ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 5011-15/2551-2012

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

представники сторін:

ГТУЮ у м.Києві - Михайлов А.І.

Арбітражний керуючий - Кирик В.К.

Прокурор ГПУ - Збарих С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державного науково-виробничого підприємства "Об'єднання Комунар"

на постанову Київського апеляційного господарського суду

від 14.06.2018

у складі колегії суддів: Доманської М.Л. (головуючого), Алданової С.О., Смірнової Л.Г.

та на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 22.03.2018

у складі судді: Паська М.В.

у справі № 5011-15/2551-2012

за заявою Державного агентства резерву України

до Державної акціонерної холдингової компанії "Київський радіозавод"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

1. Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.03.2012 за заявою Державного агентства резерву України порушено провадження у справі про банкрутство Державної акціонерної холдингової компанії "Київський радіозавод".

2. 07.06.2017 до суду першої інстанції від арбітражного керуючого Кирика В.К. надійшла заява про участь у справі.

3. 07.08.2017 до суду першої інстанції від розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Тітова О.О. надійшла заява про дострокове припинення його повноважень.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції

4. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2018, крім іншого, достроково припинено повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Тітова О.О.; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Кирика В.К.

5. Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Державне науково-виробниче підприємство "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 5011-15/2551-2012 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

6. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 5011-15/2551-2012 в оскаржуваній частині залишено без змін.

7. Судами попередніх інстанцій при розгляді справи встановлено наступне.

7.1 Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.03.2012 за заявою Державного агентства резерву України порушено провадження у справі про банкрутство Державної акціонерної холдингової компанії "Київський радіозавод" за загальною процедурою відповідно до Закону, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника.

7.2 Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.06.2012 за результатами попереднього засідання (залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2012) затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.11.2012, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2012, припинено процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна Тітова О.І., введено процедуру санації боржника та призначено керуючим санацією у справі арбітражного керуючого Тітова О.І.

7.3 Постановою господарського суду міста Києва від 09.07.2014, залишеною без змін постановою суду Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2014, припинено процедуру санації боржника та повноваження керуючого санацією Тітова О.І., боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Менчака В.В.

7.4 Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2016 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута станом на 07.07.2016; вимоги кредиторів - ТОВ "Укрексперт" на суму 165 144, 81 грн., Державного науково-виробничого підприємства "Об'єднання Комунар" на суму 248 906, 95 грн., Державного агентства резерву України на суму 7 645 284, 77 грн., а всього вимог на загальну суму 8 059 336, 53 грн. визнано погашеними у зв'язку з недостатністю майнових активів боржника; ліквідовано банкрута - Державну акціонерну холдингову компанію "Київський радіозавод" як юридичну особу у зв'язку з банкрутством; провадження у справі № 5011-15/2551-2012 припинено.

7.5 Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2016 у справі № 5011-15/2551-2012 апеляційну скаргу Прокуратури міста Києва залишено без задоволення, ухвалу господарського суду міста Києва від 03.10.2016 у справі № 5011-15/2551-2012 залишено без змін.

7.6 Не погоджуючись з прийнятими рішеннями про завершення ліквідаційної процедури у справі, Заступник прокурора міста Києва звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2016 та ухвалу суду першої інстанції від 03.10.2016, справу направити до місцевого господарського суду для продовження розгляду.

7.7 Постановою Вищого господарського суду України від 21.03.2017 у справі № 5011-15/2551-2012 касаційну скаргу Заступника прокурора міста Києва задоволено. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2016, ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.10.2016, постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2014, постанову господарського суду міста Києва від 09.07.2014, постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2012 та ухвалу господарського суду міста Києва від 08.11.2012 у справі № 5011-15/2551-2012 скасовано, а справу скеровано до господарського суду міста Києва для розгляду в іншому складі суду на стадію розпорядження майном.

7.8 07.06.2017 до суду першої інстанції від арбітражного керуючого Кирика В.К. надійшла заява про участь у справі.

