ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.10.2018 р. Справа№ 914/1898/18

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І. за участю секретаря судового засідання Зубкович Д.С., розглянувши матеріали заяви Товариства з додатковою відповідальністю «Львівський завод фрезерних верстатів» від 08.10.2018 року (вх.№2655/18 від 09.10.2018 року) про забезпечення позову

у справі № 914/1898/18

за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю «Львівський завод фрезерних верстатів», м. Львів,

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ВЕЕМ-Металавтопром», м. Львів,

до відповідача 2: Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові, м. Львів,

до відповідача 3: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, м. Львів,

предмет спору: визнання права власності на пожежний резервуар; скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації; скасування рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; скасування запису про право власності №20675290; зобов'язання відповідача 1 не чинити перешкоди в користуванні позивачем пожежним резервуаром; зобов'язання відповідача 1 відновити пожежний резервуар, привівши його до попереднього стану відповідно до технічного паспорта,

підстава позову: порушення відповідачами права власності позивача на спірну будівлю - пожежний резервуар,

за участю представників:

позивача: Сеньків А.І. - представник на підставі довіреності від 24.09.2018 року,

відповідача 1: не з'явився,

відповідача 2: Марчишин А.О. - представник на підставі довіреності вих.;4-0006-6 від 04.01.2018 року,

відповідача 3: не з'явився.

ПРОЦЕС

09.10.2018 року на розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з додатковою відповідальністю «Львівський завод фрезерних верстатів» до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ВЕЕМ-Металавтопром», Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові та Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про визнання права власності на пожежний резервуар; скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації; скасування рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; скасування запису про право власності №20675290; зобов'язання відповідача 1 не чинити перешкоди в користуванні позивачем пожежним резервуаром; зобов'язання відповідача 1 відновити пожежний резервуар, привівши його до попереднього стану відповідно до технічного паспорта.

Разом з позовною заявою 09.10.2018 року Товариством з додатковою відповідальністю «Львівський завод фрезерних верстатів» подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об'єкт нерухомого майна: експериментальний цех та нежитлова будівля, реєстраційний номер 101, у складі експериментальний цех Л-2, нежитлова будівля Т-1, нежитлова будівля Т'-1 площею 67,5 кв. м., 2018 року побудови з/бетон, що розміщений у м. Львові по вул. Зелена, будинок 149г, та шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія ВЕЕМ Металавтопром» проводити будівельні роботи щодо нежитлової будівлі Т'-1 площею 67,5 кв.м., 2018 року побудови з/бетон, як складової експериментального цеху та нежитлової будівлі, реєстраційний номер 101, що розміщено у м. Львові по вул. Зелена, будинок 149г, як всередині цієї будівлі, так і над нею, так і довкола цієї будівлі в межах під'їзного майданчика розміром 12м х 12 м.

Ухвалою суду від 11.10.2018 року заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Львівський завод фрезерних верстатів» від 08.10.2018 року призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.10.2018 року. Ухвала суду надіслана сторонам 11.10.2018 року засобами поштового зв'язку, надіслана на електронні адреси сторін, а також 12.10.2018 року здійснено повідомлення сторін телефонограмою.

У судове засідання 16.10.2018 року з'явилися представники позивача та відповідача 1, неявка представників інших сторін не перешкоджає вирішенню заяви за їх відсутності та за відсутності повідомлень про причини неявки. Представник позивача підтримав вимоги заяви про забезпечення позову з підстав, наведених у заяві. Представник відповідача 1 заперечила проти заявлених вимог, посилаючись на безпідставність тверджень заявника про самочинне будівництво на території спірного об'єкта.

ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

Заявник зазначає, що є власником спірної будівлі - пожежного резервуару об'ємом 250 м. куб. с.н.с. літ. Ш-1, що по вул. Зеленій 149 м. Львова, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, яка зареєстрована за ним на праві власності. На порушення його права власності відповідач 1 зареєстрував на себе право власності на спірну будівлю як на нежитлову будівлю, Т'-1 площею 67,5 кв. м., 2018 року побудови, за адресою м. Львів, вул. Зелена 149г, що є складовою частиною об'єкта нерухомого майна під назвою «експериментальний цех та нежитлова будівля», р.н. 101 по вул. Зелена 149г. позивач вважає наявними достатньо обгрунтовані припущення про те, що на момент постановлення рішення у справі спірна будівля, право власності на яку просить визнати позивач, перестане існувати в натурі, що унеможливить ефективний захист права власності позивача у заявлений у позові спосіб, оскільки йому відомо, що на даний момент відповідачем 1 активно проводяться будівельні роботи на спірній будівлі (на перекритті спірної будівлі відповідачем 1 встановлено металеві колони, зверху на них влаштовано залізобетонне перекриття, спірна будівля по периметру облаштована стрічковим фундаментом). Крім того, внаслідок проведення на спірній будівлі будівельних робіт, які проводяться відповідачем 1, може стати істотно ускладненим виконання рішення суду про повернення спірної будівлі до попереднього стану, а також спірна будівля може прийти до стану, непридатного до використання за її цільовим призначенням.

Заявник клопотання також зазначає про наявність достатньо обгрунтованого припущення про те, що відповідач 1 під час розгляду справи по суті може відчужити спірну будівлю іншій особі, що зробить неможливим ефективний захист та поновлення права власності позивача у спосіб, визначений у позові. На підтвердження наведеного припущення подає знімок екрану з сайту «Львівська газета безкоштовних оголошень», зроблений 18.09.2018 року, про оголошення продажу Компанією «ВЕЕМ Металавтопром» експериментального цеху, площею 1247,2 кв.м., нежитлових будівель, площею 983,8 кв.м. та 67,5 кв.м., 2018 року побудови.

Відповідачі письмових пояснень, заперечень стосовно заяви про вжиття заходів забезпечення позову суду не надали.

ПОЗИЦІЯ СУДУ

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається з позовної заяви, позивач вважає, що його право власності на спірну будівлю - пожежний резервуар порушується відповідачами та може бути ефективно захищене у спосіб визнання цього права, а також у спосіб відновлення того становища, яке існувало до порушення, шляхом скасування реєстрації спірної декларації про готовність до експлуатації; скасування рішення № 41604218 від 14 червня 2018 року, скасування реєстрації за відповідачем-1 права власності на спірну будівлю як на нежитлову будівлю Т'-1 2018 року побудови, що є складовою частиною об'єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 101 під назвою «експериментальний цех та нежитлова будівля» по вул. Зелена 149-Г у м. Львові, шляхом скасування запису про право власності, приведення спірної будівлі до попереднього стану. З метою уникнення можливого ускладнення виконання рішення, прийнятого в даній справі на користь позивача, позивач вважає за необхідне накласти арешт на об'єкт нерухомого майна: експериментальний цех та нежитлова будівля, реєстраційний номер 101, у складі експериментальний цех Л-2, нежитлова будівля Т-1, нежитлова будівля Т'-1 площею 67,5 кв. м., 2018 року побудови з/бетон, що розміщений у м. Львові по вул. Зелена, будинок 149г, та заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія ВЕЕМ Металавтопром» проводити будівельні роботи щодо нежитлової будівлі Т'-1 площею 67,5 кв.м., 2018 року побудови з/бетон, як складової експериментального цеху та нежитлової будівлі, реєстраційний номер 101, що розміщено у м. Львові по вул. Зелена, будинок 149г, як всередині цієї будівлі, так і над нею, так і довкола цієї будівлі в межах під'їзного майданчика розміром 12м х 12 м.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом з тим, особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд звертає увагу, що накладення арешту на об'єкт нерухомого майна: експериментальний цех та нежитлова будівля, реєстраційний номер 101, однією зі складових частин якого є спірне у даній справі майно - нежитлова будівля Т'-1 площею 67,5 кв. м., 2018 року побудови з/бетон, що розміщений у м. Львові на вул. Зелена, будинок 149г, унеможливить користування та розпорядження об'єктом нерухомого майна в цілому, тобто порушуватиме право власності відповідача 1 на об'єкт нерухомості навіть в тій частині, правовірність набуття якого позивачем не оспорюється. Суд вважає, що визначений позивачем захід забезпечення позову у спосіб накладення арешту не є співрозмірним із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Крім цього, позивачем не підтверджено належними та достатніми доказами можливість утруднення виконання прийнятого у даній справі рішення (у випадку задоволення позовних вимог) через ненакладення арешту на об'єкт нерухомості. Так, долучений знімок екрану з сайту «Львівська газета безкоштовних оголошень», видрукуваний 18.09.2018 року, про оголошення продажу Компанією «ВЕЕМ Металавтопром» експериментального цеху, площею 1247,2 кв.м., нежитлових будівель, площею 983,8 кв.м. та 67,5 кв.м., 2018 року побудови, на переконання суду, не свідчить про відчуження саме відповідачем 1 саме спірного у даній справі майна. До того ж, вказаний знімок не містить відомостей щодо веб-сайту, на якому розміщено таке оголошення, чи іншого джерела походження наданого доказу, а на веб-сайті електронної версії газети «Ваш магазин» за адресою https://vashmagazin.ua/ на час вирішення заяви про забезпечення позову відсутнє будь-яке оголошення про продаж об'єкта за назвою «експериментальний цех».

