ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2018 р. м. Київ Справа № 911/210/18

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Черкасиобленерго, м. Черкаси

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква Міністерства оборони України, м. Біла Церква, Київська область

про стягнення боргу

секретар судового засідання О.О.Стаднік

за участю представників:
від позивача: В.А.Якушенко, К.О.Чорний

від відповідача: Є.О.Шабельний

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа №911/210/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква Міністерства оборони України про стягнення боргу у сумі 185683,48 грн. за перевищення договірної величини споживання електроенергії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії №71 від 23.01.2006 року, зокрема, на перевищення відповідачем договірних обсягів споживання електричної енергії у січні 2017 року та не оплатою вартості перевищення.

Ухвалою господарського суду від 06.02.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/210/18. Підготовче засідання призначено на 28.02.2018 року.

До господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №205 від 23.02.2018 року (вх. №3976/18 від 26.02.2018 року), в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити. У відзиві на позову заяву відповідач проти позову заперечує, вважаючи, що ним не перевищено договірної величини споживання електроенергії та зазначає, що подані позивачем обсяги постачання електричної енергії не відповідають дійсності. На підтвердження зазначеного відповідачем до відзиву додано Додаток №1 до Договору про постачання електричної енергії, згідно якого обсяг заявленого споживання електричної енергії на січень 2017 року складає 965,0 тис. кВт/год., з яких населення та населені пункти становили 77,5 тис. кВт/год. Заявлений обсяг на січень 2017 року без населення та населених пунктів, за твердженням відповідача, становив 887,5 тис. кВт/год., а тому, відповідачем не перевищено заявлених (договірних) обсягів споживання електричної енергії.

У судовому засіданні 28.02.2018 року оголошувалась перерва до 21.03.2018 року.

До господарського суду від позивача надійшла відповідь на відзив №1794/0903 від 05.03.2018 року (вх. №4853/18 від 12.03.2018 року) та клопотання про призначення у справі технічної експертизи документу №2040/0903 від 14.03.2018 року (вх. №5523/18 від 20.03.2018 року), а саме, Додатку №1 до Договору про постачання електричної енергії №71 від 23.01.2006 року. У відповіді на відзив позивач зазначає, що при візуальному огляді Додатку №1, наданого відповідачем, вбачаються відмінності шрифту, інтервалу колонок таблиці та такий документ, на думку позивача, має ознаки підробки. Крім того, позивач вважає безпідставними посилання відповідача на п. 6.41 Правил користування електричною енергією.

До господарського суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 21.03.2018 року (вх. №5630/18 від 21.03.2018 року) про відкладення підготовчого засідання

У судовому засіданні 21.03.2018 року оголошено про відкладення підготовчого засідання на 10.04.2018 року.

До господарського суду від відповідача надійшли письмові пояснення б/н від 10.04.2018 року (вх. №6913/18 від 10.04.2018 року), заперечення на відповідь на відзив б/н від 10.04.2018 року (вх. №6914/18 від 10.04.2018 року) та клопотання про витребування доказів б/н від 10.04.2018 року (вх. №6915/18 від 10.04.2018 року), в якому відповідач просить витребувати у позивача інформацію щодо об`єктів, які ввійшли у розрахунок спожитої активної електричної енергії.

У судовому засіданні 10.04.2018 року сторони подали спільне клопотання про продовження строку підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 10.04.2018 року продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 24.04.2018 року.

До господарського суду від позивача надійшли додаткові пояснення №3161/09-03 від 20.04.2018 року (вх.№8051/18 від 23.04.2018 року), в яких позивач наполягає на призначенні у справі судової технічної експертизи документа, а саме, Додатку №1 до Договору №71 від 23.01.2006 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 24.04.2018 року зазначив, що призначення судової технічної експертизи документу є недоцільним.

Оскільки, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за понаддоговірне споживання електричної енергії за січень 2017 року, тому, встановлення дійсних обсягів, заявлених відповідачем у Додатку №1 та відповідності наданих позивачем та відповідачем до матеріалів справи примірників Додатку №1 до Договору, має важливе значення для вирішення спору, належить до предмету доказування у даній справі та потребує спеціальних знань.

Враховуючи зазначене, ухвалою суду від 24.04.2018 року у справі №911/210/18 призначено судову технічну експертизу документів, а саме, примірників Додатку №1 до Договору №71 від 23.01.2006 року, наданих позивачем та відповідачем. Провадження у справі №911/210/18 зупинено до отримання висновків експертів.