7.9 07.08.2017 до суду першої інстанції від розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Тітова О.О. надійшла заява про дострокове припинення його повноважень.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

8. 13.07.2018 Державне науково-виробниче підприємство "Об'єднання Комунар" звернулось через Київський апеляційний господарський суд до Верховного Суду із касаційною скаргою від 11.07.2018 № 661/1-04/026 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 5011-15/2551-2012, підтвердженням чого є відтиск календарного штемпелю відділення поштового зв'язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

9. 25.07.2018, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, справа № 5011-15/2551-2012 Господарського суду міста Києва разом з вказаною касаційною скаргою Державного науково-виробничого підприємства "Об'єднання Комунар" направлена до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

10. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 5011-15/2551-2012 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Погребняка В.Я., судді - Пєскова В.Г., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 27.07.2018.

11. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 08.08.2018 № 1908, у зв'язку з відрядженням судді Погребняка В.Я. та перебуванням судді Пєскова В.Г. на лікарняному, відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 5011-15/2551-2012.

12. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 5011-15/2551-2012 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 08.08.2018.

13. Ухвалою Верховного Суду від 08.08.2018 відкрито касаційне провадження у справі № 5011-15/2551-2012 за касаційною скаргою Державного науково-виробничого підприємства "Об'єднання Комунар" від 11.07.2018 № 661/1-04/026 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.03.2018; призначено розгляд касаційної скарги на 03.10.2018 о 15:15 год.

Короткий зміст вимог касаційних скарг з узагальненими доводами осіб, які подали касаційні скарги.

14. Не погоджуючись з прийнятою постановою апеляційного суду, Державним науково-виробничим підприємством "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР" подано касаційну скаргу в якій останній просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

15. Касаційну скаргу мотивовано наступним.

15.1 Судом апеляційної інстанції невірно застосовано Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції чинній до 19.01.2013, оскільки з огляду на наявність постанови Господарського суду міста Києва від 09.07.2014 до даної справи (з 09.07.2014) слід було застосовувати редакцію вказаного закону, що діяла з 19.01.2013.

15.2 Судами попередніх інстанцій не застосовано норму матеріального права, а саме статтю 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції чинній з 19.01.2013.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

16. Прокуратурою міста Києва подано відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані постанову та ухвалу без змін.

17. Представник Генеральної прокуратури України в судовому засіданні 03.10.2018 проти задоволення касаційної скарги заперечив з підстав викладених у відзиві на касаційну скаргу.

18. Арбітражний керуючий Кирик В.К. в судовому засіданні 03.10.2018 проти задоволення касаційної скарги заперечив.

19. Представник ГТУЮ у м.Києві в судовому засіданні 03.10.2018 проти задоволення касаційної скарги заперечив.

Розгляд клопотань Верховним Судом

20. Від скаржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яке мотивоване неможливістю явки в судове засідання його уповноваженого представника у зв'язку із участю у розгляді Окружним адміністративним судом міста Києва справи № 826/17901/16.,

21. Представники Генеральної прокуратури України, ГТУЮ у м.Києві, арбітражний керуючий Кирик В.К. в судовому засіданні 03.10.2018 проти вказаного клопотання заперечили.

22. Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів Касаційного господарського суду прийшла до висновку про відмову в його задоволенні з огляду на таке.

22.1 Частиною 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, в редакції чинній з 15.12.2017, встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

22.2 Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського процесуального кодексу України, в редакції чинній з 15.12.2017, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

22.3 Згідно частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, в редакції чинній з 15.12.2017, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

22.4 Скаржник не обмежений законом в кількості уповноважених осіб для представництва його інтересів в тому рахунку і в суді касаційної інстанції.

22.5 Участь в іншій судовій справі в даному конкретному випадку не може вважатися поважною причиною неявки представника скаржника в судове засідання 03.10.2018 з розгляду справи № 5011-15/2551-2012, оскільки скаржник був повідомлений про відкриття касаційного провадження та призначення його касаційної скарги до розгляду ухвалою Верховного Суду від 08.08.2018, копія якої була вручена скаржнику 17.08.2018.

22.6 З наведеного вбачається, що скаржник мав достатньо часу для забезпечення представництва своїх інтересів в суді касаційної інстанції.

