РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.10.2018Справа № 910/7407/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи за позовом заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Фонду державного майна України, регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

до приватного підприємства "Дартс" та товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Київкомунекологія"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_1

про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації

за участю представників учасників справи:

позивача: Вакулюк Д.С.

позивача1: Шитюк Н.М.

позивача2: Ізвєков К.В.,

позивача3: Григоренко І.В.

відповідача1: Негієвич І.В.

відповідача2: не з'явились

третьої особи: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Фонду державного майна України, регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного підприємства "Дартс" та товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Київкомунекологія" про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна № 348/03 від 10.11.2003 та скасування державної реєстрації.

Позовні вимоги мотивовані тим, що договір купівлі-продажу нерухомого майна № 348/03 від 10.11.2003 укладений з порушенням вимог законодавства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/7407/18, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.07.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 02.07.2018 представник відповідача1 подав письмовий відзив на позов, в якому проти позову заперечував. Крім того, подав клопотання про залишення позову без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 03.07.2018 Фонд державного майна України подав письмові пояснення, в яких просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 05.07.2018 Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України подало письмові пояснення, в яких позовні вимоги підтримало.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 09.07.2018 прокуратура міста Києва подала клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів.

У судовому засіданні 10.07.2018 розглянуто клопотання відповідача1 про залишення позову без розгляду, за результатами якого судом відмовлено у його задоволенні з підстав, зазначених в ухвалі від 10.07.2018.

У судовому засіданні 10.07.2018 представник відповідача1 заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитися з поданими учасниками справи документами. Крім того, заявив клопотання про продовження строку підготовчого провадження.

За змістом частини третьої статті 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою надання можливості відповідачу1 ознайомитися з поданими учасниками справи документами, суд задовольнив клопотання про продовження строку підготовчого провадження та відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 10.07.2018 судом постановлено ухвалу не виходячи до нарадчої кімнати, якою продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2018 розгляд справи відкладено до 14.08.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 13.08.2018 представник позивача1 подав клопотання про залучення до матеріалів справи доказів.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 13.08.2018 заступник прокурора міста Києва подав письмову відповідь на відзив.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 27.07.2018 заступник прокурора міста Києва подав заяву про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_1

Представник відповідача1 у судове засідання 14.08.2018 не з'явився, однак через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд розглянув клопотання відповідача1 про відкладення розгляду справи та визнав його необгрунтованим. Однак враховуючи необхідність залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_1, ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2018 розгляд справи відкладено на 11.09.2018 та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_1

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 14.08.2018 представником Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України подано клопотання про долучення документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/7407/18 до судового розгляду по суті на 09.10.2018.

Представник відповідача1 у судовому засіданні 09.10.2018 заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

З урахуванням наведеного та необгрунтованістю доводів, суд відмовив відповідачу1 у задоволенні заявленого клопотання.

Представники прокуратури та позивачів у судовому засіданні 09.10.2018 підтримали вимоги, викладені в позовній заяві та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача1 у судовому засіданні 09.10.2018 та письмовому відзиві проти позову заперечував.

Представник відповідача2 у судове засідання, призначене для розгляду справи по суті не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Ухвали про відкриття провадження у справі та про відкладення розгляду справи були відправлені за адресою відповідача, вказаною у позовній заяві та яка відповідає місцезнаходженню відповідача відповідно до єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, однак повернуті на адресу суду з відміткою пошти про неможливість їх вручення.

Відповідно до частини сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судового засідання, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 76 та 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає, що ним в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами, у відповідності до положень статті 165 названого Кодексу за відсутності представника відповідача2.

У судовому засіданні 09.10.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, у тому числі письмові пояснення учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до інформаційної довідки №124790141 від 22.05.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 10.03.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською К.С. було внесено запис про державну реєстрацію права власності приватного підприємства «Дартс» на групу нежитлових приміщень, розташованих у місті Києві по вулиці Івана Гонти 3-А літера В (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000).

Тим же нотаріусом 17.03.2017 змінено загальну площу нежитлових приміщень об'єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 000 з 3 338,8 кв.м на 4 132,6 кв.м.

Ініціюючи дане позовне провадження в інтересах держави Україна заступником прокурора міста Києва наголошено на невідповідності договору купівлі-продажу нерухомого майна №348/03 від 10.11.2003 вимогам чинного на час його укладення законодавства, неможливості підписання цього договору ОСОБА_8, який не був і не міг бути на той час керівником державного підприємства, відсутності будь-якого відношення товарної біржі «Українська універсальна біржа» до цього договору тощо. Висновком позовної заяви є твердження, що протиправний договір не міг бути належною правовою підставою для внесення відповідного запису про державну реєстрацію права власності.

