ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.10.2018 м. ДніпроСправа № 904/6511/17

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 646 542 014,22 грн. за договором про надання кредиту у вигляді поновленої кредитної лінії

Суддя Назаренко Н.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС" заборгованість за кредитним договором № 07/30/К від 17.04.2007, в розмірі 646 542 014,22 грн., з яких:

- 607 189 487,23 грн. - заборгованість за кредитом;

- 39 352 526,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Крім того, позивач просить розірвати кредитний договір № 07/30/К від 17.04.2007 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС" та Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк".

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за змістом п. А.5 Договору в редакції від 23.09.2016, зобов'язання позичальника забезпечуються: Договором застави № 09/01/К/DZ від 28.03.20196 року, Договором іпотеки № 07/30/К/ДЗ1 від 23.09.2016 та Договором іпотеки № 07/30/К/ДЗ2 від 23.09.2016.

Договір іпотеки № 07/30/К/ДЗ1 від 23.09.2016 був укладений між ПАТ КБ "Приватбанк" та ТОВ "ПРИВАТОФІС" в забезпечення виконання останнім своїх зобов'язань за кредитним договором № 07/30/К від 17.04.2007.

Пунктом 7 договору іпотеки № 07/30/К/ДЗ1 передбачено, що іпотекодавець (ТОВ "ПРИВАТОФІС") надав в іпотеку належні йому майнові права на нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця в майбутньому у вигляді: нежитлових будівель літ. "А", літ. "Б" загальною площею 17 206,7 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Київ. пр-т 40 річчя Жовтня, буд. 70. Право набуття у власність в майбутньому іпотекодавцем зазначеного нерухомого майна підтверджується Договором про наміри " б/н від 26.08.2016.

Договір іпотеки № 07/30/К/ДЗ2 від 23.09.2016 укладений між ПАТ КБ "Приватбанк" та ТОВ "ПРИВАТОФІС" в забезпечення виконання останнім своїх зобов'язань за кредитним договором № 07/30/К від 17.04.2007.

Пунктом 7 договору іпотеки № 07/30/К/ДЗ2 передбачено, що іпотекодавець (ТОВ "ПРИВАТОФІС") надав в іпотеку належні йому майнові права на нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця в майбутньому у вигляді: нежитлових будівель - виробничого корпусу загальною площею 3 689,2 кв.м, який знаходяться за адресою: м. Київ. вул. Кирилівська, буд. 104-А. Право набуття у власність в майбутньому іпотекодавцем зазначеного нерухомого майна підтверджується Договором про наміри " б/н від 15.08.2016.

Договори іпотеки № 07/30/К/ДЗ1 від 23.09.2016 та № 07/30/К/ДЗ2 від 23.09.2016 не були нотаріально посвідчені.

У відповідності до п. 2.2.1. Договору в редакції від 01.10.2010, позичальник зобов'язаний використовувати кредит на цілі, зазначені у п. 1.12. договору, яким визначено, що банк при наявності вільних грошових коштів зобов'язується надати позичальнику кредит у формі згідно п. А.1 з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 договору.

За змістом п. А.2 договору в редакції від 23.09.2016, кредит надається на поповнення обігових коштів.

23.09.2016 на підставі договору про внесення змін від 23.09.2016 до Кредитного договору № 07/30/К, яким збільшено ліміт кредитування відповідача, на поточний рахунок ТОВ "ПРИВАТОФІС" № 3143 було перераховано транш у розмірі 605 805 080,80 грн.

Як вбачається з виписки по поточному рахунку ТОВ "ПРИВАТОФІС" № 3143 та підтверджується платіжним дорученням, грошові кошти отримані відповідачем на підставі кредитного договору № 07/30/К цього ж дня перераховані на погашення заборгованості за договорами поруки CONTRACT OF GUARANTEE № CY03CP/1р-1 від 01.09.2016 та CONTRACT OF GUARANTEE № CY03CP/1р-2 від 01.09.2016.

Позивач зазначає, що відповідачем порушено вимоги п. 2.2.1. договору, оскільки отримані грошові кошти використані не за призначенням.

Крім того, в порушення вимог пункту 2.2.7 та 2.2.8 договору відповідачем не надано фінансову звітність ані до 20-го жовтня 2016 року, ані до 20-го січня 2017 року, а також не було проінформовано банк про цільове використання кредитних коштів, отриманих на підставі договору про внесення змін від 23.09.2016 до Кредитного договору № 07/30/К від 17.04.2007.

Пунктом 2.3.2. договору в редакції від 01.10.2010 року, передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого з зобов'язань, передбачених умовами цього договору, у тому числі при порушенні цільового використання кредиту, банк має право змінити умови договору - вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов'язань по договору у повному обсязі шляхом направлення повідомлення. При цьому згідно статей 212, 611, 651 ЦК України по зобов'язанням, строки виконання яких не настали, строки вважаються такими, що настали у вказану в повідомленні дату. У вказану дату позичальник зобов'язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов'язання по договору.

