ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року Справа № 915/920/18

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

без виклику сторін,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 915/920/18

за позовом приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль",

Каботажний спуск, 18, м. Миколаїв, 54020,

до приватного підприємця Гайдаєнко Олени Олександрівни,

АДРЕСА_1, 54000,

про стягнення основного боргу за договором від 01.10.2004 № 2639 про постачання теплової енергії в гарячій воді, пені, 3 % річних та суми, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, а всього грошових коштів у сумі 13135 грн. 36 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Приватним акціонерним товариством "Миколаївська теплоелектроцентраль" (далі - ПАТ "Миколаївська ТЕЦ") пред'явлено позов до приватного підприємця Гайдаєнко Олени Олександрівни з вимогами про стягнення з останньої грошових коштів у загальній сумі 13135 грн. 36 коп., із яких: 5353 грн. 97 коп. - основний борг; 5353 грн. 97 коп. - пеня; 637 грн. 37 коп. - 3 % річних; 1790 грн. 05 коп. - сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції; з посиланням на неналежне виконання підприємцем Гайдаєнко в період жовтень 2017 року - квітень 2018 року грошових зобов'язань за укладеним між ними договором від 01.10.2004 № 2639 про постачання теплової енергії в гарячій воді, а саме, зобов'язань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати поставленої теплової енергії, внаслідок чого утворився основний борг у спірній сумі, на суми якого у період прострочень нараховано пеню на підставі пп. 7.2.2 договору та ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій", а також інші, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування.

У позовній заяві викладено вимогу про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати судовим збором позовної заяви.

Ухвалою суду від 21.08.2018 відкрито провадження в даній справі і визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов; поштове відправлення з указаною ухвалою суду від 21.08.2018, направлене на адресу відповідача, за якою останню зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернено відділенням зв'язку після закінчення строку зберігання, проте суд визнає, що підприємець Гайдаєнко повідомлена належним чином про відкриття провадження у справі.

Ураховуючи викладене, та що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч .5 ст. 252 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відкритим акціонерним товариством (ВАТ) "Миколаївська ТЕЦ", правонаступником якого, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є позивач, укладено з підприємцем Гайдаєнко договір від 01.10.2004 № 2639 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі - договір), за яким позивач (енергопостачальна організація) зобов'язався постачати підприємцю Гайдаєнко (споживач) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач - оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1 договору).

Теплова енергія постачається споживачу в обсягах, узгоджених у додатку № 1 до договору, у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону; гаряче водопостачання - протягом року; технологічні потреби; кондиціювання повітря (п. 2.1 договору).

У додатку № 1/2 до договору зазначено, що енергопостачальна організація постачає споживачу теплову енергію в гарячій воді для теплопостачання об'єкта споживача: аптека по вул. Комсомольській, 11, у м. Миколаєві, - в межах 7,838 Гкал/рік. з максимальним тепловим навантаженням 0,0040 Гкал/год., зокрема на опалення - 0,0040 Гкал/год. Дата зняття споживачем показань приладів обліку - 25-те число поточного місяця; подання звіту енергопостачальній організації - не пізніше 28-го числа (п.п. 1.1, 3 додатку № 1/2 до договору).

Споживач, що має прилади обліку, щомісячно подає до енергопостачальної організації звіт про фактичне споживання теплової енергії (п. 5.3 договору).

Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться по тарифам, установленим енергопостачальною організацією. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за 20 днів до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця (п.п. 6.1-6.3 договору).

Розбіжності та спори між сторонами, пов'язані з виконанням, зміною та розірванням договору, вирішуються шляхом проведення переговорів, обміном листами (телеграмами, факсами), укладенням додаткових угод. У разі неможливості досягти згоди сторони мають право звернутися до суду для вирішення спірного питання (п.п. 8.1-8.2 договору).