Матеріали справи №911/210/18 26.04.2018 року скеровано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення експертного дослідження.

До суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов лист-повідомлення №9146/18-34/9147/18-33 від 05.09.2018 року про неможливість надання висновку судово-технічної експертизи документів у справі №911/210/18 у зв`язку із невиконанням відповідачем вимог експерта, а саме, ненадання оригіналу примірника Додатку №1 до Договору №71 від 23.01.2006 року, без якого неможливо провести експертне дослідження.

Ухвалою суду від 10.09.2018 року поновлено провадження у справі №911/210/18 та призначено судове засідання на 02.10.2018 року.

У судовому засіданні 02.10.2018 року сторонами надано письмову згоду на закриття підготовчого провадження та початок розгляду справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 02.10.2018 року позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 02.10.2018 року усно визнав очікувані обсяги споживання електричної енергії, зазначені в Додатку №1 до Договору, який надано позивачем до позовної заяви. Представником відповідача підтверджено, що Додаток №1 до Договору було дійсно укладено та підписано сторонами саме в редакції, наданій позивачем до позовної заяви, зокрема, погоджено очікуваний обсяг споживання електричної енергії у січні 2017 року і який становить 739,3 тис. кВт/год., з яких населення та населені пункти становили 77,5 тис. кВт/год., запланований відповідачем обсяг споживання електричної енергії у січні 2017 року без населення та населених пунктів складає 661,8 тис. кВт/год. Таким чином, представник відповідача фактично визнав факт перевищення заявлених обсягів споживання електричної енергії у січні 2017 року. При цьому, представник відповідача проти позову заперечив, однак не обґрунтував з яких саме підстав.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті, у судовому засіданні 02.10.2018 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
Між ВАТ «Черкасиобленерго» (найменування змінено на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 15.08.2011 року на Публічне акціонерне товариство «Чекасиобленерго») (за договором постачальник) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Черкаси (найменування змінено на підставі Додаткової угоди від 11.11.2013 року на Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква) (за договором споживач) 23.01.2006 року укладено Договір про постачання електричної енергії №71, згідно умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі, згідно з умовами цього договору.

У п. 2.1 Договору сторони погодили, що під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ).

В пунктах 2.2.2., 2.3.2 Договору сторони погодили, що постачальник зобов`язаний постачати споживачу електроенергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього Договору («Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»), а споживач, свою чергу, зобов`язаний дотримуватися режиму споживання електричної енергії, згідно з умовами розділу 5 цього Договору та режиму роботи електроустановок.

Пунктом 4.2.2 Договору встановлено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього Договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50000кВт/год. і більше.

Розділом 5 Договору встановлено порядок визначення та узгодження договірних величин споживання електричної енергії та потужності.

Згідно п. 5.1 Договору, для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 25 грудня поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»). У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений термін, розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік встановлюється постачальником на рівні відповідних періодів поточного року.

Відповідно до п. 5.2 Договору, договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях, заявлених споживачем згідно з п.5.1 цього договору обсягів.

У пункті 9.4 Договору сторони погодили, що цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2006 року. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Згідно Додатку №3 до Договору про постачання електричної енергії «Порядок розрахунків», розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії та інші платежі вважається період часу з 25 числа попереднього місця до того ж числа розрахункового місяця.

Згідно Додатку №1 до Договору про постачання електричної енергії «Обсяги постачання електричної енергії та потужності споживачу та субспоживачу», відповідачем заявлено обсяги споживання електричної енергії на 2017 рік, а саме, заявлений обсяг становив 739,3 тис. кВт/год., з яких населення та населені пункти становили 77,5 тис. кВт/год. Запланований відповідачем обсяг споживання електричної енергії у січні 2017 року без населення та населених пунктів складає 661,8 тис. кВт/год.

Відповідно до акту прийняття-передавання товарної продукції за січень 2017 року відповідачем було спожито активної електричної енергії в кількості 810,4 тис. кВт/год., з яких населенням та населеними пунктами було спожито 43,7 тис. кВт/год., що підтверджується рахунком-фактурою №71 від 30.01.2017 року за спожиту активну електричну енергію за січень 2017 року.

