РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.10.2018Справа № 910/5033/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Мазур В.М.

розглянувши справу № 910/5033/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ол-Лізинг";

до товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Орто";

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - публічного акціонерного товариства "Страхова компанія

"Українська страхова група";

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - громадянина ОСОБА_1;

про стягнення 275 775,48 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Потрохов А.О., довіреність б/н від 15.01.2018р.;

від відповідача: Гамчук А.А., довіреність б/н від 04.05.2018р.;

від третіх осіб: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ол-Лізинг" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Орто" (надалі - відповідач) про стягнення 275 775,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено Договір прокату автомобіля № НОМЕР_1 від 13.07.2016р., згідно з умовами якого відповідачу було передано в тимчасове користування (прокат) транспортний засіб марки Volkswagen Polo, державний номер НОМЕР_2, строком з 15.07.2016р. по 14.08.20106р. Проте, 02.08.2016р. вказаний автомобіль було викрадено невідомою особою разом з документами на транспортний засіб. Оскільки ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування, останній звернувся з даним позовом до відповідача, у володінні якого на момент викрадення перебував автомобіль марки Volkswagen Polo, державний номер НОМЕР_2 та який мав забезпечити схоронність документів на автомобіль. Відтак, на думку позивача, відповідач є відповідальним за збитки, завдані позивачу, у зв'язку із викраденням автомобіля марки Volkswagen Polo, державний номер НОМЕР_2

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2017р. порушено провадження у справі та розгляд справи призначений на 13.04.2017р.

11.04.2017р. через канцелярію суду від представника відповідача надійшли документи на виконання ухвали суду, в тому числі відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач проти позову заперечив, вважаючи у нього відсутні правові підстави відшкодовувати збитки, завдані позивачу викраденням транспортного засобу, оскільки не може нести відповідальність за неможливість виконання, що виникла у зв'язку з обставиною, за яку жодна з сторін не відповідає, та яка виникла до прострочення. Також, відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки Договір прокату автомобіля № НОМЕР_1 від 13.07.2016р. є недійсним. А також, тому що відсутні елементи складу господарського правопорушення, оскільки вини відповідача у викраденні автомобіля немає. Крім того, вважає склад та розмір збитків необґрунтованими.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2017р. залучено до участі у розгляді справи третіх осіб та розгляд справи відкладено на 18.05.2017р., у зв'язку з витребуванням нових доказів у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2017р. суд відклав розгляд справи на 01.06.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2017р. призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручив Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2017р. зупинено провадження у справі № 910/5033/17 на час проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2017р. провадження у справі поновлено та задоволено клопотання судового експерта в частині надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової експертизи .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2017р. задоволено клопотання судового експерта щодо уточнення питання, поставленого на вирішення судової автотоварознавчої експертизи; провадження у справі зупинено та матеріали справи разом з додатковими документами направлено до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

19.12.2017р. на адресу Господарського суду міста Києва надійшов висновок експерта № 19/13-1/171-СЕ/17 та матеріали справи № 910/5033/17.

Однак, 15.12.2017р. набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, яким Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2017р. поновлено провадження у справі № 910/5033/17 та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

12.01.2018р. через канцелярію суду від представника відповідача надійшла заява щодо заперечення розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Дане клопотання мотивоване складністю справи, значним обсягом та характером доказів, а також значною кількістю учасників справи.

В судовому засіданні 18.01.2018р. суд ухвалив здійснювати розгляд справи №910/5033/17 в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у справі на 25.01.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2018р. суд відклав підготовче засідання у справі № 910/5033/17 на 15.02.2018р., у зв'язку з необхідністю виклику судового експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Струка Івана Анатолійовича для надання роз'яснень та відповідей на запитання представників сторін відносно висновку експерта №19/13-1/171-СЕ/17, складеного 30.11.2017р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та судового експерта, суд дійшов висновку, що висновок експерта №19/13-1/171-СЕ/17, складений 30.11.2017р. на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 01.06.2017р. у справі № 910/5033/17 відносно визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу "Volkswagen Polo", реєстраційний номер НОМЕР_4, є необґрунтованим та таким, що суперечить матеріалам справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2018р. призначено у справі №910/5033/17 повторну судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, та на час проведення судової експертизи зупинено провадження у справі.