22.7 Тому, суд касаційної інстанції в даному випадку не визнає поважними причини неявки в судове засідання 03.10.2018 з розгляду справи № 5011-15/2551-2012 уповноваженого представника скаржника.

22.8 З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання про відкладення розгляду касаційної скарги на іншу дату.

Позиція Верховного Суду

23. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.

24. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

25. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

26. Постановою господарського суду міста Києва від 09.07.2014, залишеною без змін постановою суду Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2014, припинено процедуру санації боржника та повноваження керуючого санацією Тітова О.І., боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Менчака В.В.

27. Постановою Вищого господарського суду України від 21.03.2017 у справі № 5011-15/2551-2012 касаційну скаргу Заступника прокурора міста Києва задоволено. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2016, ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.10.2016, постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2014, постанову господарського суду міста Києва від 09.07.2014, постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2012 та ухвалу господарського суду міста Києва від 08.11.2012 у справі № 5011-15/2551-2012 скасовано, а справу скеровано до господарського суду міста Києва для розгляду в іншому складі суду на стадію розпорядження майном.

28. Відповідно до пункту 1-1 Перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Відповідно, застосуванню підлягають положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.01.2013, за винятком положень розділу IV, що регулюють продаж майна.

29. З огляду на викладене, враховуючи те, що судові акти які скасовано не породжують жодних правових наслідків з моменту їх ухвалення, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що в даному випадку слід застосовувати Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції чинній до 19.01.2013.

30. З огляду на викладене, доводи скаржника (пункти 15.1 - 15.2 постанови) є безпідставними, необґрунтованими, спростовуються вищевикладеним та змістом оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій.

31. Відповідно до статті 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розпорядник майна призначається господарським судом із числа осіб, зареєстрованих державним органом з питань банкрутства як арбітражні керуючі, відомості про яких надаються в установленому порядку Вищому господарському суду України. Кредитори мають право запропонувати кандидатуру розпорядника майна, яка відповідає вимогам, передбаченим цим Законом. Якщо інше не передбачено цим Законом, розпорядником майна може бути призначено фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності, яка має вищу юридичну чи економічну освіту або володіє спеціальними знаннями, не є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів відповідно до статті 1 цього Закону і яка має ліцензію арбітражного керуючого, що видається в установленому законодавством порядку. При здійсненні своїх повноважень розпорядник майна зобов'язаний діяти добросовісно, розумно, враховувати інтереси боржника та його кредиторів.

32. Як вже було зазначено, до суду першої інстанції від арбітражного керуючого Кирика В.К. надійшла заява про участь у справі.

33. Судами попередніх інстанцій встановлено, що у поданій до суду заяві арбітражного керуючого Кирика В.К., зазначено, що він не є заінтересованою особою відповідно до положень Закону; раніше засуджений не був, у тому числі за вчинення корисливих злочинів; має дозвіл на провадження діяльності арбітражних керуючих (свідоцтво №774 від 18.04.2013); відповідальність застрахована відповідно до договору добровільного страхування відповідальності арбітражного керуючого; має досвід роботи; підвищено кваліфікацію арбітражного керуючого 25.02.2017; має п'ятий рівень кваліфікації, технічні і організаційні можливості для виконання обов'язків арбітражного керуючого, бере участь у чотирьох справах про банкрутство.

34. Враховуючи вищевикладене та відсутність інших кандидатур арбітражних керуючих, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про те, що суд першої інстанції вірно призначив розпорядником майна арбітражного керуючого Кирика В.К., виходячи з засад, встановлених Законом.

35. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Росії", "Нєлюбін проти Росії"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

36. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

37. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

38. Відповідно статті 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

39. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

40. Оскаржувані постанова суду апеляційної інстанції та ухвала суду першої інстанції таким вимогам закону відповідають.

41. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

42. Вказані вимоги судами попередніх інстанцій при винесенні оскаржуваних ухвали та постанови були дотримані.

43. Оскільки підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Державного науково-виробничого підприємства "Об'єднання Комунар" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 5011-15/2551-2012 залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 5011-15/2551-2012 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді С.В. Жуков

Н.Г. Ткаченко