Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2018 р. м. Рівне Справа № 918/500/18

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р. при секретарі судового засідання В'юненко І.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Малого приватного підприємства "Моріон"

до відповідача Фізичної особи-підприємця Люльчика Юрія Борисовича

про зобов'язання звільнити торгівельне місце

В засіданні приймали участь:

Від позивача : Полюхович Л.В. (дов. № б/н від 22.02.2018 р.);

Від відповідача : не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

23 липня 2018 року Мале приватне підприємство "Моріон" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Люльчика Юрія Борисовича про зобов'язання звільнити торгівельне місце.

Позов мотивований тим, що відповідач в порушення норм законодавства України, у зв'язку із закінченням строку дії договору оренди торговельного місця № 301/16 від 15.07.2016 року не звільнив займані місця та продовжує ними користуватись, у зв'язку з чим позивач просить суд зобов'язати відповідача звільнити торговельне місце №301 шляхом демонтажу тимчасової нестаціонарної споруди типу КЗТ, та вивезення усього належного відповідачу майна, в тому числі товари, інвентар.

У судовому засіданні 16 жовтня 2018 року уповноважений представник позивача підтримав позов з підстав зазначених у позовній заяві, просив суд позов задоволити в повному обсязі.

05 вересня 2018 року через відділ канцелярії позивачем відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому вказав на безпідставність позову, наголошував, на недоведеності фактів на які посилається позивач як встановлені, а тому просив суд в позові відмовити в повному обсязі.

Відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання 16 жовтня 2018 року.

Заяви та клопотання у справі

05 вересня 2018 року через відділ канцелярії відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому вказав на безпідставність позову та недоведеність факту належності майна за договором для позивача, також зазначив про відсутність предмету спору, а тому просив суд припинити провадження у справі.

06 вересня 2018 року через канцелярію суду позивачем подано відповідь на відзив, в якому останній зазначає про безпідставність тверджень відповідача у відзиві на позовну заяву, тому просить суд позов задоволити в повному обсязі.

18 вересня 2018 року через відділ канцелярії відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в якому останній наголошує на тій обставині, що посилання факти на які позивач вказує як встановлені, є непідтвердженими та надуманими, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24 липня 2018 року відкрито провадження у справі 918/500/18, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14 серпня 2018 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14 серпня 2018 року відкладено підготовче засідання на 05 вересня 2018 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05 вересня 2018 року відкладено підготовче засідання на 20 вересня 2018 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 20 вересня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 17 жовтня 2018 року.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин

Мале приватне підприємство "МОРІОН" є власником (оператором) ринку "МОРІОН", розташованого за адресою: м. Рівне, вул. Шевченка, 7, що підтверджується дозволом на розміщення об'єкта торгівлі №682 від 13.08.2003 року, паспортом ринку від 01.06.2006 року та Експлуатаційним дозволом №17-18-488 від 29.11.2016 року (а.с. 27-35).

Право адміністрації ринку укладати письмові угоди з продавцями про надання торговельних місць на визначений термін передбачено пунктом 20 Правил торгівлі на ринках, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 26 лютого 2002 року № 57/188/84/105.

Згідно з пунктом 20 цих Правил адміністрація ринку при наданні продавцям торговельних місць на визначений термін укладає з ними письмову угоду, в якій рекомендується зазначати термін дії угоди, асортимент (вид) товарів, що реалізуються, розташування торговельного місця, умови оренди торговельного місця, розмір та порядок оплати за оренду майна, перелік послуг, які надає ринок, та їх вартість.

Таким чином, безпосередньо Правила торгівлі на ринках передбачають укладення між адміністрацією ринку і підприємцями, що займаються торговельною діяльністю, саме договорів, що за своєю правовою природою є договорами оренди (найму) торгових площ.

15 липня 2016 року між позивачем (далі - орендодавець) та відповідачем (далі - орендар) укладено договір оренди торговельного місця № 301/16 (далі - договір) за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування місце № 301 загальною площею 3,00 кв. метрів, що розташоване на території ринку "Моріон" (далі - об'єкт оренди) для провадження торговельної діяльності (п.1.1. Договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений відтиском печатки Орендодавця.