26.03.2018р. матеріали справи № 910/5033/17 надійшли до Господарського суду міста Києва разом з клопотанням експерта № 19/13-1/13-СЕ/18 від 14.03.2018р., в якому експерт просив суд внести зміни в ухвалу суду від 15.02.2018р., а саме доповнивши її фразою: "експертизу провести на підставі наявних матеріалів без огляду КТЗ" та надати інформацію щодо показників одометра КТЗ "Volkswagen Polo", номер кузова НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_4, 2014 року випуску станом на 02.08.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2018р. провадження у справі поновлено та задоволено клопотання судового експерта в частині надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової експертизи .

13.04.2018р. через загальний відділ господарського суду від представника позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 04.04.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2018р. провадження у справі №910/5033/17 зупинено та матеріали справи разом з додатковими документами направлено до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

10.07.2018р. на адресу Господарського суду міста Києва надійшов висновок експерта № 19/13-1/13-СЕ/18 від 25.06.2018р. та матеріали справи № 910/5033/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2018р. поновлено провадження у справі № 910/5033/17 та призначено підготовче засідання у справі на 09.08.2018р.

25.07.2018р. на адресу Господарського суду міста Києва від третьої особи-1 надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника ПАТ "СК "Українська страхова група".

09.08.2018р. до початку судового засідання через канцелярію суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення по справі та клопотання про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з висновком експерта від 25.062018р. за № 19/13-1/13-СЕ/18.

Присутній у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача просив відкласти розгляд справи, у зв'язку з необхідністю ознайомитись з висновком експерта.

Представник позивача заперечив щодо відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що відповідач навмисно затягує розгляд справи.

Треті особи правом на участь в судовому засіданні не скористались.

З метою дотримання прав всіх учасників судового процесу та забезпечення об'єктивного розгляду справи, суд відклав підготовче засідання у справі № 910/5033/17 на 30.08.2018р.

22.08.2018р. на адресу Господарського суду міста Києва від третьої особи-1 надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника ПАТ "СК "Українська страхова група".

28.08.2018р. через канцелярію суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, згідно з якою позивач просить стягнути з відповідача 208 108,43 грн. збитків, а від відповідача - додаткові заперечення на пояснення щодо заперечень проти позову.

В обґрунтування додаткових заперечень відповідач вказав, що товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд Орто" будь-яких договорів страхування з товариством з обмеженою відповідальністю "Ол-Лізинг" не укладав, а тому не несе відповідальність за ненадання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 20.02.2015 року. А також, зазначає, що Договір не передбачає обов'язку постійно носити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 20.02.2015 року з собою.

Присутній у судовому засіданні 30.08.2018р. представник позивача просив прийняти до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог та стягнути з відповідача 208 108,43 грн. збитків.

Судом заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду, оскільки остання подана з дотриманням вимог ст. 46 ГПК України.

Отже, позовні вимоги розглядаються в межах нової ціни позову - 208 108,43 грн.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Треті особи правом на участь в судовому засіданні не скористались.

При цьому, присутні в судовому засіданні 30.08.2018р. представники сторін не заперечували щодо закінчення підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2018р. закрито підготовче провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи по суті в судовому засіданні 04.10.2018р.

17.09.2018р. на адресу Господарського суду міста Києва від третьої особи-1 надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника ПАТ "СК "Українська страхова група".

Присутній у судовому засіданні 04.10.2018р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, з посиланням на правові підстави та докази, зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково в розмірі 500 євро франшизи, в іншій частині проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві та доповненнях до нього.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 04.10.2018р., відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

13.07.2016р. між ТОВ «ОЛ-ЛІЗИНГ» (надалі -Наймодавець) та ТОВ "ГРАНД ОРТО" (надалі - Клієнт) був укладений Договір прокату автомобіля № (надалі -Договір), згідно умов якого відповідачу було передано в тимчасове користування (прокат) транспортний засіб Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_6, строком з 15.07.2016р. по 14.08.2016р.

Транспортний засіб Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_6, належить на праві власності ТОВ «ОЛ-ЛІЗИНГ» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 20.02.2015р.

Згідно до пункту 3 частини ІІ Договору, під час передачі Клієнту автомобіля Наймодавець одночасно передає комплект необхідних документів (відповідно до законодавства для експлуатації та/або керування автомобілем) та ключі.