26.05.2017 позивачем направлено на адресу ТОВ "ПРИВАТОФІС" письмове повідомлення кредитора, яким ПАТ КБ "Приватбанк" встановив інший термін повернення кредиту та вимагав сплатити заборгованість у 7-денний строк з моменту пред'явлення вимоги пред'явлення вимоги за даним повідомленням, але не пізніше 06.06.2017 року.

Однак, відповідачем обов'язок щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків у вказаний строк не виконано.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської область від 22.08.2017 року у справі № 904/6511/17 призначена судова експертиза, ухвалою від тієї ж дати провадження у справі зупинено та справу надіслано до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

24.04.2018 справа № 904/6511/17 повернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з висновком експерта, в якому зазначено, що за результатами експертного дослідження та в обсязі наданих документів не надається за можливе встановити ініціатора переказу грошових коштів (ТОВ «ПРИВАТОФИС» або ПАТ КБ «Приватбанк») в розмірі 605 805 080,80 грн. з поточного рахунку ТОВ «ПРИВАТОФИС» №3143, який відбувся 23.09.2016 року з причин наведених у дослідницькій частині висновку. В результаті проведеного дослідження документально підтвердити відповідно платіжного доручення №G0924L00F2 від 23.09.2016 (т. 1 а. с. 99) чи меморіального ордеру №G0924L00F2 від 23.09.2016 (т. 1 а. с. 241), що містяться в матеріалах справи, здійснений переказ коштів (списання) в розмірі 605 805 080,80 грн. з поточного рахунку ТОВ «Приватофис» не надається за можливе. Встановлення достовірності даних, що містяться у документах, та проведення оцінки наданих матеріалів щодо фактичного здійснення господарських операцій, не відноситься до компетенції експерта. За результатами проведеного експертного дослідження встановлено невідповідність наданих на дослідження меморіальних ордерів та платіжних доручень, результати дослідження яких впливають на висновки по першому та другому питаннях. Встановлення достовірності даних, що містяться у документах, та проведення оцінки наданих матеріалів щодо фактичного здійснення господарських операцій, не відноситься до компетенції експерта.

Ухвалою суду від 04.05.2018 поновлено провадження у справі, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 04.06.2018 та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 22.05.2018.

Позивач у судовому засіданні 22.05.2018 надав клопотання про призначення експертизи у справі в якому зазначив, що експертною установою (Дніпропетровським НДІСЕ) за наслідками проведення експертизи надано висновки з яких вбачається, що на підставі наданих сторонами доказів неможливо надати однозначних висновків на поставлені питання, і разом з цим, повідомлено, що встановлення достовірних даних, які містяться в документах знаходиться поза межами компетенції експерта. З огляду на зазначене, позивач пояснив, що експертний висновок Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз не має жодного доказового значення для даної справи, оскільки не надає об'єктивної можливості встановити будь - які обставини, які мали б значення для розгляду справи по суті.

На підставі викладено позивач просить призначити судову експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса.

У судовому засіданні 22.05.2018 оголошувалась перерва до 30.05.2018.

Позивач у судовому засіданні 30.05.2018 підтримав клопотання про призначення експертизи.

Ухвалою суду від 30.05.2018. призначено у справі судову економічну експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Бокаріуса.

08.06.2018р. на адресу суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС" на ухвалу від 30.05.2018 про призначення експертизи та зупинення провадження у справі.

16.07.2018 справа № 904/6511/17 повернулась з Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Бокаріуса та 16.07.2018 вона а направлена на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.09.2018 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2018 у справі № 904/6511/17 залишено без змін.

17.09.2018 матеріали справи № 904/6511/17 направлено до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Бокаріуса для проведення експертизи призначеної ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2018.

19.10.2018 від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса надійшло супровідний лист №3061/05-21/12/13-18 від 05.10.2018 з копією рахунку № 2287 від 24.09.2018.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне зобов'язати позивача - Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" - здійснити оплату судової експертизи згідно з рахунком на оплату №2287 від 24.09.2018 та копію якого додатково направити на адресу ПАТ КБ "Приватбанк".

Крім того, господарський суд звертає увагу на те, що згідно ч. 4 ст. 102 ГПК України, у разі ухилення учасника справи від подання суду на його вимогу необхідних для проведення експертизи матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, що перешкоджає її проведенню, суд залежно від того, яка особа ухиляється, а також яке ця експертиза має значення, може визнати встановленою обставину, для з'ясування якої експертиза була призначена, або відмовити у її визнанні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99-101, 177, 182, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Зобов'язати позивача - Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" - здійснити оплату судової експертизи згідно з рахунком на оплату №2287 від 24.09.2018 в строк до 06.11.2018.

Докази оплати експертизи надати до суду.

Попередити позивача, що в разі несплати у встановлені терміни за експертизу, справа буде розглянута за наявними у справі матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання - 18.10.2018.

Оскарження цієї ухвали окремо від рішення суду не допускається.

Суддя Н.Г. Назаренко