За змістом п. п. 1.2., 1.3., 1.4. Договорів 1, 3, об'єкт оренди облаштовано тимчасовою нестаціонарною спорудою типу КЗТ (КЗТ, ЛП, контейнер), право власності на яку має орендар. Місцезнаходження об'єкта оренди зазначається на плані території ринку. Орендар набуває права користування об'єктом оренди з дня набрання чинності цим договором.

Орендар набуває права користування об'єктом оренди з дня набрання чинності цим договором.

Відповідно до акту приймання-передавання від 01.08.2016 року до договору орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування місце №301 загальною площею 3,00 кв. метрів, що розташоване на території ринку "Моріон".

Вказаний акт приймання-передавання від 01.08.2016 року підписаний сторонами та скріплений відтиском печатки Орендодавця.

Повернення орендарем об'єкту оренди орендодавцеві оформляється двостороннім актом приймання-передавання, що складається у двох примірниках, наділених однаковою юридичною силою, - по одному примірнику для кожної із сторін (п. 6.10. договору).

Пунктом 6.1. договору (з урахуванням додаткової угоди від 31.07.2017 року) визначено, що договір набуває чинності з 01.08.2016 року та діє до 31.10.2017 року включно.

07.11.2017 року позивач направив на адресу відповідача повідомлення за вих. №365, в якому позивач зазначив про закінчення терміну дії договору 31.10.2017 року, вказав, що на новий термін договір оренди торговельного місця продовжуватись не буде, а тому просив відповідача з 01.11.2017 року звільнити об'єкт оренди. В якості доказу направлення вказаного листа відповідачу позивачем долучено до позовної заяви копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Докази відхилені судом

Докази надані сторонами для суду не відхилялися.

Оцінка аргументів сторін і висновок суду

В Позовній заяві від 23 липня 2018 року позивач звернувся із позовом до відповідача, в якому просить суд зобов'язати звільнити торгівельну площу.

Як вбачається із зазначених вище обставин справи договір оренди торговельного місця № 301/16 з урахування додаткової угоди до нього було укладено на період з 01.08.2016 року до 31.10.2017 року включно.

Зі змісту ст. 759, 763 і 764 ЦК України, ч. 2 ст. 291 ГК України вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов'язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Аналогічну правову позицію висвітлено в п. 4.1. постанови Пленуму Вищого Господарського суду України, від 29.05.2013 № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна".

Враховуючи повідомлення про не продовження договору оренди, яке було надіслано позивачем для відповідача, суд вбачає, що договір оренди торговельного місця № 301/16 є припиненим з 31.10.2017 року.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до 1 ч. ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1статті 598 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Враховуючи, що договір оренди торговельного місця № 301/16 від 15.07.2016 року припинив свою дію 31.10.2017 року, відтак орендар зобов'язаний звільнити об'єкт оренди (торговельне місце №301) за адресою: м. Рівне. вул. Шевченка, 7 ринок "Моріон" та повернути його орендодавцю за актом приймання - передачі, як то передбачено відповідним договором оренди.

З огляду на норми чинного законодавства, з припиненням дії договору оренди, відповідач втрачає статус орендаря, а тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про звільнення відповідача з орендованого ним об'єкту за договором є обґрунтованими, та такими, що підлягає задоволенню.

Щодо тверджень відповідача про не доведеність позивачем обставин, на які він посилається та обґрунтовує вимоги, зокрема, відсутність земельної ділянки відведеної для облаштування ринку позивачу; відсутність доказів створення торговельних місць саме позивачем на землі виділеній під ринок позивачу та відсутність доказів створення торговельних місць так само і відповідачем на землі не виділеній позивачу під ринок, то останні не приймаються судом до уваги виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення

Предметом доказування у справі є факт безпідставного продовження використання торговельних місць відповідачем після закінчення дії договорів оренди.

Суд зазначає, що відповідачем не наведено обставин, які б спростовували факт користування ними торговельних місць на ринку "Моріон" згідно договорів оренди торговельних місць та камери схову.

Основним видом господарської діяльності позивача є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна що згідно затверджених КВЕД відповідає коду 68.20. Вказане підтверджується відомостями, що містяться і Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та випискою із вказаного реєстру щодо МПП "Моріон". Згідно пояснень до даного виду економічної діяльності цей клас 68.20. включає також діяльність ринків.

