ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" жовтня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1088/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Волков Р.В.,

секретар судового засідання Кришталь Д.І.,

розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Мелагрейн» (03150, м. Київ, вул. Горького, буд. 48-Б, кв.2)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.5)

в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19)

про стягнення 11510,40 грн.

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Мелагрейн» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 31636,80 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.06.2018 р. позовну заяву залишено без руху. 26.06.2018 р. ухвалою господарського суду Одеської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 25.07.2018 р.

16.07.2018 р. позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог (зареєстрована за вх.№2-3592/18) в частині стягнення штрафу на суму 20126,40 грн., оскільки після відкриття провадження по справі відповідачем були добровільно частково задоволені вимоги позивача.

18.07.2018 р. відповідачем було подано відзив на позовну заяву (вх. №14473/18), яким відповідач просить в позовних вимогах в частині стягнення 20126,40 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажів відмовити.

19.07.2018 р. від відповідача надійшло клопотання (вх.№14535/18), яким ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» просить зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій на 50%.

У зв'язку з перебуванням судді у відрядженні судове засідання, призначене на 25.07.2018 р., не відбулося. Ухвалою від 31.07.2018 р. підготовче засідання призначене на 13.08.2018 р.

13.08.2018 р. судом було протокольно ухвалено прийняти заяву позивача про зменшення позовних вимог, враховуючи неявку представника відповідача, ухвалою суду підготовче засідання відкладено на 29.08.2018 р., строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів.

В судове засідання 29.08.2018 р. представники сторін не з'явились, про причини неявки не повідомили. 29.08.2018 р. ухвалою господарського суду Одеської області підготовче провадження завершено, розгляд справи призначено на 12.09.2018 р.

10.09.2018 р. до суду надійшли письмові пояснення позивача (вх. №18303/18) разом з клопотанням про розподіл судового збору (повернення відповідної частки із розміру сплаченого судового збору) та розгляд справи без участі сторони.

12.09.2018 р. ухвалою суду було відкладено судове засідання на 04.10.2018 р. В судове засідання 04.10.2018 р. представники сторін не з'явились, про причини неявки не повідомили.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Залізниця, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Мелагрейн» (Вантажовласник, Платник, позивач) було укладено Договір на організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення вантажів та надані залізницею додаткові послуги № 1165615 від 06.07.2018 р. (далі - Договір). Предметом Договору є надання Залізницею Вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п.8.6. Договору, він починає діяти з дати його укладання та протягом одного року з наступною пролонгацією на той же термін, але не більше ніж на 5 років.

В листопаді-грудні 2017 р. здійснювались перевезення вантажів зі станцій:

- Балин до станції призначення Ксенієво за залізничними накладними №32841413,32841645;

- Городенко-Завод до станції призначення Ксенієво за залізничною накладною №35297357;

- Козова до станції призначення Ксенієво за залізничними накладними №35399047,35417856;

- Теребовля до станції призначення Ксенієво за залізничною накладною №35378595;

- Городенко-Завод до станції призначення Ксенієво за залізничною накладною №35438506.

За залізничними накладними №№32841413,32841645 від 24.11.2017 р. зі станції Балин вантаж повинен був прибути на станцію призначення Ксенієво (відстань 587 км) 28.11.2017 р., а прибув 01.12.2018 р., про що вантажоодержувача повідомлено в період з 03 год. по 03 год. 14 хв. 01.12.2017 р, що підтверджується відміткою в графі № 49 накладних. Розкредитування накладних представником вантажоодержувача здійснено 01.12.2017 р. о 07 год. 15 хв., що підтверджується відміткою у графі №53 накладних.

За залізничною накладною №35297357 від 24.11.2017 р. зі станції Городенко-Завод вантаж повинен був прибути на станцію призначення Ксенієво (відстань 858 км) 30.11.2017 р., а прибув 04.12.2018 р., про що вантажоодержувача повідомлено в період з 02 год. 40 хв. по 03 год. 03 хв. 04.12.2017 р, що підтверджується відміткою в графі № 49 накладної. Розкредитування накладної представником вантажоодержувача здійснено 04.12.2017 р. о 10 год. 23 хв., що підтверджується відміткою у графі №53 накладних.

За залізничною накладною №35399047 від 01.12.2017 р. зі станції Козова 05.12.2017 р. на станцію призначення Ксенієво (відстань 664 км) прибула частина вантажу. По досилці за залізничною накладною № 35417856 від 02.12.2017 р. відправленням від станції Березовица-Остров на станцію призначення Ксенієво (відстань 629 км) залишкова частина вантажу прибула 09.12.2017 р.

За залізничною накладною №35378595 від 30.11.2017 р. відправленням від станції Теребовля вантаж повинен був прибути на станцію призначення Ксенієво (відстань 656 км) 05.12.2017 р., а прибув 09.12.2017 р., що підтверджується відміткою в графі № 49 накладної.

За залізничними накладними №№ 35438506,35438530 від 04.12.2017 р. відправленням від станції Городенко-Завод вантаж повинен був прибути на станцію призначення Ксенієво (відстань 858 км) 10.12.2017 р., а прибув 14.12.2017 р., що підтверджується відміткою в графі № 49 накладної.

Згідно з ч.1 ст. 307 ГК України, яка кореспондується з положеннями ч.1 ст.909 ЦК України, п.22 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою КМУ від 06.04.1998 р. №457 (далі - Статут), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

При цьому укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) відповідно до ч.3 ст. 909 ГК України.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст. 908 ЦК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до п.41 Статуту, залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з п.42 Статуту, Залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня.

Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 «Про затвердження окремих розділів Правил перевезення вантажів», затверджено, у тому числі, Правила обчислення термінів доставки вантажів (далі - Правила).

Згідно з п.1.2. Правил, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата. Відповідно до пп.1.1.1., у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється, виходячи з 1 доби на кожні повні та неповні 200 км.

За вимогами Правил видачі вантажів, затверджених вказаним вище Наказом, про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду й кількості вагонів (контейнерів).

Згідно з Поясненнями щодо заповнення накладної, які є додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів, що також затверджені зазначеним Наказом, у графі 49 накладної робиться відмітка щодо повідомлення одержувача про прибуття вантажу.

Ч.1,3 ст. 313 ГК України встановлено, що перевізник зобов'язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі. При цьому розмір штрафів, що стягуються з перевізників за прострочення в доставці вантажу, визначається відповідно до закону.

Ст. 923 ЦК України визначено, що у разі прострочення доставки вантажу перевізник зобов'язаний відшкодувати другій стороні збитки, завдані порушенням строку перевезення, якщо інші форми відповідальності не встановлені договором, транспортними кодексами (статутами). Відповідно до п.4.1. Договору, залізниця несе відповідальність за невиконання плану перевезень згідно зі Статутом залізниць України.

П. 116 Статуту залізниць України визначено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Відповідно до інформаційного листа Вищого господарського суду України від 04.04.2012 р. № 01-06/420/2012 «Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів», розміри штрафу за несвоєчасну доставку вантажів, які залізниця сплачує одержувачу вантажу, встановлені статтею 116 Статуту у відсотках від провізної плати залежно від кількості прострочених діб.

Таким чином, встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин).

Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Стаття 15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями до ч. ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Ч. 1 ст. 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч. 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, визначає, що між сторонами по даній справі виникли господарські зобов'язання, підставою яких є Договір на організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення вантажів та надані залізницею додаткові послуги № 1165615 від 06.07.2018 р.

При цьому відповідачем зобов'язання за Договором не було виконано належним чином, а саме - несвоєчасно доставлено вантаж, що тягне за собою наслідки у вигляді сплати штрафу за несвоєчасну доставку, у розмірі, передбаченому Статутом залізниць України.

Несвоєчасне доставлення вантажу підтверджується доданими до матеріалів справи накладними, в яких проставлені відмітки про прибуття та одержання вантажу (в графах №№49,51,53). Відповідні відмітки у графі №56 накладних підтверджують відправлення.

Так, за залізничними накладними №№32841413,32841645 від 24.11.2017 р. зі станції Балин вантаж повинен був прибути (з урахуванням п. 1.2. Правила обчислення термінів доставки вантажів) на станцію призначення Ксенієво (відстань 587 км) 28.11.2017 р., а прибув 01.12.2018 р., про що вантажоодержувача повідомлено в період з 03 год. по 03 год. 14 хв. 01.12.2017 р, що підтверджується відміткою в графі №49 накладних. Розкредитування накладних представником вантажоодержувача здійснено 01.12.2017 р. о 07 год. 15 хв., що підтверджується відміткою у графі №53 накладних.

За залізничною накладною №35297357 від 24.11.2017 р. зі станції Городенко-Завод вантаж повинен був прибути (з урахуванням п. 1.2. Правила обчислення термінів доставки вантажів) на станцію призначення Ксенієво (відстань 858 км) 30.11.2017 р., а прибув 04.12.2018 р., про що вантажоодержувача повідомлено в період з 02 год. 40 хв. по 03 год. 03 хв. 04.12.2017 р, що підтверджується відміткою в графі №49 накладної. Розкредитування накладної представником вантажоодержувача здійснено 04.12.2017 р. о 10 год. 23 хв., що підтверджується відміткою у графі №53 накладних.

Керуючись наведеним вище, враховуючи зменшення позовних вимог на суму сплачених відповідачем у добровільному порядку штрафів, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 11510,40 грн. підлягають задоволенню.

Що стосується клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, то судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Ч.1 ст. 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

При застосуванні ч.3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, слід мати на увазі, що поняття «значно» та «надмірно» є оціночними та мають конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку.

Відповідно до ч.1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріали справи не містять доказів, які містять інформацію про значність або надмірність сум штрафу для відповідача, а також, які б доводили ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Судом перевірено розрахунок сум штрафу, який є вірним.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. П.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи те, що позивачеві сплачена сума судового збору у розмірі 1120,98 грн. повертається відповідно до вказаної вище ухвали суду, у рішенні суду вирішується питання про стягнення з відповідача 641,02 грн., що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 525, 529, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 232, 343 Господарського кодексу України, ст.ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Мелагрейн» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 11510 /одинадцяти тисяч п'ятиста десяти/ грн. 40 коп. задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, ідентифікаційний код 40081200) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Мелагрейн» (03150, м. Київ, вул. Горького, буд. 48-Б, кв.2, ідентифікаційний код 37147952) 11510 /одинадцять тисяч п'ятсот десять/ грн. 40 коп. штрафу, суму судових витрат у розмірі 641 /шістсот сорок одна/ грн. 02 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення мав бути підписаний 10.10.2018, проте у зв?язку з перебуванням судді на лікарняному з 10.10.2018 по 12.10.2018, повний текст рішення складений та підписаний 16 жовтня 2018 р.

Суддя Р.В. Волков