2017 Компанією (покупець) і Підприємством (продавець) було укладено Договір, за умовами якого:

- продавець зобов'язується у 2017 році поставити на склад покупця і передати у власність покупця товар, а саме: « 39120000-9 Столи, серванти, письмові столи та книжкові шафи, Столи та шафи для приміщення офісу open space в адмінбудівлі по вул. С.Петлюри, 25», а покупець зобов'язується оплатити і прийняти переданий продавцем товар, зазначений в специфікації (додаток №1 до Договору), виготовлений у відповідності до опису та основних вимог до предмету закупівлі (додаток №2 до Договору) (пункт 1.1 Договору);

- найменування, кількість, ціна за одиницю товару і загальна вартість товару, що закуповується, зазначені у специфікації (пункт 1.2 Договору);

- ціна за одиницю товару та за весь обсяг товару зазначена у специфікації (додаток №1 до Договору) (пункт 3.1 Договору);

- ціна всього обсягу товару згідно з специфікацією становить 139 625 грн., крім того ПДВ - 27 925 грн.; разом загальна вартість товару за Договором складає 167 550 грн., в тому числі ПДВ (пункт 3.2 Договору);

- поставка товару постачальником здійснюється своїми силами та засобами за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 27 (пункт 5.1 Договору);

- строк поставки товарів - 25 календарних днів з дати підписання Договору (пункт 5.2 Договору в редакції Додаткової угоди);

- доставка товару на склад покупця здійснюється продавцем в розібраному вигляді за свій рахунок (пункт 5.3 Договору);

- збирання товару здійснюється постачальником власними силами на території замовника (пункт 5.4 Договору);

- приймання-передача товару оформлюється шляхом підписання сторонами акта приймання-передачі товару (пункт 5.6 Договору);

- у разі порушення встановленого умовами Договору строку виконання зобов'язань продавець сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% ціни прострочення зобов'язань, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вказаної ціни (пункт 7.3 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту його укладення та діє до 31.01.2018, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами Договору своїх зобов'язань; в разі якщо сума Договору не використана протягом дії Договору, Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік до моменту закінчення суми Договору (пункт 10.1 Договору в редакції Додаткової угоди).

Частинами першою і другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно із статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем порушено умови Договору щодо поставки замовленого позивачем товару.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказує на те, що не зміг розпочати виготовлення товару, передбаченого у специфікації до Договору оскільки позивач з'ясував, що він склав некоректне технічне замовлення та воно потребує внесення змін, а саме позивач мав необхідність в уточненні кольору матеріалу та кількості (кутових правосторонніх та лівосторонніх столів (скільки працівників сидітиме з правої сторони, а скільки з лівої); кутових шаф з розмірами 350*400*2140 мм (яка кількість шаф буде мати сторону 400 мм з правого боку і яка з лівого)); відповідач був змушений чекати на ці уточнення, не міг закупити матеріали та приступити до виробництва меблів; лише після неодноразового нагадування з боку відповідача в телефонному режимі та шляхом повідомлення на електронну адресу позивача були погоджені остаточні конструкції меблів; отже, з вини позивача протягом грудня 2017 року відповідач не зміг ні закупити необхідний матеріал, ані розпочати виготовлення меблів, а тому строк виконання зобов'язань за Договором є 22.01.2018; товар мав бути поставлений в розібраному вигляді та збиратися на території замовника; позивач не зазначив у Договорі жодних обмежень щодо збирання з якими зіткнувся відповідач на об'єкті, а саме неможливістю закінчити в один день збирання меблів, оскільки потрібно було не заважати робочому процесу, відповідачу говорили в яких кабінетах і коли можна розставити меблі, а після закінчення робочого дня роботу необхідно зупинити; крім того, уповноважена особа позивача Карпенко А.В. перебував у відрядженні, та враховуючи свій робочий графік, просив про переривання поставки меблів на період до 10 календарних днів; тому збирання та розставлення меблів по кабінетам затягнулося з 09.02.2018 по 26.02.2018.

Разом з тим, відповідно до наявної в матеріалах справи специфікації до Договору останньою було визначено кількість товару та колір матеріалу для його виготовлення.

Крім того, згідно з наданою відповідачем електронною перепискою уточнення кількості товару та кольору матеріалу було необхідне саме відповідачу, а не позивачу, як зазначило Підприємство.

Відповідач 26.12.2017 електронною поштою звернувся до позивача з проханням уточнити кількість товару і колір матеріалу, проте Підприємство ні у відзиві, ані у відповіді на заперечення на відзив не зазначило про те, чому таке уточнення не було здійснене 19.12.2017 під час підписання Договору, специфікації і Додаткової угоди, адже відповідач мав таку можливість, оскільки при підписанні Договору і додатків до нього кожна із сторін ознайомлювалася з їх змістом.

Що ж до неможливості збирання відповідачем меблів на об'єкті позивача у зв'язку з робочим графіком останнього внаслідок чого, на думку відповідача, збирання та розставлення меблів по кабінетам затягнулося з 09.02.2018 по 26.02.2018, то слід зазначити, що згідно з наданими відповідачем відкритими накладними на відвантаження товару поставка такого товару була здійснена відповідачем 09.02.2018, 14.02.2018, 19.02.2018 і 26.02.2018, що свідчить про те, що графік роботи позивача жодним чином не вплинув на належне виконання відповідачем умов Договору, і останній не міг за один день встановити меблі.

Так, судом встановлено, що відповідно до пункту 5.2 Договору в редакції Додаткової угоди строк поставки товарів - 25 календарних днів з дати підписання Договору, тобто до 15.01.2018 включно (оскільки 13.01.2018 і 14.01.2018 вихідні дні) відповідач мав поставити та встановити позивачу меблі, що останнім зроблено не було.

Отже, відповідач прострочив виконання зобов'язань за Договором на 41 день у зв'язку з чим позивачем було нараховано відповідачу 6 869,55 грн. пені та 11 728,50 грн. штрафу.

Посилання відповідача на те, що поставка товару відбулася 09.02.2018, 14.02.2018, 19.02.2018 і 26.02.2018, а тому при нарахуванні сум пені і штрафу мають бути враховані строки поставки, не беруться судом до уваги оскільки згідно з пунктом 5.6 Договору приймання-передача товару оформлюється шляхом підписання сторонами акта приймання-передачі товару, який було підписано сторонами 26.02.2018.

У частині першій статті 546 Цивільного кодексу України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 7.3 Договору у разі порушення встановленого умовами Договору строку виконання зобов'язань продавець сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% ціни прострочення зобов'язань, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вказаної ціни.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок сум пені і штрафу та періодів їх нарахування, суд встановив, що вони правильні.

Отже, стягненню з відповідача підлягає 6 869,55 грн. пені та 11 728,50 грн. штрафу.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25; ідентифікаційний код 00100227) до приватного підприємства «Компанія «Девайс-Центр» (01042, м. Київ, вул. Філатова, 10А, оф. 2/29; ідентифікаційний код 37402943) про стягнення 18 598,05 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства «Компанія «Девайс-Центр» (01042, м. Київ, вул. Філатова, 10А, оф. 2/29; ідентифікаційний код 37402943) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25; ідентифікаційний код 00100227): 6 869 (шість тисяч вісімсот шістдесят дев'ять) грн. 55 коп. пені; 11 728 (одинадцять тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 50 коп. штрафу і 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.10.2018.

Суддя І.Д. Курдельчук