Вид діяльності із надання послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозиції у державному класифікаторі КВЕД відсутній.

Згідно п. 2 Правил торгівлі на ринках, затверджених наказом Міністерством економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною податковою адміністрацією України, Державним комітетом стандартизації, метрології та сертифікації України від 26.02.200 № 57/188/84/105, (надалі - Правила), ринок - це суб'єкт господарювання, створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в установленому порядку, функціональними обов'язками якого є надання послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозицій.

Відповідно до п.2 вказаного вище Наказу від 26.02.2002 № 57/188/84/105 ці Правила носять рекомендаційний характер для затвердження правил торгівлі на ринках органами місцевого самоврядування.

Згідно п.1.2. Правил торгівлі на ринках міста Рівного, затверджених рішенням Рівненської міської ради від 31.05.2011 року № 841, ринок - це об'єкт торгівлі, на території якого суб'єкт господарювання, що має право на користування чи розпорядження земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований, організовує та/або забезпечує створення належних умов для провадження торговельної діяльності підприємцями.

Аналогічне визначення поняття ринку міститься і в Положенні про основні вимоги до організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29.07.2009р. №868 "Деякі питання організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків".

Ринок "Моріон" розміщений на двох суміжних земельних ділянках. Перша ділянка знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Шевченка, 3, на якій також розташований Будинок побуту, та яка перебуває в користуванні Позивача на підставі додаткового договору про поновлення договору оренди землі № 00538 від 12.07.2012р. терміном дії до 25.04.2021р.. Друга земельна ділянка значиться за адресою: м. Рівне, вул. Шевченка, 7, яка знаходиться в постійному користуванні Позивача, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії РВ 00226 виданим 04.06.1996р..

Оспорювати законність/незаконність використання земельних ділянок може лише їх власник або законний землекористувач. Відповідач не є ні власником, ні землекористувачем земельних ділянок на яких розміщений ринок.

Згідно п. 7 Правил торгівлі на ринках затверджених 26.02.2002 та п. 1.7. Правил торгівлі на ринках м. Рівного, Адміністрація ринку узгоджує з місцевим органом самоврядування режим роботи ринку; з територіальними установами державної санітарно-епідеміологічної служби, ветеринарної медицини, пожежного нагляду, архітектурно- будівельної комісії, державтоінспекції - проектну документацію щодо функціонального планування території ринку, розміщення приміщень, торговельних місць і об'єктів, їх кількості і розміру, забезпечення їх торговельно-технологічним обладнанням та забезпечує утримання території ринку й організацію продажу товарів відповідно до затвердженого плану.

Розміщення ринкових майданчиків біля Будинку побуту (вул. Шевченка, 3) та лазні (вул. Шевченка,7) в м. Рівне було дозволено з 1998 року, що підтверджується наказом міського управління торгівлі, громадського харчування та побутового обслуговування "Про надання дозволів на розміщення об'єктів роздрібної торгівлі - торговельних ринкових майданчиків" від 01.07.1998р. № 407 (а.с. 44-45). 15 січня 2003 року із головним архітектором м. Рівне було погоджено ескіз генплану ринку, м 1:500, для отримання МПП "Моріон" відповідних дозволів, погоджень, техумов (а.с.48).

Позивач погодив таку схему з начальником ЗДПО-З 20.08.2004 року, згідно якої розміщення торговельних місць Відповідачів відповідають своєму місцерозташуванню і на сьогодні (а.с. 49).

13 серпня 2003 року видано дозвіл №682 на розміщення об'єкта торгівлі, ринку "Моріон" (а.с.26 ), що підтверджується наказом управління торгівлі громадського харчування та побутового обслуговування від 13.08.2003 року № 777 та самим дозволом (а.с. 46). В дозволі затверджено режим роботи ринку.

Також, рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 14.02.2006 р. № 39 "Про паспортизацію ринків м. Рівного" (а.с.47) керівників ринків було зобов'язано завершити паспортизацію ринків з виготовлення і узгодження у місцевому органі державного пожежного нагляду схем розміщення торговельних рядів, кіосків, павільйонів, палаток тощо, які розташовані приміщеннях та на відкритих майданчиках.