Підписанням цього Договору в пункті 9 частини І, клієнт підвереджує те, що він прийняв від Наймодавця автомобіль, яки вказаний в Договорі та відповідає відомостям, які зазначені у відповідних пунктах цього Договору (пункт 4 частини ІІ Договору).

Відповідно до пункту 7 частини ІІ Договору, Клієнт несе повну відповідальність за збитки, заподіяні пошкодженням або втратою транспортного засобу, у разі якщо такі збитки заподіяні в результаті грубого порушення умов Договору: викрадання транспортного засобу з ключами або будь-якими документами на транспортний засіб (реєстраційне посвідчення, договір прокату, тощо).

Згідно довідки №309/55 від 04.08.2016р., Витягу з кримінального провадження №0008956 від 04.08.2016Р.Солом'янського Управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві, 02.08.2016 року приблизно о 22:00 год. за адресою: вул. Стадіонна 10/2, в м. Києві, невідома особа, незаконно заволоділа транспортним засобом Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_6, та особистими документами, які належать ОСОБА_5.

Разом з транспортним засобом були викрадені і документи на нього, а саме: оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 20.02.2015 року.

За фактом незаконного заволодіння транспортним засобом Солом'янським Управлінням поліції Національної поліції в м. Києві зазначені матеріали зареєстровані до Єдиного за №0008956 від 03.08.2016р. за кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 Кримінального кодексу України.

03 серпня 2016 року ТОВ «ОЛ-ЛІЗИНГ» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-PM2-16-00013 від 01.02.2016р., укладеного між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «ОЛ-ЛІЗИНГ», звернулося до ПАТ «СК» УСГ» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Листом №03/6659 від 14.11.2016р. «СК» УСГ» було відмовлено ТОВ «ОЛ-ЛІЗИНГ» у виплаті страхового відшкодування з посиланням на пп.9.3.4. п.9.3; пп.12.1.3 п 12.1 p.12; пп.15.1.11.2 п.15.1 p.15 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-PM2-16-00013 від 01.02.2016р., а саме у зв'язку з тим, що ТОВ «ОЛ-ЛІЗИНГ» не виконані умови Договору страхування та не передано ПАТ «СК» УСГ» оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого ТЗ.

Позивач зазначає, що ТОВ «ОЛ-ЛІЗИНГ» не змогло виконати зазначені умови договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-PM2-16-00013 від 01.02.2016р., оскільки свідоцтво про реєстрацію ТЗ на момент викрадення перебувало в автомобілі Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_6, залишене там водієм ТОВ "ГРАНД ОРТО", ОСОБА_5

ОСОБА_1 визначений додатковим водієм у відповідності до пункту 4 Частини I Договору прокату автомобіля № від 13.07.2016р.

Оскільки ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування, останній звернувся з даним позовом до відповідача, у користуванні якого на момент викрадення перебував автомобіль марки Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2, та який мав забезпечити схоронність документів на автомобіль.

Відтак, на думку позивача, відповідач є відповідальним за збитки, завдані йому, у зв'язку із викраденням автомобіля марки Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2, оскільки відповідачем допущено неналежне виконання зобов'язань за Договором прокату автомобіля № від 13.07.2016р.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 787 Цивільного кодексу України, за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов'язується передати рухому річ наймачеві у користування за плату на певний строк. Договір прокату є договором приєднання. Наймодавець може встановлювати типові умови договору прокату. Типові умови договору прокату не можуть порушувати прав наймачів, встановлених законом.

Статтею 788 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору прокату є рухома річ, яка використовується для задоволення побутових невиробничих потреб

Згідно зі ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання своїх зобов'язань за Договором прокату автомобіля № від 13.07.2016р. передав у тимчасове платне користування, а відповідач прийняв транспортний засіб Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_6.

Також, згідно даних довідки №309/55 від 04.08.201р., Витягу з кримінального провадження №0008956 від 04.08.2016р. Солом'янського Управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві судом встановлено, що 02.08.2016р. приблизно о 22:00 год. за адресою: вул. Стадіонна 10/2, в м. Києві, невідома особа, незаконно заволоділа транспортним засобом Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_6, та особистими документами, які належать ОСОБА_5.

За фактом незаконного заволодіння транспортним засобом Солом'янським Управлінням поліції Національної поліції в м. Києві зазначені матеріали зареєстровані до Єдиного за №0008956 від 03.08.2016р. за кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 Кримінального кодексу України.

