ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.10.2018 р. Справа№ 914/1840/18

Суддя Господарського суду Львівської області Пазичев В. М., розглянувши позовні матеріали

за позовом: Спеціалізованого Трусквецького санаторію «БАТЬКІВЩИНА», м. Трускавець

до відповідача 1: КО «Центральна міська лікарня м. Борислава», м. Борислав

до відповідача 2: Головного лікаря Бориславської міської лікарні ОСОБА_1, м. Борислав

про: зобовязання вчинення певних дій

визнав подані матеріали недостатніми для відкриття провадження у справі.

Виносячи дану ухвалу, суд виходив з наступного:

02.10.2018 року за вх. № 1955 в канцелярії Господарського суду Львівської області зареєстровано позовну заяву Спеціалізованого Трусквецького санаторію «БАТЬКІВЩИНА» до КО «Центральна міська лікарня м. Борислава» та до Головного лікаря Бориславської міської лікарні ОСОБА_1 про зобовязання вчинення певних дій.

Господарський процесуальний кодекс України (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 р.) у статтях 162 та 164 встановлює низку вимог до позовної заяви та документів, які додаються до позовної заяви. Однак, позивач не дотримався деяких з них, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в звязку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, відповідно до пункту 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким доказом надіслання є оригінал поштової квитанції з описом вкладення про надсилання відповідачеві рекомендованою поштою копії позовної заяви та доданих до неї документів, які додаються до позову. Згідно з «Правилами надання послуг поштового звязку», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, належним доказом направлення саме копії позовної заяви стороні у справі є бланк опису вкладення, який, згідно пункту 61 Правил заповнюється відправником у 2-х примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Отже, при огляді позовної заяви та поданих до неї документів, встановлено, що мають місце наступні недоліки, а саме: відсутній опис вкладення про надсилання відповідачеві рекомендованою поштою копії позовної заяви та доданих до неї документів; відсутнє повне найменування (для юридичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України відповідачів; позивачем не надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в звязку із розглядом справи; відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, відповідно до пункту 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Копії письмових доказів (кожної сторінки), які подаються до суду, необхідно оформляти відповідно до вимог пункту 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України та пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", затвердженого Наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003 р. Однак, при огляді позовних матеріалів судом встановлено, що додатки, подані до позовної заяви, не засвідчені належним чином.

Відповідно до пункту 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 162, 164 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.10.2018 р. позовна заява Спеціалізованого Трусквецького санаторію «БАТЬКІВЩИНА» до КО «Центральна міська лікарня м. Борислава» та до Головного лікаря Бориславської міської лікарні ОСОБА_1 про зобовязання вчинення певних дій залишена без руху, а також надано строк до 11.10.2018 р. на усунення недоліків позовних матеріалів.

Станом на 12.10.2018 р. позивач вимог ухвали суду від 02.10.2018 р. про залишення позовної заяви без руху не виконав, допущені недоліки у встановлений судом термін не усунув.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає поверненню судом без розгляду.

Згідно з ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Спеціалізованого Трусквецького санаторію «БАТЬКІВЩИНА» до КО «Центральна міська лікарня м. Борислава» та до Головного лікаря Бориславської міської лікарні ОСОБА_1 про зобовязання вчинення певних дій повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст. 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Пазичев В.М.