Щодо іншого обраного позивачем способу заходу забезпечення позову - заборони проводити будівельні роботи щодо спірного об'єкта нерухомості, суд зазначає наступне.

Як вбачається з висновку експерта по результатах проведення будівельно-технічного дослідження №67/18 від 01.10.2018 року, на спірному об'єкті відповідачем 1 проводяться будівельні роботи з втручанням в несучі елементи конструкцій, а саме встановлено металеві колони, на яких влаштовано опалубку для виконання монолітного бетонного перекриття, залито перекриття з бетону, споруда по периметру оточена стрічковим фундаментом, проводяться будівельні роботи як всередині споруди, так і на її поверхні та прилеглій земельній ділянці. Факт проведення будівельних робіт підтверджується також додатком 2 до висновку експерта - фотографіями 1-6.

Крім цього, згідно з листом від 31.05.2017 року та повторно у листі від 29.09.2017 року позивач звертався до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ВЕЕМ Металавтопром» з пропозиціями ліквідувати споруджені залізобетонні стовпи та фундамент довкола пожежної водойми, у відповідь на які відповідач 1 поінформував про поступове вирішення взаємовідносин між сторонами. А згідно з протоколом огляду місця події від 29.09.2018 року, складеного старшим слідчим Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області капітаном поліції Виздрик Б.Г., вхід в нежитлове приміщення обгороджений металевими трубами, розміром 3,80 м. на 1,39 м., приміщення обгороджене бетонним фундаментом, шириною 0,37 м.

Суд звертає увагу, що згідно з витягом №140444403 від 05.10.2018 року право власності на об'єкт нерухомого майна - пожежний резервуар, об'ємом 250 м. куб. с.н.с літ. Ш-1, загальною площею 67,7 кв.м. 20.06.2017 року зареєстровано за ТзДВ «Львівський завод фрезерних верстатів». Пунктом 1 розділу «Висновки» Висновку експерта №67/18 від 01.10.2018 року встановлено, що споруда, яка розташована по вул. Зеленій, 149 та зареєстрована на праві власності за заявником клопотання за реєстровим номером об'єкта нерухомого майна 101 є пожежним резервуаром об'ємом 250 м. куб. Пунктом 3 розділу «Висновки» встановлено, що нежитлова будівля Т'-1 2018 року побудови, право власності на яку, як складову частину об'єкта нерухомого майна за реєстровим номером 101 під назвою «Експериментальний цех та нежитлова будівля» по вул. Зеленій, 149-г у м. Львові, зареєстровано за ТОВ «Компанія ВЕЕМ Металавтопром» станом на 02.08.2018 року, є тотожним об'єктом із Спорудою (пожежним резервуаром об'ємом 250 м.куб.). Суд робить висновок про те, що матеріалами справи на момент розгляду даної заяви про забезпечення позову підтверджується факт тотожності об'єкту нерухомого майна, право власності на який захищає в суді позивач, з об'єктом, що зареєстрований за відповідачем -1, навіть якщо такий був чи буде змінений будівельними роботами та технічним призначенням.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб'єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. З урахуванням наведених законодавчих норм завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів.