Правову позицію представника відповідача1 частково зведено у відзиві на позовну заяву до заперечення фіктивності договору купівлі-продажу нерухомого майна №348/03 від 10.11.2003, проте питання фіктивності цієї угоди взагалі не порушувалось позивачем. Більше того, реєстрація права власності на нежитлові приміщення відповідачем1 є прямим доказом того, що особи, що виготовили цей договір, мали на меті саме ті правові наслідки, які передбачені цим договором.

Крім того, суд не надає правову оцінку доводам відзиву відповідача1 щодо можливого порушення при розгляді даного позову одного з важливих принципів права - принципу юридичної визначеності (за практикою Європейського суду - res judicata), відповідно до якого після винесення судом рішення у справі питання більше не може ставитися під сумнів, оскільки міркування представника відповідача1 ґрунтуються на поза контекстних фразах з судового рішення апеляційної інстанції у справі №910/4133/17.

Твердження відзиву про здійснення судом апеляційної інстанції детального системно-правового аналізу обставин набуття ПП «Дартс» права власності на групу нежитлових приміщень по вулиці Гонти 3А є явним перебільшенням.

Висновок суду про відповідність спірного договору вимогам чинного на момент його укладення законодавства стосується лише вимог щодо форми угоди - простої письмової без законодавчо визначеного обов'язку нотаріального посвідчення.

При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду окремо звернула увагу на те, що: «…позивачем, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не було надано суду доказів визнання недійсним спірного договору у судовому порядку».

Таким чином, подання даного позову є логічним правовим способом захисту права власника, що вважає свої права порушеними відповідачами, який повністю відповідає правовим висновкам судового рішення апеляційної інстанції у справі №910/4133/17.

Підставою виникнення права власності ПП «Дартс» на групу нежитлових приміщень, розташованих у місті Києві по вулиці Івана Гонти 3-А літера В (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000) та внесення змін до Державного реєстру приватним нотаріусом Меженською К.С. визначено договір купівлі-продажу нерухомого майна №348/03 від 10.11.2003, укладений на товарній біржі «Українська універсальна біржа», та технічний паспорт на ці приміщення.

На момент укладення оспореного правочину №348/03 державне підприємство спеціалізованих ремонтно-будівельних та монтажно-налагоджувальних робіт «Київкомунекологія» було включено до додатку №1 Закону України «Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації».

Твердження відзиву відповідача1 про те, що визначена в Законі адреса прямо не визначає літеру «В» є помилковим, оскільки поштова адреса «місто Київ, вулиця Гонти 3А» є більш широким поняттям і включає всі літерні приміщення, що знаходяться за цією адресою.

Крім того, в законі зазначено цю адресу як поштову адресу (місцезнаходження) державного підприємства, майно якого не може бути приватизованим (незалежно від місця знаходження цього майна), у тому числі (у даному випадку) і об'єкти нерухомого майна по вулиці Алішера Навої 1.

Таким чином, у даній справі має значення факт перебування майна у повному господарському віданні визначеної Законом України «Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» юридичної особи, а не вірність зазначеної в Законі адреси підприємства.

Державне підприємство спеціалізованих ремонтно-будівельних та монтажно-налагоджувальних робіт «Київкомунекологія» було створено на підставі наказу №131 від 18.06.1998 голови Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України шляхом реорганізації державного підприємства спеціалізованих ремонтно-будівельних та монтажно-налагоджувальних робіт «Укркомунекологія». Наказом №186 цього ж державного органу у серпні 1998 року створеному державному підприємству було передано у повне господарське відання об'єкти нерухомого майна, які знаходились у місті Києві по вулицях Івана Гонти 3А та Алішера Навої 1.

З тексту договору №348/03 від 10.11.2003, правомірність якого є предметом даного судового дослідження, вбачається, що державним підприємством спеціалізованих ремонтно-будівельних та монтажно-налагоджувальних робіт «Київкомунекологія» (правонаступник - відповідач2 у даній справі) було відчужено на користь відповідача1 групу нежитлових приміщень загальною площею 3 338,8 кв.м, які знаходяться у місті Києві по вулиці Івана Гонти 3А літера «В».

Відповідно до наданого статтею 1 Закону України «Про приватизацію державного майна» (чинної на 10.11.2003 редакції) визначення, приватизацією державного майна є відчуження цього майна на користь фізичних та юридичних осіб.

Таким чином, включення майна певного державного підприємства до визначеного Законом переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, є прямою забороною відчуження майна цього підприємства на користь фізичних та юридичних осіб.

Частиною першою статті 37 Закону України «Про власність» (чинної на час укладення спірного договору редакції) визначено, що майно, що є державною власністю і закріплене за державним підприємством, належить йому на праві повного господарського відання, крім випадків, передбачених законодавством України.

Здійснюючи право повного господарського відання, підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать закону та цілям діяльності підприємства.

Відчуження на користь приватної юридичної особи майна підприємства, яке має законодавче обмеження щодо такого відчуження, прямо суперечить вимогам закону.

Таким чином, при укладенні спірного договору купівлі-продажу нерухомого майна №348/03 від 10.11.2003 мало місце порушення саме імперативних (обов'язкових) приписів діючого на той час законодавства.