Крім того, позивач погоджував роботу ринку із територіальними установами державної санітарно-епідеміологічної служби. Про відповідність потужностей оператора ринку вимогам санітарних заходів підтверджує експлуатаційний дозвіл №17-18-488 виданий Управлінням Держпродспоживслужби в м. Рівному 29.11.2016 року (а.с. 35).

Отже, позивач має усі необхідні дозвільні документи для роботи ринку "Моріон".

Відповідно до п. 13 Правил торгівлі на ринках, торговельне місце - площа, відведена для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю (вагів, лотків тощо) та здійснення продажу продукції з прилавків (столів), транспортних засобів, причепів, візків (у тому числі ручних), у контейнерах, кіосках, палатках тощо.

Згідно абз. 2 п. 22 Правил торгівлі на ринках Продавці (суб'єкти підприємницької діяльності) можуть мати свій санітарний чи інший одяг, торговельний інвентар, засоби вимірювальної техніки.

Згідно п. 20 Правил торгівлі на ринках Адміністрація ринку при наданні продавцям торговельних місць на визначений термін укладає з ними письмову угоду в якій рекомендується зазначати термін дії угоди, асортимент (вид) товарів, що реалізуються, розташування торговельного місця, умови оренди торговельного місця, розмір та порядок оплати за оренду майна, перелік послуг, які надає ринок, та їх вартість.

Про необхідність укладення договору оренди торговельного місця між адміністрацією ринку та підприємцями вказується також у абз. 4 п. 1.16 та п. 1.20 Правил торгівлі на ринках міста Рівного.

Враховуючи вищевикладене, позивач правомірно укладав із підприємцями, в т.ч. і відповідачем договори оренди торговельних місць.

Між сторонами у справі існували правовідносини оренди (найму) торгівельних місць на ринку, правове регулювання яких здійснюється правилами торгівлі на ринках, нормами Господарського та Цивільного кодексів України, що не є тотожним користуванню земельною ділянкою на якій розміщенні торгівельні місця та інвентар.

Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Так, договорами оренди чітко визначено торговельні місця зазначені на генплані-схемі ринку "Моріон" погодженої 20.08.2004 року із ЗДПО-З, які були передані відповідачу в оренду, їх площа та тип облаштування.

Таким чином, твердження відповідача про відсутність у позивача відповідного виду діяльності та земельної ділянки відведеної під ринок спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Щодо клопотання відповідача про закриття справи, у зв'язку з тим, що тимчасові нестаціонарні споруди №301, які розташовані на ринку "Моріон", передані як знахідка у власність територіальної громади міста Рівного, а тому відповідач не є власником цих споруд, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 338 ЦК України, особа, яка знайшла загублену річ, набуває право власності на неї після спливу шести місяців з моменту заявлення про знахідку міліції або органові місцевого самоврядування, якщо: 1) не буде встановлено власника або іншу особу, яка має право вимагати повернення загубленої речі; 2) власник або інша особа, яка має право вимагати повернення загубленої речі, не заявить про свої права на річ особі, яка її знайшла, Національній поліції або органові місцевого самоврядування.

Якщо особа, яка знайшла загублену річ, подасть органові місцевого самоврядування письмову заяву про відмову від набуття права власності на неї, ця річ переходить у власність територіальної громади.

До клопотання долучено повідомлення про знахідку від 24.11.2017 року, у якому громадяни Кот М. М., Гречка С. В. та Яганов С. П. зазначають, що знайшли будівлі та тимчасові споруди на земельних ділянках за адресою: м. Рівне, вул. Шевченка, 3, вул. Шевченка, 3а, вул. Шевченка, 5, вул. Шевченка, 5а, вул. Шевченка, 7, вул. Шевченка, 7а, вул. Шевченка, 9 та вул. Шевченка, 9а.

Також, до клопотання долучено заяву громадян Кот М. М., Гречка С. В. та Яганова С. П. до Рівненської міської ради від 13.06.2018 року, згідно якої останні повідомляють про відмову від набуття права власності на знахідку та просять прийняття 302 металеві споруди та будівлі, що знаходяться на земельних ділянках за адресою: м. Рівне, вул. Шевченка, 3, вул. Шевченка, 3а, вул. Шевченка, 5, вул. Шевченка, 5а, вул. Шевченка, 7, вул. Шевченка, 7а, вул. Шевченка, 9 та вул. Шевченка, 9а у власність територіальної громади міста Рівного.

