ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 жовтня 2018 р. Справа № 903/571/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Костюк С. В., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пейнт Трейд"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдорс"

про стягнення 490233,51 грн.

за участю представників-учасників справи:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 050918ПТ від 05.09.2018 року;

від відповідача: н/з.

Права та обов'язки учаснику судового процесу роз'яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суду.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Пейнт Трейд" звернулося з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдорс" про стягнення 490233,51 грн., з них 477151,60 грн. основного боргу, 12043,50 грн. пені, 1038,41 грн. 3% річних, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору поставки № 1903-14 від 19.03.2014 року.

В позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 17.08.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 11.09.2018 року і зобовязано відповідача надати відзив на позов, позивача відповідь на відзив.

04.09.2018 року відповідач, через відділ документального забезпечення та контролю, подав відзив № 147 від 23.08.2018 року в якому позовні вимоги в частині суми основного боргу 477151,60 грн. визнав.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 11.09.2018 року відкладено розгляд справи по суті на 02.10.2018 року, зобовязано позивача уточнити суму позову з врахуванням часткової оплати боргу.

28.09.2018 року на адресу суду від позивача поступила заява про зменшення позовних вимог №84/ПТ від 20.09.2018 року, в якій зазначено, що після подачі позову до суду відповідач в рахунок погашення заборгованості здійснив ряд оплат на загальну суму 55000 грн., а саме 28.08.2018р. - 20000 грн.; 29.08.2018р. - 10000 грн.; 03.09.2018р. - 5000 грн.; 14.09.2018р. - 10000 грн.; 17.09.2018р. - 10000 грн., а тому просить стягнути з відповідача 435 233,51 грн., з них 422 151,60 грн. основного боргу; 12043,50 грн. пені; 1038,41 грн. 3% річних.

Згідно з п.2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки заява про зменшення розміру позовних вимог №84/ПТ від 20.09.2018 року подана після початку першого судового засідання (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження), тобто з порушенням строку для її подання, а тому суд відмовляє в її прийнятті та долучає до матеріалів справи.

02.10.2018 року на адресу суду від позивача поступило клопотання, про те що після подачі позову до суду та зменшення позивачем розміру позовних вимог відповідач здійснив часткове погашення суми боргу в розмірі 30000 грн., а саме 26.09.2018 року на суму 20000 грн. та 28.09.2018 року на суму 10000 грн., тому сума основного боргу становить 392151,60 грн., дане клопотання долучено судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 02.10.2018 року позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві та з врахуванням часткових оплат просить суд позов задоволити, стягнути з відповідача 405233,51 грн., з них 392151,60 грн. основного боргу, 12043,50 грн. пені; 1038,41 грн. 3% річних. Судові витрати покласти на відповідача.

У визначений судом день та час відповідач в судове засідання 02.10.2018 року свого уповноваженого представника не направив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (ухвала суду від 11.09.2018 року, згідно поштового повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, була вручена відповідачу 17 вересня 2018 року).

Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Водночас суд зауважує, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, справи мають бути розглянути впродовж розумного строку.

В поняття "розумний строк" розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 9 Конституції України. Пріоритетність застосування норм таких міжнародних договорів у господарському процесі встановлена ч.3 ст.4 ГПК України.

Відповідно до Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основних свобод" від 17.07.1997 дана Конвенція та Протоколи до неї № 2, 4, 7, 11 є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, одним із основних завдань господарського судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Проаналізувавши подані сторонами докази, беручи до уваги те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення розгляду даної справи, господарський суд вважає за можливе в даному судовому засіданні розглянути справу по суті за відсутності представника відповідача, за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд при розгляді справи по суті, -

в с т а н о в и в:

19 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пейнт Трейд" (далі Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдорс" (далі Покупець) було укладено договір поставки № 1903-14 (далі - Договір) (а.с.30-33).

Згідно п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі Постачальник зобов'язується передати у власність Покупцеві лакофарбну продукцію (далі Товар), а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, прийняти та оплатити Товар.

