ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2018м. ДніпроСправа № 904/3565/18

за позовом Акціонерного товариство "МАРГАНЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНДУСТРІАЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ КРИВБАСУ"

про стягнення 196 423 грн. 55 коп.

Суддя Манько Г.В.

За участю секретаря судового засідання Федьковської О.В.

Представники:

Від позивача Димніч А.В. дов. № 30/266 від 02.05.2018 представник

Від відповідача Гордієнко А.І. дов. № 1009/18 від 10.09.2018 представник

Від відповідача Каюн О.В. паспорт НОМЕР_1 вид. 25.11.2005 керівник

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "МАРГАНЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальні технології Кривбасу" суми штрафних санкцій за невиконання умов Договору №211 від 16.03.2017р., Специфікації №1 від 16.03.2017р. та додаткової угоди №2 від 15.05.2017р. до Договору у розмірі 196 423 грн. 55 коп. та судового збору.

Позивач наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що наданими у справі доказами у повному обсязі підтверджені позовні вимоги. Зазначив, що усі докази, що є підставою позовних вимог надав до господарського суду. Підтримав доводи викладені у позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечував, просив суд у позові відмовити. Надав відзив на позов. Підтримав доводи, викладені у відзиві на позов. Вважає, що умови договору не порушив. Звертав увагу суду на те, що стягнення за одне й те саме порушення пені та штрафу одночасно не узгоджується з приписами ст. 61 Конституції України, за змістом якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідної правової позиції дотримується і Верховний Суд України у своїх постановах від 0К07.2014 року №3-31гс14 та від 24,12.2013 року у справі № 3-37гс13, від 21.10.2015 року у справі №б-2003ис15, від 11.11.2017 року у справі №6-І374цс17,

У судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.03.2017 р. між позивачем та відповідачем підписано Договір поставки №211 (далі Договір).

Предметом договору передбачено, що з метою здійснення господарської діяльності Постачальник зобов'язується передати у власність Покупцеві товар, повне найменування якого (номенклатура, асортимент), марка, вид, сорт, кількісні та якісні характеристики, код товару за УКТ ЗЕД вказуються в Специфікаціях (Додатках) до Договору (далі - Товар , які єйого невід'ємною частиною, а Покупець зобов'язується прийняти вказаний Товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п.п. 3.1, 3.8 Договору постачальник зобов'язується поставити Покупцю Товар способом і на умовах зазначений в специфікація (додатках) до цього Договору. Умови поставки визначаються відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгові термінів Інкотермс 2010. Зобов'язання Постачальника щодо поставки Товару вважаються повністю виконаними а момент підпис сторонами договору Акту приймання-передачі Товару за якістю (у випадну оплети товару за акредитивною формою; акту приймання-передачі Товару за кількістю та якістю).

Відповідно до п. 11.1 Договору особливою підставою укладення цього Договору єусвідомлена переконаність Сторін у сумлінному виконанні обома Сторонами прийнятих на себе зобов'язань за цим Договором, сформована на високій оцінці ділової репутації обох сторін, особистих і професійних якостях його посадових осіб та осіб, що діють від їх імені та в їх інтересах ( далі -посадові особи).

Умовами п. 11.2 Договору передбачено у разі порушення термінів поставки Товару за цим Договором Покупець має право стягнути з Постачальника пеню в розмірі 0,5% від суми непоставленого (непоставленого Товару за кожен день прострочення. У разі продовження прострочення понад 10 календарних днів Покупець має право додатково стягнути з Постачальника штраф у розмірі 10% від суми непоставленого (недопоставленого) Товару.

В п. 15.3 Договору вказано, що Укладення додаткових угод, додатків, змін, доповнену актів та інших документів до Договору або на виконання цього Договору, обмін листами, повідомленнями, іншими документами між Сторонами здійснюється: шляхом оформлення таких документів в електронному вигляді з використанням електронного цифрового підпису, що відбиває як відбиток підпису, гак і відбиток печатки Сторони або шляхом оформлення таких документів на паперовому носи. Оформлення документів в паперовому вигляді (як тільки в паперовому, так і паралельно з оформленням електронних документів) здійснюється виключно за згодою Сторін .

Позов мотивований тим, що під час виконання умов Договору поставки №211 від 16.03.2017 р. ТОВ «Індустріальні технології Кривбасу» порушило умови поставки товару визначені в Специфікації №1 від 16-03,2017 р, та Додатковій угоді №2 від 23.05.2017 р.

