РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.10.2018Справа № 910/9771/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Карвалі»

про стягнення 676 444,32 грн.

за участю представників сторін:

від позивача Будова Н.М. - представник (довіреність б/н від 26.10.2017)

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2018 року публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі - ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця», позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Карвалі» (надалі - ТОВ «Карвалі», відповідач) про стягнення 676 444,32 грн.

Позовні вимоги були обґрунтовані несвоєчасним виконанням відповідачем обов'язку поставити позивачу товар за договором поставки № ПЗ/НРП-171760/НЮ від 09.11.2017.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача грошові кошти в загальному розмірі 676 444,32 грн., з яких: 590 472,00 грн. - штраф, 85 972,32 грн. - пеня.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.08.2018, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі № 910/9771/18 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13.09.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.09.2018 повідомлено ТОВ «Карвалі», як відповідача, про наступне судове засідання, призначене на 04.10.2018.

У судовому засіданні 04.10.2017 позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в жодне судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 04.10.2018 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

09.11.2017 між ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» (покупець) та ТОВ «Карвалі» (постачальник) був укладений договір поставки № ПЗ/НРП-171760/НЮ (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов'язується у 2017 році поставити та передати у власність покупцю певну продукцію (далі - товар) відповідно до специфікації № 1 (додаток № 1), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити цей товар на умовах даного договору.

Пунктами 1.2, 1.3 договору визначені найменування товару - реєстратор розрахунковий операційний (РРО) (СПЕККР-01), та виробник - ТОВ «Фактор-ТЕК», Україна.

Кількість та асортимент товару визначені у специфікації № 1 (додаток № 1), яка є невід'ємною частиною даного договору (п. 1.4 договору).

Згідно з п. 3.4 договору сума договору становить 2 952 360,00 грн., у тому числі ПДВ 20% 492 060,00 грн.

Відповідно до п. 5.1 договору товар повинен бути поставлений постачальником не пізніше 10 календарних днів від дати укладення договору.

Таким чином, з урахуванням наведених умов укладеного сторонами договору останнім днем виконання зобов'язання з поставки товару було 19.11.2017.

Судом встановлено, що відповідач здійснив поставку замовленого позивачем товару в повному обсязі, проте з порушенням строку, визначеного умовами договору, що підтверджується видатковими накладними № 438/1217ПС від 28.12.2017 та № 438/1217ПС1 від 29.12.2017.

У зв'язку з цим, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача пеню в розмірі 85 972,32 грн. та штраф у сумі 590 472,00 грн. за порушення останнім зобов'язання своєчасно поставити товар.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що сторони погодили у договорі строк поставки товару до 30.03.2017 (включно).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що відповідач замовлений позивачем товар поставив несвоєчасно, відтак допустив порушення зобов'язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з роз'ясненнями, наведеними у п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», господарським судам необхідно мати на увазі, що штрафні санкції, передбачені абзацом третім частини другої статті 231 ГК України, застосовується за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Пунктом 7.3.1 договору передбачено, що за несвоєчасну поставку товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від договірної вартості несвоєчасно поставленого товару. А за прострочення поставки товару понад 20 календарних днів додатково стягується штраф з постачальника в розмірі 20% від суми непоставленого в строк товару.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Перевіривши розрахунок штрафу та пені за період з 20.11.2017 по 29.12.2017, наданий позивачем, суд встановив, що він виконаний арифметично вірно, з дотриманням вимог чинного законодавства та умов укладеного сторонами договору, отже, з відповідача підлягають стягненню пеня у розмірі 85 972,32 грн. та штраф у розмірі 590 472,00 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 231, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Карвалі» (03039, м. Київ, провулок Лужевського Руслана, буд. 14, ідентифікаційний код 31240885) на користь публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6, ідентифікаційний код 40081221) штраф у розмірі 590 472,00 грн. (п'ятсот дев'яносто тисяч чотириста сімдесят дві грн. 00 коп.), пеню в розмірі 85 972,32 грн. (вісімдесят п'ять тисяч дев'ятсот сімдесят дві грн. 32 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 10 146,66 грн. (десять тисяч сто сорок шість грн. 66 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.10.2018.

Суддя О.Г. Удалова