Згідно п.1.2. Договору найменування, одиниці виміру, загальна кількість та вартість Товару визначаються в накладних та/або специфікаціях, які є невідємною частиною цього Договору.

Згідно п.2.6. Договору право власності та всі ризики на поставлений Товар переходить до Покупця з моменту передачі Товару по накладним.

Згідно п. 3.5. Договору Покупець здійснює оплату кожної партії Товару на протязі 45 (сорока пяти) календарних днів з моменту відвантаження Товару та підписання сторонами видаткової накладної.

10.12.2014р., 23.06.2015р., 31.12.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пейнт Трейд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдорс" укладено додаткові угоди до Договору поставки №1903-14 від 19.03.2014 року.

Також 13.06.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пейнт Трейд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдорс" укладено додаткову угоду до Договору поставки №1903-14 від 19.03.2014р., згідно п.1 якої сторонами погоджено, що станом на 13.06.2018 року за Покупцем (ТОВ "Укрдорс") рахується зобовязання по оплаті отриманого товару у сумі 487151,60 грн., оплата якого відбуватиметься наступним чином:

до 22.06.2018р. Покупець зобовязується перерахувати Постачальнику кошти у сумі 71789,25 грн.;

до 29.06.2018р. Покупець зобовязується перерахувати Постачальнику кошти у сумі 71789,25 грн.;

до 06.07.2018р. Покупець зобовязується перерахувати Постачальнику кошти у сумі 71789,25 грн.;

до 13.07.2018р. Покупець зобовязується перерахувати Постачальнику кошти у сумі 71783,25 грн.;

до 20.07.2018р. Покупець зобовязується перерахувати Постачальнику кошти у сумі 100 000 грн.;

до 27.07.2018р. Покупець зобовязується перерахувати Постачальнику кошти у сумі 100 000 грн..

Також в п.2 даної Додаткової угоди сторони погодили, що при дотриманні Покупцем графіку оплати, що вказаний п.1. цієї додаткової угоди, Постачальник жодних претензій до Покупця, щодо оплати товару немає.

Відповідачем було порушено затверджений Додатковою угодою графік погашення заборгованості та визначені в ньому строки оплати, оскільки останнім здійснено оплату лише в сумі 10 000 грн. від 14.06.2018 року, а тому станом на 07.08.2018 року сума основного боргу становила 477 151,60 гривень.

Основний борг у сумі 477 151,60 гривень станом на 07.08.2018 року виник внаслідок прострочення виконання відповідачем зобовязань по оплаті за отриманий Товар, поставлений ТзОВ "Пейнт Трейд" в період з 13.09.2017р. по 27.02.2018р., на загальну суму 482 282,22 грн., згідно наступних видаткових накладних:

№ 1309ОФ від 13.09.17р. на суму 23 561,28 грн.;

№ 1909ОФ від 19.09.17р. на суму 15 707,52 грн.;

№ 2909ОФ від 29.09.17 р. на суму 15 707,52 грн.;

№1110ОФ від 11.10.17р. на суму 15 707,52 грн.;

№1710ОФ від 17.10.17р. на суму 16 178,76 грн.;

№2010ОФ від 20.10.17р. на суму 24 268,14 грн.;

№2710ОФ від 27.10.17р. на суму 16 178,76 грн.;

№811ОФ від 08.11.17р. на суму 16 178,76 грн.;

№1411ОФ від 14.11.17р. на суму 24 268,14 грн.;

№2111ОФ від 21.11.17р. на суму 16 178,76 грн.;

№2711ОФ від 27.11.17р. на суму 24 919,92 грн.;

№3011ОФ від 30.11.17р. на суму 24 919,92 грн.;

№ 712ОФ від 07.12.17р. на суму 24 804,90 грн.;

№1212ОФ від 12.12.17р. на суму 16 536,60 грн.;

№1512ОФ від 15.12.17р. на суму 16766,64 грн.;