Відповідно до вищезазначених специфікації та додаткової угоди, ТОВ «Індустріальні технології Кривбасу» мало поставити товар на загальну суму 468 661.04 грн. (з ПДВ).

Відповідно до вищезазначених специфікації та додаткової угоди, термін поставки товару - протягом 120 календарних днів з моменту відкриття акредитиву. Умови поставки товару: DDР, склад покупця м, Марганець.

Відповідно до п.2.4 Договору поставки №211 від 16.03.2017 р. технічна документація (креслення. ТУ, опитувальні листи та ін.) на індивідуальний (несерійний) Товар повинна бути належним чином погоджена сторонами у письмовому вигляді і € невід'ємною частиною цього Договору.

Умовами Специфікації № 1 передбачено, що виготовлення товару тільки за належним чином узгодженої з покупцем технічної документації.

В матеріалах справі відсутня належним чином погоджена сторонами у письмовому вигляді технічна документація (креслення. ТУ. опитувальні листи та ін.,) на товар, зазначений у Специфікації №1, яка є передумовою виконання зобов'язань за договором.

Отже, зобов'язань, щодо поставки товару по Специфікації №1 від 16.03,2017 р. та Додатковій угоді №2 від 15.05.2017 р. у ТОВ «Індустріальні технології Кривбасу» взагалі не виникло, а отже і розрахунок Позивачем штрафних санкцій за несвоєчасну поставку (недопоставку) товару є безпідставним.

Відповідальність передбачена ст. 230 Господарського кодексу України для учасника господарських відносин наступає тільки у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання,

Згідно приписів ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Термін поставки товару згідно зі Специфікацією №1 від 16.03.2017 р. та Додаткової угоди №2 від 15.05.2017 р. - протягом 120 календарних днів з моменту відкриття акредитиву.

Тобто термін поставки пов'язаний з моментом відкриття акредитива.

Обізнаність відповідача про відкриття акредитива впливає на термін поставки товару, оскільки останній рахується від моменту відкриття акредитива.

В матеріалах справи відсутні докази виконання позивачем п. 15.3 Договору, а саме надсилання, відповідно до умов Договору поставки №211 від 16.03.2017 р. повідомлення відповідачу про відкриття та умови акредитива.

У якості доказів позовних вимог позивачем долучено до матеріалів справи листи від 24.05.2017р. № 609, від 16.06.2017р. № 735, від 05.07.2017р. № 819. Відповідач заперечує отримання вказаних листів. Доказів відправки вказаних листів на адресу відповідача позивачем в паперовому або електронному вигляді позивачем не надано.

Отже, оскільки позивач не виконав умови Договору, не повідомив відповідача про відкриття та умови акредитиву, то не вірно визначена позивачем як дата відкриття акредитиву - 24.05,2017 р., так і дата поставки товару.

Господарський суд погоджується з відповідачем, що твердження Позивача про прострочення або закінчення перебігу строку поставки товару є помилковим.

Відповідно до приписів ст. 210 Господарського процесуального кодексу України докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухвалення судового рішення.

Позивачем не надано до суду доказів належним чином узгодження з покупцем технічної документації та доказів повідомлення відповідача про відкриття та умови акредитиву.

Вказані обставини є підставою вважати, що відповідно до умов Договору строк поставки продукції, передбаченої Специфікацією № 1 не настав, а відповідачем умови Договору щодо терміну поставки не порушено.

Згідно вимог ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Грошове зобов'язання - зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно - правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Приписами Господарського кодексу України не передбачено інше визначення пені, як виду забезпечення виконання зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідача є обов'язок перед позивачем поставити товар кількість, асортимент і ціна якого зазначені у специфікації.

Отже, у даному випадку, обов'язком відповідача є поставити відповідний товар, а не сплатити певну грошову суму.

Таким чином, у розумінні приписів діючого законодавства України, у даному випадку, у відповідача, згідно предмету Договору, відсутнє безпосереднє грошове зобов'язання перед позивачем.

Згідно вимог ст.ст. 203 ч. 1, 215 ч. 1 Цивільного Кодексу України зміст правочину не може суперечить цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Підставою недійсності право чину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього кодексу.

Отже п. 11.2 Договору в частині стягнення з відповідача пені суперечить приписам Цивільного кодексу України, яким не передбачено стягнення пені за порушення строку поставки товару за правочином.

Стягнення пені можливе лише за несвоєчасно виконане грошове зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Господарський суд погоджується з доводами відповідача, що вищевказане є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені за порушення термінів поставки.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Наявні у справі докази є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України .

Повне рішення складено 12.10.2018

Суддя Г.В. Манько