Згідно складеного акту прийняття-передавання товарної продукції від 30.01.2017 року, який підписаний представниками обох сторін та скріплений їх печатками, про прийняття-передавання товарної продукції за січень 2017 року на суму фактично використаної активної електричної енергії 1685439,79 грн. в обсязі 810425 кВт./год. відповідачу виставлено рахунок-фактуру №71 від 30.01.2017 року про сплату 1685439,79 грн. за спожиту електричну енергію за січень 2017 року. Зазначена сума оплачена відповідачем, що підтверджується копією платіжного доручення №82 від 10.02.2017 року та не заперечувалось сторонами в процесі розгляду справи.

Таким чином, позивач зазначає, що обсяг спожитої відповідачем електричної енергії за січень 2017 року без населення та населених пунктів становив 766,7 тис. кВт/год., замість заявленого відповідачем обсягу без населення та населених пунктів у розмірі 661,8 тис. кВт/год., що на 104,9 тис. кВт/год. більше ніж визначено Додатком №1 до Договору.

Позивач зазначає, що відповідач у січні 2017 року не звертався до позивача із заявою щодо коригування договірних величин споживання електричної енергії, у відповідності до п. 4.4 ПКЕЕ.

Оскільки, згідно акту прийняття-передавання товарної продукції за січень 2017 року відповідач отримав 766,7 тис.кВт/год. електричної енергії без населення та населених пунктів, замість запланованих 661,8 тис. кВт/год., тобто перевищивши договірне споживання електричної енергії на 104,9 тис. кВт/год. вартість якої становить суму 185683,48 грн.

Тому, відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» позивачем здійснено нарахування двократної вартості на спожиту електроенергію понад договірну величину, яка становить 185683,48 грн. та виставлено до сплати рахунок-фактуру №71 від 30.01.2017 року.

Судом встановлено, що спір у справі виник у зв`язку із перевищенням відповідачем договірних величин споживання електричної енергії у січні 2017 року.

Статтею 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів (ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 5.1. Договору та п. 4.2. ПКЕЕ, споживач до 25 грудня поточного року надає постачальникові відомості про обсяги очікуваного споживання електроенергії в наступному році з їх помісячним розподілом, що оформляються у вигляді Додатку №1 «Обсяги постачання електричної енергії та потужності» до Договору та є його невід`ємною частиною. У разі ненадання зазначених відомостей у встановлений Договором термін, розмір очікуваного споживання електроенергії на наступний рік установлюється постачальником електроенергії за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року.

Листом від 05.11.2016 року №223 відповідачем було надано позивачу очікувані обсяги споживання електричної енергії на 2017 рік у вигляді відомостей постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу на 4 арк. у 2 екземплярах. Зазначені очікувані обсяги споживання електричної енергії на 2017 рік, які надані відповідачем вказаним листом, є ідентичними із відомостями, зазначеними у Додатку №1, копія якого додана до позовної заяви.

На виконання вимог ПКЕЕ сторонами підписано Додаток №1 до Договору про постачання електричної енергії на 2017 рік. Згідно цього Додатку запланований відповідачем обсяг споживання електричної енергії в січні 2017 року складає 739,3 тис.кВт./год., з яких населення та населені пункти становили 77,5 тис. кВт/год. Запланований відповідачем обсяг споживання електричної енергії у січні 2017 року без населення та населених пунктів складає 661,8 тис. кВт/год.

Пунктом 4.1. ПКЕЕ (які були чинними на момент спірних правовідносин) передбачено, що постачання електроенергії всім споживачам здійснюється відповідно до режимів, передбачених договорами.

Положеннями п. 4.2. ПКЕЕ передбачено, що відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії в наступному році з помісячним або поквартальним розподілом подаються споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом у термін, обумовлений договором. Узгоджені сторонами обсяги очікуваного споживання електричної енергії та заявлені величини споживання електричної потужності оформлюються додатком до договору, як договірні величини.

Згідно п. 4.4. ПКЕЕ, споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії. При цьому, пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право відмовити споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобов`язань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії.

Тобто, умовами ПКЕЕ та Договору про постачання електричної енергії встановлено чіткий порядок визначення та погодження договірних величин споживання електричної енергії.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 Додатку №3 до Договору, споживач протягом перших п`яти днів поточного календарного місяця здійснює, на підставі самостійно отриманих у постачальника рахунків, повну попередню оплату вартості договірної величини споживання електричної енергії, заявленої на розрахунковий період, згідно з Додатком до Договору «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу» одним платежем за діючими тарифами. Остаточний розрахунок споживач здійснює на підставі виставлених постачальником рахунків відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені Договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ на протязі п`яти операційних днів після закінчення розрахункового періоду.