№2012ОФ від 20.12.17р. на суму 21 273,12 грн.;

№ 2612ОФ від 26.12.17р. на суму 25 799,76 грн.;

№ 1501ОФ від 15.01.18р. на суму 18077,76 грн.;

№ 1901ОФ від 19.01.18р. на суму 27407,16 грн.;

№ 2401ОФ від 24.01.18р. на суму 21 106,08 грн.;

№ 3001ОФ від 30.01.18р. на суму 17863,20 грн.;

№ 2202ОФ від 22.02.18р. на суму 34705,20 грн.;

№ 2702ОФ від 27.02.18р. на суму 24166,80 грн., з яких видаткова накладна № 1309ОФ від 13.09.17р. на суму 23561,28 грн. оплачена відповідачем частково в сумі 5130,62 грн., інші вказані видаткові накладні відповідачем неоплачені.

18.07.2018 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу №18/07-01 про оплату основного боргу згідно графіку встановленого Додатковою угодою від 13.06.2018 року до Договору, проте дана вимога останнім не виконана, заборгованість неоплачена.

Після подачі до суду позовної заяви №75/ПТ від 07.08.2018 року (вх.№01-48/596/18 від 13.08.2018р.), відповідачем здійснено часткові проплати за отриманий товар по Договору в сумі 85 000 грн., що підтверджується доданими до заяви про зменшення позовних вимог №84/ПТ від 20.09.2018р. та до клопотання №0110/ПТ від 01.10.2018р. банківськими виписками, а тому сума боргу на час розгляду справи 02.10.2018р. становить 392151,60 грн..

Заборгованість за неоплачений товар відповідач визнав у відзиві №147 від 23.08.2018 року.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 392 151,60 грн., з врахуванням оплат, є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Враховуючи вищенаведене провадження у справі на суму 85000 грн. підлягає закриттю у звязку з відсутністю предмету спору, оскільки даний борг оплачений після відкриття провадження у справі (13.08.2018р.).

Щодо стягнення з відповідача 12043,50 грн. пені суд зазначає наступне.

Згідно із ст.ст. 230-232 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

У відповідності із ст.ст. 610, 611, ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно п. 5.5. Договору, за порушення строку виконання грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,5 % від суми невиконаного грошового зобов'язання, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період стягнення пені, за кожний день порушення виконання.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати за отриманий Товар, встановлених Договором з врахуванням Додаткової угоди від 13.06.2018р., перевіривши правильність нарахування пені, суд дійшов до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 12043,50 грн. підставна та підлягає до задоволення.

Щодо стягнення з відповідача 1038,41 грн. 3 % річних суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати за отриманий Товар, встановлених Договором з врахуванням Додаткової угоди від 13.06.2018р., перевіривши правильність нарахування 3% річних, суд дійшов до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 1038,41 грн. 3 % річних підставна та підлягає до задоволення.

Контррозрахунку пені та 3 % річних відповідачем суду не надано.

Згідно ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість , достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача 490233,51 грн. підлягає частковому задоволенню в сумі 405233,51 грн., з них 392 151,60 грн. основного боргу, 12043,50 грн. пені, 1038,41 грн. 3 % річних, в частині стягнення 85000грн. основного боргу закриттю провадженню у справі.

Згідно ст.ст. 129, 130 ГПК України судовий збір в сумі 7353,50 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

1. Закрити провадження у справі на суму 85000 грн.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдорс" (45034, Волинська обл., Ковельський район, селище міського типу Люблинець, вул. Заводська, будинок 5, ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пейнт Трейд" (49041, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Стартова, будинок 3, ) 405233,51 грн., з них 392 151,60 грн. заборгованості, 12043,50 грн. пені, 1038,41 грн. 3 % річних, а також 7353,50 грн. витрат по судовому збору.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Рівненського апеляційного господарського суду.

Повний текст

рішення складено

05.10.2018

Суддя С. В. Костюк