При виникненні обставин, не обумовлених договором, сторони зобов'язані користуватися Законом України "Про електроенергетику", Тимчасовими правилами обліку відпуску та споживання теплової енергії, Правилами технічної експлуатації тепловикористовуючого обладнання і теплових мереж ті іншими нормативними документами, що регулюють відносини сторін з приводу теплопостачання (п. 10.3 договору).

Сторонами погоджено, що договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.10.2005; договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п.п. 9.1, 9.4 договору).

За твердженнями позивача, договір діє й дотепер.

На виконання зобов'язань за договором позивачем у період жовтень 2017 року - квітень 2018 року поставлено на об'єкт підприємця Гайдаєнко теплову енергію в гарячій воді в кількості 3,89 Гкал на загальну суму 6117 грн. 16 коп., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі теплової енергії: від 31.10.2017 № 2639 на суму 133 грн. 36 коп. - за жовтень 2017 року; від 30.11.2017 № 2639 на суму 763 грн. 19 коп. - за листопад 2017 року; від 31.12.2017 № 2639 на суму 1101 грн. 34 коп. - за грудень 2017 року; від 31.01.2018 № 2639 на суму 1223 грн. 53 коп. - за січень 2018 року; від 28.02.2018 № 2639 на суму 1413 грн. 10 коп. - за лютий 2018 року; від 31.03.2018 № 2639 на суму 1319 грн. 10 коп. - за березень 2018 року; від 30.04.2018 № 2639 на суму 163 грн. 54 коп. - за квітень 2018 року; а також виставленими позивачем підприємцю Гайдаєнко за спірний період рахунками на відповідні суми.

Зазначені акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки відповідачу направлено належним чином та останнім отримано, що підтверджується відповідними реєстрами відправки споживачам остаточних рахунків та актів прийому-передачі теплової енергії з відмітками поштового відділення та підписами підприємця Гайдаєнко та її уповноваженого представника в реєстрах вручення споживачам остаточних рахунків та актів прийому-передачі теплової енергії за спірний період. Підприємцем Гайдаєнко акти прийому-передачі теплової енергії позивачу не повернено, при цьому не надано мотивованої відмови від підписання або неповернення підписаних примірників енергопостачальній організації.

Згідно з позовною заявою, розрахунки заборгованості підприємця за спірний період здійснено з дотриманням умов додатків № 1/2 до договору за показами засобів вимірювальної техніки вузла обліку теплоспоживання відповідача, зазначених ним у відповідних відомостях споживання теплової енергії в будинку, в якому знаходиться об'єкт підприємця Гайдаєнко.

За твердженнями позивача, підприємцем оплачено поставлену теплову енергію частково в сумі 763 грн. 19 коп. за платіжним дорученням від 15.12.2017 № @PL227101. Заборгованість, що утворилася за спірний період, складає суму 5353 грн. 97 коп. (6117 грн. 16 коп. - 763 грн. 19 коп.).

У зв'язку з таким позивач, на підставі пп. 8.1 договору, звернувся до підприємця Гайдаєнко з претензією від 22.01.2018 № 67-Ю про сплату заборгованості, направлення якої підтверджується поданими позивачем реєстром відправки претензій споживачам з відповідною позначкою поштового відділення, фіскальним чеком від 23.01.2018 № 55 та списком згрупованих поштових відправлень поштового відділення. Претензію підприємцем Гайдаєнко залишено без реагування та виконання.

За твердженнями ПрАТ "Миколаївська ТЕЦ", заборгованість у сумі 5353 грн. 97 коп. відповідачем не погашено й досі.

Господарським законодавством передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах (ч.ч. 1, 3 ст. 275 ГК України).

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (ч.ч. 6, 7 ст. 276 ГК України).

У відповідності до ч.1 ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Ураховуючи викладені положення законодавства та обставини справи, суд визнає доведеним, що підприємцем Гайдаєнко порушені договірні грошові зобов'язання щодо оплати поставленої на її об'єкт теплової енергії, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 5353 грн. 97 коп., яку належить стягнути з відповідача.