Судом встановлено, що вказані повідомлення та заява, не містять відомостей, що серед знайденого майна, є тимчасова нестаціонарна споруда типу (КЗТ, ЛП, контейнер) розміщена на торговельному місці №301, якою користується відповідач.

Крім того, слід зазначити, що відповідачем не долучено до матеріалів справи рішення органу місцевого самоврядування, прийняте за результатами розгляду заяви громадян Кот М. М., Гречка С. В. та Яганова С. П. від 13.06.2018 року про прийняття знайденого майна у власність територіальної громади міста Рівного.

Судом також встановлено, що земельна ділянка, яка знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Шевченка, 3, перебуває в оренді позивача, що підтверджується додатковим договором про поновлення договору оренди землі №00538 від 12.07.2012 року терміном дії до 25.04.2021 року. Земельна ділянка, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Шевченка, 7, знаходиться у постійному користування позивача, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії РВ 00226 виданого 04.06.1996 року.

На вказаних земельних ділянках знаходиться ринок "Моріон", що підтверджується, зокрема, дозволом на розміщення об'єктів торгівлі, експлуатаційним дозволом та паспортом ринку.

Згідно ст. 337 ЦК України особа, яка знайшла загублену річ, зобов'язана негайно повідомити про це особу, яка її загубила, або власника речі і повернути знайдену річ цій особі. Якщо особа, яка має право вимагати повернення загубленої речі, або місце її перебування невідомі, особа, яка знайшла загублену річ, зобов'язана заявити про знахідку Національній поліції або органові місцевого самоврядування.

В матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача чи інших осіб щодо втрати речей на належній позивачу території за адресами: м. Рівне, вул. Шевченка, 3; м. Рівне, вул. Шевченка, 7.

За змістом п. 1.2. договору оренди торговельного місця, тимчасові нестаціонарні споруди типу КЗТ (КЗТ, ЛП, контейнер), які розташовані на території ринку "Моріон" належать орендарю.

Вказаний договір підписаний сторонами та скріплений відтиском печатки Орендодавця.

Аргументи відповідача про те, що останній не є власником тимчасових нестаціонарних споруд, спростовуються п. 1.2. договору оренди торговельних місць та фактом здійснення відповідачем своєї підприємницької діяльності на ринку "Моріон", що не заперечується відповідачем.

З огляду на викладене вище, клопотання про закриття справи є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Джерела права й акти їх застосування

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до приписів ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Приписами ч. 1 ст. 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ст. 760 ЦК України передбачено, що Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Положеннями ч. 1 ст. 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Нормами ч. 2 ст. 291 ГК України встановлено, що договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об'єкта оренди; ліквідації суб'єкта господарювання - орендаря; загибелі (знищення) об'єкта оренди.

Згідно ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Порушені права та інтереси позивача

Відповідно до п.2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Суд констатує, що спір про повернення належного майна (переданого згідно договору) відноситься до юрисдикції господарського суду. Позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом, оскільки вважав що через дії або бездіяльність відповідача, позивач не можу користуватися майном яке знаходиться у його користуванні.

Судові витрати

Згідно частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У відповідності до статті 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

По справі в якості судових витрат заявлено оплату судового збору в розмірі 1 762 грн. 00 коп., оскільки, позов задоволено в повному обсязі, відтак судовий збір покладається на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст. ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця Люльчика Юрія Борисовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) звільнити торговельне місце №301 розташоване на ринку "Моріон" (м.Рівне, вул. Шевченка, 7), шляхом демонтажу тимчасової нестаціонарної споруди типу КЗТ та вивезення усього належного відповідачу майна в тому числі товари, інвентар.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Люльчика Юрія Борисовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користьМалого приватного підприємства "Моріон" (33028, м.Рівне, вул. Шевченка, буд. 7, ідентифікаційний номер: 13990091) 1 762 (одна тисяча сімсотшістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.10.2018 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Войтюк В.Р.