Згідно п. 6.11 ПКЕЕ, остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами.

Так, на виконання умов Договору про постачання електричної енергії позивач здійснював поставку електроенергії, а відповідач здійснював її споживання та сплачував рахунки за отриману і спожиту електричну енергію не в повному обсязі.

Так, обсяг спожитої відповідачем електричної енергії за січень 2017 року без населення та населених пунктів становив 766,7 тис. кВт/год., замість заявленого відповідачем обсягу без населення та населених пунктів у розмірі 661,8 тис. кВт/год., що на 104,9 тис. кВт/год. більше ніж визначено Додатком №1 до Договору.

Позивачем здійснено нарахування двократної вартості на спожиту електроенергію понад договірну величину, яка становить 185683,48 грн. та виставлено рахунок-фактуру №71 від 30.01.2017 року на суму 185683,48 грн.

Зазначений рахунок відповідачем не оплачено, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду.

Заперечуючи проти позову, відповідач у своєму відзиві зазначав, що для підтвердження понаднормового споживання електроенергії необхідно скласти акт про порушення відповідно до п. 6.41 ПКЕЕ. Однак, позивачем такий акт про порушення не складався, а рахунок №71 від 30.01.2017 року на суму 185683,48 грн., на думку відповідача, не є актом про порушення, а отже, не є належним доказом, що підтверджує понаднормове споживання електричної енергії, що суперечить нормам чинного законодавства. Крім того, відповідач зазначив, що такий рахунок ним не отримано.

Господарський суд вважає безпідставними посилання відповідача на положення п. 6.41. ПКЕЕ, згідно якого, на думку відповідача, для підтвердження понаднормового споживання електроенергії оформлюється акт порушень, оскільки пунктом 6.14. ПКЕЕ визначено, що перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електричної енергії або акта приймання-передавання електричної енергії.

Положеннями п. 6.41. ПКЕЕ передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформлюється акт порушень.

Пунктом 1.2. ПКЕЕ встановлено, що контрольний огляд засобу обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показів засобів обліку, а також з метою явлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів самовільних підключень.

Технічна перевірка - виконання комплексу робіт з метою визначення відповідності стану засобу обліку електричної енергії та схеми його підключення, а також відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку «Правилам устройства електроустановок» (далі - ПУЕ) та іншим нормативно-технічним документам.

Отже, враховуючи наведені норми ПКЕЕ, акт про порушення складається виключно під час комплексу робіт з метою візуального обстеження або значення відповідності стану засобу обліку електричної енергії та схеми його підключення.

Згідно п. 6.14. ПКЕЕ, перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електричної енергії або акта прийняття-передавання електричної енергії.

Так, позивачем складено акт прийняття-передавання товарної продукції від 30.01.2017 року, який підписаний представниками обох сторін та скріплений їх печатками, про прийняття-передавання товарної продукції за січень 2017 року на суму фактично використаної активної електричної енергії в обсязі 810425 кВт.год.

Сплата споживачем енергопостачальнику двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини споживання електричної енергії передбачена приписами ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», що діяла на момент спірних правовідносин, якою передбачено, що споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Посилання відповідача на те, що ним не отримано рахунок-фактуру №71 від 30.01.2017 року на суму 185683,48 грн. спростовуються ч. 2 Додатку №3 до Договору «Порядок розрахунків», згідно якого споживач протягом перших п`яти днів поточного календарного місяця здійснює, на підставі самостійно отриманих у постачальника рахунків, повну попередню оплату вартості договірної величини споживання електричної енергії, заявленої в розрахунковий період, згідно з додатком до Договору «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу», одним платежем за діючими тарифами. Тобто, за загальними правилами, визначеними Договором та ПКЕЕ, оплата за Договором здійснюється споживачем на підставі самостійно отриманих у постачальника рахунків.

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень зазначає, що він неодноразово звертався до позивача з листами, зокрема, №4/587 від 19.12.2017 року, №4/80 від 03.03.2017 року, №4/81 від 06.03.2017 року щодо врегулювання договірних відносин та проханням переглянути нарахування за понаднормову величину споживання електричної енергії за 2016-2017 р.р., а також просив збільшити договірний обсяг споживання електричної енергії за Договором. У зазначених листах відповідач пояснив, що перевищення обсягів споживання виникає наслідок відновлення законсервованих військових будівель, збільшення кількості особового складу, проведення великого обсягу робіт по відновленню техніки та переходу на електричне опалення. У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначає, що позивач на власний розсуд постачав електричну енергію, окрім об`єктів, визначених в Додатку №1 до Договору, ще й на інші об`єкти, включивши їх до акту приймання-передачі від 30.01.2017 року, внаслідок чого і відбулось перевищення обсягів споживання електричної енергії.