Суд також визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з підприємця Гайдаєнко на суми прострочень відповідних нарахувань.

Цивільним законодавством визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Суд вважає, що ПрАТ "Миколаївська ТЕЦ" обґрунтовано на прострочені суми з оплати вартості поставленої теплової енергії здійснено нарахування, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, і погоджується з розрахунком 3 % річних у сумі 637 грн. 37 коп., нарахованих у період прострочення 12.10.2017-25.07.2018, та суми 1790 грн. 05 коп., на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, за період прострочення: жовтень 2017 року - квітень 2018 року, а тому ці суми нарахувань належить стягнути з відповідача.

Господарським законодавством визначено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф, пеня (ч. 1 ст. 230 ГК України). Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом. У разі несвоєчасної сплати платежів за спожиту теплову енергію споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами (ст.ст. 24, 25 Закону України "Про теплопостачання").

Сторони в пп. 7.4.2 договору передбачили, що за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію споживач має сплатити енергопостачальній організації пеню в розмірі 1,0 % належної до сплати суми за кожен день прострочення.

Такі умови узгоджуються з положеннями Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" (далі - Закон), згідно зі ст. 1 якого суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні ним на праві власності або орендовані ними на підставі договору для провадження своїх цілей, за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін. Цим же Законом передбачено, що розмір пені не може бути більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Суд погоджується з поданим позивачем розрахунком пені, нарахованої на суми прострочень відповідачем оплати теплової енергії у період 12.10.2017-25.07.2018, яка дорівнює сумі 9048 грн. 43 коп., а також із тим, що позивачем заявлено до стягнення меншу суму пені - 5353 грн. 97 коп., яка відповідає 100 % сумі основного боргу підприємця Гайдаєнко.

Разом з тим, при визначені розміру підлягаючої до стягнення з відповідача пені суд виходить із урахування інтересів обох сторін, засад справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності, як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права, і вважає, що порушення підприємцем Гайдаєнко грошових зобов'язань хоча і носять систематичний характер, проте є нетривалими, і негативні наслідки такого у значній мірі компенсуються також підлягаючими стягненню з відповідача нарахуваннями на прострочені суми основного боргу індексу інфляції та 3 % річних.

Викладені обставини суд ураховує винятковими, що мають істотне значення і дають право суду зменшити суму нарахованої пені, виходячи із положень ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, якими передбачено право суду зменшити розмір неустойки, за наявності обставин, що мають істотне значення. На цих підставах суд вважає за можливе розмір пені зменшити до суми 500 грн., а в задоволенні решти вимог про стягнення пені - відмовити.

Отже, позов належить задовольнити частково.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 129 ГПК України).

Отже, витрати ПрАТ "Миколаївська ТЕЦ" за платіжним дорученням від 14.08.2018 № 11603 на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 1762 грн., яка, згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", є мінімальним розміром судового збору для позовних вимог майнового характеру, належить у зазначеній сумі відшкодувати за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238, ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємця Гайдаєнко Олени Олександрівни, АДРЕСА_1, 54000, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль", вул. Каботажний спуск, 18, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 30083966, грошові кошти в загальній сумі 8281 (вісім тисяч двісті вісімдесят одна) грн. 39 коп., із яких:

1) 5353 (п'ять тисяч триста п'ятдесят три) грн. 97 коп. - основний борг - на р/р 7528 в МОУ ПАТ "Державний Ощадний Банк України", МФО 326461, ;

2) 500 (п'ятсот) грн. - пеня; 637 (шістсот тридцять сім) грн. 37 коп. - 3 % річних; 1790 (одна тисяча сімсот дев'яносто) грн. 05 коп. - сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, а також грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. - на р/р 9952 в ПАТ "АБ Укргазбанк", МФО 320478, .

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.М.Коваль.