Із поданих доказів і пояснень представника позивача суд доходить висновку, що за наслідками здійснюваних будівельних робіт спірний об'єкт може зазнати змін та стати непридатним до використання за цільовим призначенням. Відповідно, продовження здійснення відповідачем 1 будівельних робіт і невжиття заходу забезпечення позову, обраного позивачем, може істотно ускладнити виконання рішення суду у даній справі (у випадку прийняття такого на користь позивача), зокрема, в частині відновлення попереднього стану спірного об'єкта. З метою забезпечення здійснення ефективного захисту прав позивача, за захистом якого він звернувся до суду, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про вжиття заходів забезпечення позову в цій частині. Суд зазначає, що відсутні докази можливого порушення прав інших осіб шляхом вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Заборона здійснення будівельних робіт на об'єкті, щодо якого існує спір про право власності, не припиняє права здійснення відповідачем 1 своєї господарської діяльності, а є гарантією ефективного виконання рішення суду, якщо таким будуть задоволені позовні вимоги.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Пунктом 4 частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Враховуючи досліджені вище обставини, суд вважає доведеною позивачем необхідність вжиття заходів забезпечення позову у спосіб заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія ВЕЕМ Металавтопром» проводити будівельні роботи щодо пожежного резервуару. Натомість вимога про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна не є обгрунтованою і в цій частині задоволенню не підлягає. Стосовно заперечень представника відповідача 2, висловлених у судовому засіданні, суд зазначає про їх безпідставність, так як твердження позивача про самовільне будівництво відповідачем 1 не зазначено як підставу заяви про забезпечення позову. На таку обставину позивач посилається при обґрунтуванні заявлених позовних вимог, оцінка таким доводам і запереченням буде надана при розгляді справи по суті.

Позивачем при поданні заяви про вжиття заходів забезпечення позову зазначено про відсутність, на його думку, підстав для вжиття заходів зустрічного забезпечення. Так, ст.141 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Із вказаного положення вбачається, що вказана норма не є імперативною, тому заходи зустрічного забезпечення позову вживаються на розсуд суду. Враховуючи предмет даного позову, співставляючи його з вжитими заходами забезпечення позову, суд не вбачає підстав для вжиття зустрічного забезпечення. Разом з тим, суд звертає увагу, що ст.141 ГПК України передбачено також можливість подання клопотання про зустрічне забезпечення після застосування судом заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Львівської області

ухвалив:

1. Заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Львівський завод фрезерних верстатів» від 08.10.2018 року (вх.№2655/18 від 09.10.2018 року) про забезпечення позову у справі № 914/1898/18 задовольнити частково.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія ВЕЕМ Металавтопром» (код ЄДР 30994335) проводити будівельні роботи щодо нежитлової будівлі Т'-1, площею 67,5 кв.м., 2018 року побудови з/бетон як складової експериментального цеху та нежитлової будівлі, реєстраційний номер 101, що розміщено у м. Львові по вул. Зелена, будинок 149г, як всередині цієї будівлі, так і над нею, так і довкола цієї будівлі в межах під'їзного майданчика розміром 12м х 12 м.

3. У решті вимог заяви про забезпечення позову - накладення арешту на об'єкт нерухомого майна: експериментальний цех та нежитлова будівля, реєстраційний номер 101, у складі експериментальний цех Л-2, нежитлова будівля Т-1, нежитлова будівля Т'-1 площею 67,5 кв. м., 2018 року побудови з/бетон, що розміщений у м. Львові по вул. Зелена, будинок 149г - відмовити.

4. Стягувач: Товариство з додатковою відповідальністю «Львівський завод фрезерних верстатів» (79035, Львівська обл., місто Львів, вулиця Зелена, будинок 149, код ЄДР 00222278).

5. Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія ВЕЕМ Металавтопром» (79069, Львівська обл., місто Львів, вулиця Шевченка, будинок 323, код ЄДР 30994335).

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

7. Ухвала може бути пред'явлена до примусового виконання протягом трьох років з 17.10.2018 року.

8. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

9. Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом за вмотивованим клопотанням учасника справи в порядку, передбаченому ст.145 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 18.10.2018 року.

Суддя Матвіїв Р.І.