ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року Справа № 915/653/18

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П.,

при секретарі судового засідання Степановій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Свобода, 90210, Закарпатська область, Берегівський район, с. Свобода, вул. Миру, 112 (),

представник позивача: ОСОБА_1, 81645, Львівська область, Миколаївський район, с. Держів, вул. Лісна, 6,

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Імперія-Агро, 54003, м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 143 (),

поштова адреса: 25011, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Генерала Родимцева, 102,

про: стягнення 440587,85 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 04.06.2018 року;

від відповідача: представник не з'явився

ВСТАНОВИВ:

23.06.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю Агро-Свобода звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом № 57 від 08.06.2018 року до товариства з обмеженою відповідальністю Імперія-Агро про стягнення грошових коштів у сумі 440587,85 грн., з яких:

- 419333,94 грн. попередня оплата;

- 19530,62 грн. пеня;

- 1723,29 грн. 3% річних.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається в тому числі на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № ЗР-117/18 Д від 25.01.2018 року щодо своєчасної поставки товару.

Ухвалою суду від 23.07.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 07.09.2018 року.

Ухвалою суду від 07.09.2018 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.10.2018 року.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив по суті спору не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

08.10.2018 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

25.01.2018 року між позивачем, як покупцем та відповідачем, як постачальником укладено договір поставки № ЗР-117/18 Д (далі Договір), відповідно до п. 1.1 якого в терміни, визначені Договором, постачальник зобовязується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (далі товар), а покупець зобовязується прийняти та оплатити його на умовах Договору (а.с. 12-18).

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, термін поставки покупцю та базис поставки, загальна вартість товару, термін та умови оплати, а також інші умови будуть визначені в Специфікаціях додатках до Договору, які є невідємними частинами Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору асортимент, кількість та ціна продукції визначаються Специфікаціями та/або накладними та/або рахунками-фактури, що є невідємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 3.2 Договору оплата товару здійснюється на умовах 100% попередньої оплати, якщо інші умови не зазначені в Специфікації(ях) та/або інших додаткових угодах до даного Договору.

Відповідно до п. 10.1 Договору Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 року, але продовжує залишатись чинним до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим Договором.

20.03.2018 року сторонами підписана Специфікація № 1 до Договору (а.с. 19), відповідно до п. 1 якої постачальник зобовязався у строк до 09.04.2018 року поставити покупцю товар загальною вартістю 1397779,80 грн.

Пунктом 3 Специфікації № 1 сторони передбачили 30% попередню оплату вартості товару, що складає 419333,94 грн., в строк до 27.03.2018 року.

Пунктом 3.1 Специфікації № 1 сторони передбачили оплату 70% вартості товару, що складає 978445,86 грн., в строк до 16.04.2018 року.

20.03.2018 року відповідач виписав позивачу рахунок-фактуру № 3209 від 20.03.2018 року на оплату товару на суму 1397779,80 грн. (а.с. 20)

На виконання умов Договору та Специфікації № 1 позивач 28.03.2018 року перерахував відповідачу суму попередньої оплати в розмірі 419333,94 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 10264 від 28.03.2018 року (а.с. 21) та випискою по рахунку позивача за 28.03.2018 року (а.с. 22).

Оскільки товар відповідачем поставлений не був, позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 18.04.2018 року з вимогою повернути попередню оплату в розмірі 419333,94 грн. та відмовою від договору поставки № ЗР-117/18 Д від 25.01.2018 року (а.с. 24).

Вказану претензію відповідач отримав 14.05.2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 25).

Відповідач відповіді на претензію не надав, суму попередньої оплати не повернув, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

На підставі ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобовязання, яке в силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 419333,94 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення пені в сумі 19530,62 грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.2.1 Договору постачальник за прострочення поставки товару більш ніж на 10 днів сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми непоставленого товару за кожний день прострочення, якщо таке порушення не є наслідком впливу незалежних від постачальника обставин.

Перевіривши розрахунок розміру пені (а.с. 8), судом встановлено, що позивачем здійснено нарахування пені за період з 20.04.2018 року по 08.06.2018 року включно (50 днів).

Розрахунок пені здійснено арифметично правильно відповідно до вимог чинного законодавства та умов Договору. Нарахування здійснено позивачем, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення, та в межах шестимісячного строку. Період нарахування визначено позивачем вірно.

Враховуючи викладене, вимога щодо стягнення пені в сумі 19530,62 грн. є обґрунтованою.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 1723,29 грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок суми трьох відсотків річних (а.с. 8) є арифметично правильним..

Отже, вимога щодо стягнення 3% річних в сумі 1723,29 грн. є обґрунтованою.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір у сумі 6608,82 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 237, 238, 241 ГПК України

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Імперія-Агро (54003, м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 143, , поштова адреса: 25011, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Генерала Родимцева, 102) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Свобода (90210, Закарпатська область, Берегівський район, с. Свобода, вул. Миру, 112, ):

- 419333,94 грн. суму попередньої оплати за договором поставки № ЗР-117/18 Д від 25.01.2018 року;

- 19530,62 грн. пеню;

- 1723,29 грн. 3% річних;

- 6608,82 грн. судовий збір.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного господарського суду в порядку визначеному главою 1 розділу 4 ГПК України із врахуванням його перехідних положень.

Рішення набирає законної сили згідно положень ст. 241 ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 17.10.2018 року.

Суддя А.П. Алексєєв