РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.10.2018Справа № 910/9578/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фараон Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІДІ ВАН" про стягнення 24 000,00 грн., за участю представників позивача - Демянюка В.П., ордер №459917 від 28.08.2018 року, відповідача - Іванцова В.В., довіреність №б/н від 08.10.2018 року.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача 24000,00 грн. основного боргу за договором про надання послуг з охорони об'єкту №2/06-17 від 01.06.2017 року на підставі ст.ст. 525, 526, 825 ЦК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.08.2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 05.09.2018 року.

15.08.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити позивачу в позові з тих підстав, що ним не доведено обґрунтованості позовних вимог, акт наданих послуг за квітень 2018 року відповідачем не підписано.

08.10.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання про витребування у позивача наступних документів та інформації, які мають значення для розгляду справи по суті, а саме:

- перелік осіб (із вказівкою імені прізвища та по-батькові), які за версією позивача знаходились на об'єкті охорони від його імені в період квітня 2018 року з ціллю надання послуг по Договору;

- інформацію про те, чи знаходились означені особи з позивачем в трудових відносинах;

- документи бухгалтерського обліку та податкової звітності, які б свідчили про відображення господарської операції щодо надання послуг охорони відповідачу протягом квітня 2018 р.. (в тому числі, які підтверджують фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце).

Згідно ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Так, відповідачем не обґрунтовано того, які саме обставини можуть підтвердити докази, про витребування яких просить відповідач, а також заходів, яких відповідач вжив для отримання даних доказів самостійно та вказане клопотання про витребування доказів подано з пропущенням строку, що визначений ч. 3 ст. 80 та ч. ч. 1, 2 ст. 81 ГПК України та відповідачем не обґрунтовано неможливості його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від нього, а тому клопотання відповідача про витребування доказів залишається судом без задоволення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 червня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фараон Груп» (охоронна фірма) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІДІ ВАН» (замовник) було укладено договір №2/06-17 про надання послуг з охорони об'єкту (далі - договір), відповідно до умов якого (п. 1.1 договору) замовник доручає, а охоронна фірма приймає на себе зобов'язання по підтримці внутрішнього порядку, охороні приміщень замовника на об'єктах, вказаних у протоколі, що є додатком № 1 до договору (далі - протокол).

Відповідно до п. 1.2 договору охорона об'єктів здійснюється в дні та години, зазначені у протоколі, що є додатком № 1 до цього договору.

Згідно п. 2.2 договору вартість послуг сторони визначають протоколом (додаток № 1) який є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 2.5. договору визначено, що оплата за цим договором здійснюється замовником протягом трьох банківських днів включно з дати підписання акта виконаних робіт, але не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа місяця наступного за розрахунковим періодом, шляхом перерахування грошових коштів охоронній фірмі на розрахунковий рахунок, вказаний у реквізитах цього договору.

За умовами п. п. 7) п. 5.1. договору замовник зобов'язаний негайно доводити до відома директора охоронної фірми про виявлені недоліки, порушення служби особовим складом для прийняття необхідних організаційних і практичних заходів.

Відповідно до п. 1 протоколу замовник передає охоронній фірмі під охорону офісне приміщення, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Басейна, 21-Б, оф. 16.

Пунктом 2 протоколу визначено, що охорона об'єктів забезпечується силами і засобами охоронної фірми в складі одного охоронника в одну зміну на одному посту з 18-оо до 10-оо годин, в святкові та вихідні дні цілодобово.

Пунктом п. 3 протоколу встановлено вартість послуг по охороні об'єкту зазначеного в п. 1 цього протоколу, що становить 19 200,00 грн., в тому числі ПДВ в сумі 3 200,00 грн.

31 серпня 2017 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору №2/06-1 від 01.06.2017 року, відповідно до п. 1 якої щомісячна оплата послуг по охороні об'єкта становить 24 000,00 грн., в тому числі ПДВ в сумі 4 000,00 грн.

Поясненнями позивача, частково - відповідача, актами надання послуг за період з 01.06.2017 року по 30.04.2018 року з доказами їх направлення на адресу відповідача та доказами отримання їх відповідачем, підтверджується факт, що протягом дії договору позивач надавав відповідачу послуги по охороні об'єкту.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, що свідчили-б про неналежне виконання або невиконання позивачем вказаних послуг за договором, а також звернень відповідача до позивача з відповідними претензіями про неналежне виконання або невиконання умов договору у відповідності до вимог п.п. 7) п. 5.1. договору.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з надання охоронних послуг за договором, а відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання з їх оплати та на даний час має перед позивачем заборгованість за договором за квітень 2018 року у розмірі 24000,00 грн.

Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом було надано належну оцінку відзиву відповідача на позовну заяву, проте, доводи відповідача, що протягом квітня 2018 року, позивач не виконував умови договору, не приймаються судом до уваги, оскільки у відповідності до вимог п.п. 7) п. 5.1. договору відповідачем не надано доказів звернення до позивача з повідомленнями про неналежне виконання або невиконання умов договору.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушені відповідачем, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 24 000,00 грн. основного боргу є обґрунтованими та позов підлягає задоволенню.

Окрім того, позивач просив суд стягнути з відповідача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000,00 грн., на підтвердження чого надав відповідні докази - договір №6 від 22.06.2018 року про надання правової допомоги, акт виконаних робіт від 07.08.2018 року, розрахунком суми витрат на професійну правову допомогу та платіжне доручення №91 від 19.08.2018 р. на суму 2 000,00 грн., копії яких містяться в матеріалах справи.

Судовий збір та витрати на послуги адвоката, відповідно до вимог ст. ст. 126, 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІДІ ВАН" (01004, м. Київ, вул. Басейна, 21-Б, оф. 16; код 30305087) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фараон Груп" (02055, м. Київ, пр. Григоренка, 19, кв. 101, код 36341878) 24 000 (двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп. основного боргу, 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. витрат на послуги адвоката та 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 16.10.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна