ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

22 жовтня 2018 року Справа № 912/2752/18

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс", 25002, м. Кропивницький, вул. Ельворті, буд. 2, кімн. 604

2. ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 74 811,77 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" та ОСОБА_1 про стягнення солідарно з відповідача 1 та відповідача 2 заборгованості за договором №Б/Н від 08.02.2016 в розмірі 74 811,77 грн, з яких 73 862,62 грн - заборгованість за кредитом, 517,04 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 432,11 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, з покладанням на відповідачів витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем 1 Договору банківського обслуговування №Б/Н від 08.02.2016, в частині здійснення платежів. Крім того, позивач зазначає, що між ним та ОСОБА_1 укладено договір поруки №РOR101 від 22.02.2016, предметом якого є надання поруки відповідачем 2 за виконання зобов'язань відповідача 1, які випливають з Кредитного договору. Тож, позивач вважає за необхідне захистити свої права шляхом солідарного стягнення з відповідача 1 та відповідача 2 суми заборгованості за Договором банківського обслуговування №Б/Н від 08.02.2016.

Господарський суд враховує, що відповідач 2 - ОСОБА_2 є фізичною особою. Разом з тим, стаття 554 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Норми права, що регулюють інститут поруки, не передбачають солідарної відповідальності поручителів між собою за різними договорами поруки, якщо цими договорами не передбачено іншого.

Відповідальність поручителя (фізичної особи) перед позивачем є солідарною разом з Товариством з обмеженою відповідальністю промислово-комерційним підприємством "Евіс" як боржником за основним зобов'язанням. Вказане випливає з Договору поруки №РOR101 від 22.02.2016, укладеного відповідачем-2 з позивачем.

Відповідно до частини першої статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відтак, з огляду на солідарний обов'язок перед кредитором боржника за основним зобов'язанням і поручителя кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

У цій справі заявлені однакові позовні вимоги до кожного з відповідачів щодо стягнення заборгованості за одним кредитним договором солідарно з позичальника та поручителя. Позовні вимоги у цій справі є однорідними та нерозривно пов'язаними з обов'язком належного виконання основного зобов'язання за Договором банківського обслуговування. Тому ефективний судовий захист прав та інтересів позивача буде можливим за умови розгляду цього спору в межах однієї справи одним судом. Такий розгляд вплине, зокрема, і на ефективність виконання відповідного рішення суду із забезпеченням прав усіх учасників відповідних правовідносин. Отже, захист прав кредитора у справі за його позовом до боржника і поручителя у межах одного виду судочинства є більш прогнозованим і відповідає принципу правової визначеності, оскільки не допускає роз'єднання вимог кредитора до сторін солідарного зобов'язання залежно від суб'єктного складу останнього. Вказане підтверджує і припис пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України у редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Отже, з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов'язання, якщо сторонами цього основного зобов'язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб'єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов'язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Відтак, з 15 грудня 2017 року у випадку об'єднання позовних вимог щодо виконання договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов'язання, спір має розглядатися за правилами господарського чи цивільного судочинства залежно від сторін основного зобов'язання.

Сторонами основного зобов'язання у даній справі є юридичні особи, тому даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Аналогічних висновків дійшла і Велика Палата Верховного Суду у пунктах 23, 31-34, 44-48, 56-64 постанови від 13 березня 2018 року у справі № 415/2542/15-ц (провадження № 14-40 цс 18), а також у пунктах 20, 29-33, 40-41 постанови від 17 квітня 2018 року у справі № 545/1014/15-ц (провадження № 14-54 цс 18) і постанові від 25.04.2018 року по справі №638/13998/14-ц.

Форма і зміст заяви відповідають вимогам ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частин 3-4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з частинами 1, 2 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

У відповідності до частин 1 статті 249 Господарського процесуального кодексу України клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній.

Розглянувши матеріали позовної заяви, враховуючи наведені вище положення, характер спірних правовідносин та приймаючи до уваги предмет позову, господарський суд дійшов висновку, що вказану заяву слід розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Господарський суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України якщо суд в ухвалі про відкриття провадження у справі за результатами розгляду відповідного клопотання позивача вирішує розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд визначає строк відповідачу для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, який не може бути меншим п'яти днів з дня вручення ухвали.

У відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України з ініціативи господарського суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Керуючись статтями 12, 120, 162, 164, 176, 234, 242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 912/2752/18.

2. Справу № 912/2752/18 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

3. Судовий розгляд призначити на 14.11.2018 о 10:00.

4. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Кіровоградської області за адресою: 25022, м. Кропивницький, вул. В'ячеслава Чорновола, 29/32, в залі суд. засідань № 325.

5. Відповідно до ч. 4 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України встановити відповідачам строк для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом п'яти днів з дня вручення даної ухвали.

6. Відповідно до ст. ст. 165, 167 Господарського процесуального кодексу України ВІДПОВІДАЧІ мають право подати відзив на позовну заяву, з дотриманням правил, встановлених частинами третьою - шостою вказаної статті, та заперечення на відповідь позивача на відзив, з дотриманням наведених правил.

Встановити строк для подання відзиву на позов з усіма документами (доказами) до нього - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Встановити строк для подання заперечення на відповідь позивача на відзив (якщо така буде подана) протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

До відома відповідачів - у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

7. Відповідно до ст. 166 Господарського процесуального кодексу України встановити ПОЗИВАЧУ строк для подання відповіді на відзив відповідачів - протягом 5 днів з дня його отримання.

До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Звернути увагу позивача на положення ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, які передбачають, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

8. До відома учасників справи - порядок подання доказів у справі визначено ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, якою, зокрема передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

9. Копії документів (матеріалів) повинні бути належним чином засвідчені відповідно до вимог пункту 5.27 ДСТУ 4163-2003; оригінали надати для огляду в судовому засіданні.

При направленні у судове засідання уповноважених представників сторін, останнім мати при собі відповідно до ст. 60 Господарського процесуального кодексу України документи, що підтверджують повноваження представників.

10. Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud5013.

11. Звернути увагу сторін на те, що відповідно до ст. 135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Копії ухвали надіслати Акціонерному товариству Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д та 49094, м. Дніпро,вул. Набережна Перемоги, буд. 50), Товариству з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" (25002, м. Кропивницький, вул. Ельворті, буд. 2, кімн. 604) та ОСОБА_1 (АДРЕСА_1).

Суддя Т. В. Макаренко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.