Суд має окремо відзначити, що критерії визначення імперативності та диспозитивності норм цивільного права, презумпція правомірності договору та інші фундаментальні основи сучасного цивільного права вперше було законодавчо врегульовано Цивільним кодексом України, який набув чинності після укладення спірного договору з 01.01.2004.

На час укладення спірної угоди відчуження нерухомого майна діяли дещо інші принципи цивільно-правових відносин, зокрема, принцип, встановлений статтею 48 Цивільного кодексу УРСР, за яким недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Порушення встановлених Законом вимог, чинних на час укладення договору, щодо обмеження приватизації майна державного підприємства відповідно до статті 48 Цивільного кодексу УРСР є безумовною підставою для визнання цього договору недійсним.

Виходячи з наведеного, судом встановлено наявність фактичних та правових підстав для задоволення позову.

Проте, незважаючи на доведеність факту недійсності договору у розумінні чинного на час його укладення законодавства, у даному випадку суд не може залишити поза увагою інші обставини, наведені у позовній заяві.

Доведення правомірності або неправомірності вчинених правочинів може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків щодо певних фактів, які у даній справі вказують виключно на правомірність позовних вимог.

Першим таким фактом є укладення спірного договору у листопаді 2003 року і відсутність протягом майже 14 років доказів вчинення відповідачем1 будь-яких дій щодо придбаного їм нерухомого майна (правочини і витрати на його утримання, сплата податків, сплата комунальних платежів тощо).

Другим - факт підписання цього договору директором державного підприємства «Київкомунекологія» ОСОБА_8 (преамбула спірної угоди), який на той час не був і не міг бути керівником цього підприємства.

Відповідно до листа Головного управління статистики у місті Києві №10.2-76 від 12.03.2018 у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України міститься наступна інформація щодо керівників Державного підприємства спеціалізованих ремонтно-будівельних та монтажно-налагоджувальних робіт «Київкомунекологія» (ідентифікаційний код 03335801):

1) з моменту реєстрації підприємства до 24.07.1996 - ОСОБА_11;

2) з 24.07.1996 до 26.02.2007 - ОСОБА_12;

3) з 26.02.2007 до 15.05.2008 - ОСОБА_8

Додатковим доказом того факту, що керівником державного підприємства «Київкомунекологія» ОСОБА_8 був в період часу з 26.02.2007 до 15.05.2008 і не був на час укладення договору є копія його трудової книжки, яка містить відповідні записи, та його письмові пояснення щодо невчинення ним підпису на цьому договорі.

Третім фактом, який свідчить про неправомірність договору №348/03 від 10.11.2003 та відповідного запису в Державному реєстрі речових прав, є заперечення факту виготовлення технічної документації ТОВ «Бюро технічної документації» на приміщення у місті Києві по вулиці Івана Гонти 3А та наведений у листі №1-10/01 від 10.01.2018 висновок про її підробку.

Додатково суд має відзначити і факт відсутності у матеріалах справи будь-яких доказів здійснення грошових розрахунків за оспореним договором.

При оцінці наведених додаткових фактів, суд, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», дійшов висновку про справедливість заявлених позовних вимог.

Встановивши наявність фактичних і правових підстав позову, суд задовольняє позовні вимоги повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Фонду державного майна України, регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву до приватного підприємства "Дартс" та товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Київкомунекологія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_1

про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір № 348/03 купівлі-продажу нерухомого майна (групи нежитлових приміщень загальною площею 3 388, 80 кв.м., що знаходяться за адресою: вул. Івана Гонти, 3А, літера «В» у Шевченківському районі м. Києва) від 10.11.2003, укладений державним підприємством спеціалізованих ремонтно-будівельних та монтажно-налагоджувальних робіт "Київкомунекологія" (04112, м. Київ, вул. І. Гонти, 3-А, ідентифікаційний код 35031969) та приватним підприємством "Дартс" (04111, м. Київ, вул. Щербакова, 47, ідентифікаційний код 30022877).

3. Скасувати державну реєстрацію права власності приватного підприємства "Дартс" (04111, м. Київ, вул. Щербакова, 47, ідентифікаційний код 30022877) на об'єкт нерухомого майна: група приміщень нежитлового будинку загальною площею 4 132, 6 кв.м. кв.м. за адресою: вул. Івана Гонти, 3А, літера «В» м. Київ (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000, номер запису про право власності 19395917).

4. Стягнути з приватного підприємства "Дартс" (04111, м. Київ, вул. Щербакова, 47, ідентифікаційний код 30022877) на користь прокуратури міста Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 45/9; ідентифікаційний код 02910019) 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - судового збору.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Київкомунекологія" (04112, м. Київ, вул. І. Гонти, 3-А, ідентифікаційний код 35031969) на користь прокуратури міста Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 45/9; ідентифікаційний код 02910019) 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 11.10.2018.

Суддя Т.Ю.Кирилюк