Разом з транспортним засобом були викрадені і документи на нього, а саме: оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 20.02.2015 року, яке було залишене у викраденому транспортному засобі водієм ТОВ "ГРАНД ОРТО" - ОСОБА_5

Ненадання позивачем оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 20.02.2015 року стало підставою для відмови «СК» УСГ» у виплаті страхового відшкодування на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-PM2-16-00013 від 01.02.2016р.

Разом з тим, згідно пункту 7 частини ІІ Договору відповідач взяв на себе обов'язок нести повну відповідальність за збитки, заподіяні пошкодженням або втратою транспортного засобу, у разі якщо такі збитки заподіяні в результаті грубого порушення умов Договору: викрадання транспортного засобу з ключами або будь-якими документами на транспортний засіб (реєстраційне посвідчення, договір прокату, тощо).

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено і наявність вини сторони, яка порушила господарське зобов'язання не є обов'язковою. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до норм зазначених у ст.ст.614,623, 226 ЦК України.

У постанові Верховного Суду України від 22.01.2013 № 3-72гс12 викладено правову позицію, що для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Таким чином, укладаючи договір прокату автомобіля № від 13.07.2016р., відповідач був обізнаний про визначені в угоді умови, зокрема, щодо наявності у відповідача обов'язку повернути позивачу документами на транспортний засіб (пункт 3 частини 1 Договору) та передбачені правові наслідки через викрадання транспортного засобу з ключами або будь-якими документами на транспортний засіб (пункт 7 частини 1 Договору).

При цьому, посилання відповідача на недійсність Договору прокату автомобіля № НОМЕР_1 від 13.07.2016р. не приймаються судом до уваги, оскільки останній в судовому порядку недійсним не визнавався, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Однак, відповідач не дотримавшись визначених Договором умов, не забезпечив схоронність свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 20.02.2015 року, залишивши його у автомобілі, який було викрадено, що позбавило позивача права на отримання страхового відшкодування, і як наслідок завдало останньому збитків.

Викладеним спростовуються твердження відповідача щодо відсутності з його боку порушення умов Договору прокату автомобіля № НОМЕР_1 від 13.07.2016р.

Таким чином, враховуючи, що транспортний засіб Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_6, був викрадений разом з оригіналом свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 20.02.2015 року, що позбавило позивача можливості отримати страхове відшкодування, збитки, заподіяні втратою транспортного засобу в силу пункту 7 частини ІІ Договору має нести відповідач.

Відсутність у відповідача договірних відносин з ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та інші заперечення відповідача, викладені у відзиві, не спростовують викладеного.

Відповідно до висновку судового експерта Державного науково-дослідного криміналістичного центру МВС України, наданого на виконання ували суду від 15.02.2018р., ринкова вартість колісного транспортного засобу Volkswagen Polo реєстраційний номер НОМЕР_4, 2014 року випуску, з урахуванням його технічного стану та особливостей використання (як прокатного автомобіля) станом на момент викрадення - 02.08.2016р., становила 208 108,43 грн.

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: - вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; - додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; - неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; - матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Враховуючи викладене, суд визнає обґрунтованою суму збитків, завданих позивачу порушенням відповідачем умов Договору прокату автомобіля № від 13.07.2016р., в розмірі вартості транспортного засобу Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_6, на момент викрадення, а саме - 208 108,43 грн.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в діях відповідача протиправної поведінки внаслідок неналежного виконання передбачених Договором прокату автомобіля № від 13.07.2016р. зобов'язань, завдання збитків у розмірі 208 108,43 грн., причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками, а також не спростування відповідачем відсутності своєї вини у порушенні умов договору, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для покладення на відповідача відповідальності за спричинені позивачу збитки в повному обсязі. За таких обставин, суд дійшов висновку задовольнити позов.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору та витрати за проведення експертизи, відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Орто" (04050, м. Київ, вулиця Тургенєвська, будинок 76/78, ідентифікаційний код 38957809) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ол-Лізинг" (07400, м. Бровари, вул. Дмитрова, 71А, ідентифікаційний код 36301046) збитки у розмірі 208 108 грн. 43 коп., судовий збір у розмірі 3 121 грн. 63 коп. та витрати за проведення експертизи у розмірі 1 191 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 16.10.2018р.

СуддяА.І. Привалов