Суд зазначає, що викладені в зазначених листах обставини підтверджують, що відповідач був обізнаний про перевищення ним заявлених обсягів споживання електричної енергії, визначених Додатком №1 до Договору.

Відповідно до листа від 03.03.2017 року №4/80, відповідач просив позивача також розглянути можливість проведення окремо розрахунку по військовим комісаріатам Черкаської області та виділити для цих об`єктів договірні обсяги споживання.

Стосовно об`єктів, які включені до Додатку №1 до Договору, позивач зазначив, що Договір №71 від 23.01.2006 року повністю або частково не визнавався недійсним, постачання електроенергії за цим Договором на об`єкти, визначені Додатком №1, продовжується. Крім того, Додатком №1 передбачено загальне споживання електроенергії споживачем (відповідачем), а не споживання за кількістю об`єктів, включених до Додатку. Посилання ж відповідача на закупівлю ним товарів, робіт та послуг за державні кошти не впливає на господарські відносини між сторонами, які регулюються укладеним Договором про постачання електроенергії.

В матеріалах справи також наявний лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №334/203/7-16 від 20.01.2016 року щодо надання роз`яснень на звернення ПАТ «Черкасиобленерго», згідно якого роз`яснено, що договірна величина споживання електричної енергії є сумою договірних величин очікуваного споживання електричної енергії на всіх площадках вимірювання, зазначених у відповідному договорі про постачання електричної енергії. Нарахування енергопостачальником споживачу плати за перевищення договірної величини споживання електричної енергії по окремим площадкам вимірювання, за умови не перевищення загальної величини споживання електричної енергії (за всіма площадками вимірювання), встановленої у договорі про постачання електричної енергії, є неправомірним.

Представник позивача під час розгляду справи підтвердив, що дійсно між сторонами було листування відносно змін до Договору №71 від 23.01.2006 року про постачання електричної енергії, однак сторони так і не досягли згоди щодо внесення змін до Договору стосовно об`єктів, на які відбувається постачання, також не досягнуто згоди щодо збільшення обсягів споживання електричної енергії у встановленому Договором та ПКЕЕ порядку. Доказів звернення відповідача до позивача (постачальника електричної енергії) із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії не надано.

Зазначений факт також не заперечувався представником відповідача під час розгляду справи. Таким чином, Договір про постачання електричної енергії №71 від 23.01.2006 року є чинним та дійсним в редакції, яка була підписана 23.01.2006 року.

Відповідно до п. 3.2.1.Договору, споживач має право на зміну (коригування) договірних величин споживання електричної енергії у порядку, визначеному умовами розділу 5 цього Договору.

Судом встановлено, що у 2017 році зміна договірних обсягів споживання електричної енергії в порядку, передбаченому розділом 5 Договору та правилами ПКЕЕ, не відбувалася, обсяги постачання відповідачеві електричної енергії на 2017 рік були надані відповідачем та в подальшому погоджені сторонами, що відображено в Додатку №1 до Договору «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу».

Таким чином, враховуючи п. 6.16 Правил користування електричною енергією, позивач правомірно виставив відповідачу рахунок №71 від 30.01.2017 року за січень 2017 року для оплати вартості понаддоговірної величини електроспоживання, розмір якої підтверджується наявними у справі доказами та відповідачем не спростовано.

Умови зазначеного договору свідчать про те, що за своєю правовою природою він є договором енергопостачання.

У відповідності до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі-енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України, передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на день прийняття рішення у справі відповідачем, в порушення умов договору, не сплачено заборгованості за понаднормове споживання електроенергії. Зазначений факт відповідачем не спростовано. Розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи. Вимога позивача про стягнення з відповідача 185683,48 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електроенергії підлягає задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 73, 74, 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярмаркова, буд. 1, код 08167863) на користь Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» (18002, Черкаська область, м. Черкаси, Придніпровський район, вул. Гоголя, буд. 285, код 22800735) 185683 (сто вісімдесят п`ять тисяч шістсот вісімдесят три) грн. 48 коп. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електроенергії та 2785 (дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять) грн. 25 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст рішення складено 12.10.2018 року.

Суддя Д.Г. Заєць