ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

17 жовтня 2018 року Справа № 926/2617/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Жесар

до відповідача ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Чернівецька міська рада

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

Суддя О.Г. Проскурняк

ОСОБА_3 Нікітович

Представники:

Від позивача ОСОБА_4, договір про надання правової допомоги від 31 липня 2017 року.

Від відповідача ОСОБА_5, довіреність б/н від 11 вересня 2017 року.

Від третьої особи ОСОБА_6, довіреність 01/02-05/1174 від 06 травня 2016 року.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю Жесар звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Малого приватного підприємства Югікомп про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач, як орендар суміжної з позивачем земельної ділянки, що знаходиться за адресою: 28 Червня, 42; кадастровий номер: :05:001:0009; площею 0,1063 га; є власником об'єкту незавершеного будівництва розташованого на вищезазначеній земельній ділянці.

Далі позивач стверджує, що МПП Югікомп збудував об'єкт незавершеного будівництва, який на даний момент, відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно знаходиться у приватній власності ОСОБА_2.

При цьому, позивач вказує, що певні елементи вищевказаного обєкту незавершеного будівництва частково знаходиться на земельній ділянці, що перебуває в користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю Жесар на праві оренди та впритул до належної позивачу будівлі зокрема, за відсутності договорів та рішень, які могли надати відповідачу право здійснювати будівництво на орендованій позивачем земельній ділянці.

Так, у зв'язку із порушеннями права користування земельною ділянкою та складових права власності (володіння, користування, розпорядження) на будівлю, позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні ТзОВ Жесар земельною ділянкою, шляхом знесення частини будівлі, яка належить відповідачу на праві приватної власності, що збудована на земельній ділянці та на просторі над нею за адресою: м. Чернівці, вул. 28 Червня, 44.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 11 серпня 2017 року порушено провадження у справі № 926/2617/17 та призначено до розгляду в засіданні на 21 серпня 2017 року.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 21 серпня 2017 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Чернівецьку міську раду.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2017 року зупинено провадження по справі, призначено комплексну експертизу, а саме: будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 30 серпня 2018 року поновлено провадження у справі; призначено підготовче засідання на 10 вересня 2018 року.

Ухвалою суду від 10 вересня 2018 року замінено первісного відповідача - ОСОБА_5 приватне підприємство Югікомп на належного ОСОБА_1 особу підприємця ОСОБА_2; вирішено клопотання позивача про зупинення провадження у справі розглянути в наступному підготовчому засіданні за участі представників сторін; відкладено підготовче засідання на 19 вересня 2018 року.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 19 вересня 2018 року вирішено клопотання відповідача задовольнити; розпочати розгляд справи спочатку; призначити підготовче засідання у справі № 926/2617/17 на 03 жовтня 2018 року.

03 жовтня 2018 року в підготовчому засіданні оголошено перерву в розгляді справи до 17 жовтня 2018 року.

Враховуючи присутність представників сторін та третьої особи в підготовчому судовому засіданні, враховуючи відсутність причин, що слугували для відкладення його розгляду, суд дійшов висновку розглянути клопотання представника відповідача від 02 жовтня 2018 року, про закриття провадження у справі.

Обґрунтовуючи своє клопотання, представник відповідача посилається на те, що відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, обєкт незавершеного будівництва, за адресою: м. Чернівці, вул. 28 Червня, 42, знаходиться у приватній власності ОСОБА_2.

При цьому, відповідач вказує, що відповідно до рішення Чернівецької міської ради № 10721 від 19 лютого 2018 року між Чернівецькою міською радою та громадянином ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки за адресою: м. Чернівці, вул. 28 Червня, 42, площею 0,1063 га. (кадастровий номер :05:001:0009), терміном на 5 (пять) років.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача вважає, що з урахуванням характеру правовідносин, що виникли між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_7, спірну земельну ділянку надано відповідачу в оренду, як фізичній особі а не як фізичній особі-підприємцю, у звязку із чим просить суд закрити провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі, з підстав вказаних у письмових запереченнях на клопотання про закриття провадження у справі від 08 жовтня 2018 року.

Представник третьої особи в підготовчому засіданні 17 жовтня 2018 року підтримав клопотання відповідача в повному обсязі.

Розглянувши подане представником відповідача письмове клопотання про закриття провадження у справі та письмові заперечення представника позивача, заслухавши в підготовчому засіданні представників сторін та третьої особи, суд дійшов висновку у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі відмовити з огляду на наступне.

Реалізуючи дискрецію при визначенні предметної та/або суб'єктної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Частиною 1 статті 45 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до статті 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 3 статті 45 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідачами є особи, яким предявлено позовну вимогу.

Отже, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає положенням статті 4 ГПК України, а правовідносини, щодо яких виник спір, мають господарський характер.

Відповідно до частини 1 статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Пунктом 2 частини 2 статті 55 ГК України, суб'єктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно з частиною 1 статті 128 ГК України, громадянин визнається субєктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

У відповідності з частиною 1 статті 58 ГК України, субєкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

При цьому, як вбачається із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 зареєстрований 11 лютого 2008 року, як фізична особа-підприємець (номер запису: 2 019635), з метою здійснення господарської діяльності.

Пунктом 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням положень статті 4 та статті 20 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на субєктний склад у даній справі, суд дійшов висновку, що спір виник між суб'єктами господарювання і такий спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Стосовно посилання відповідача на те, що ним не використовується в комерційних цілях земельна ділянка, надана йому в оренду Чернівецькою міською радою, суд вказує наступне.

Відповідно до пункту 7.1. рішення Чернівецької міської ради №1062 46 сесії VII скликання від 26 грудня 2017 року, ОСОБА_2 надано в оренду, терміном на 5 (пять) років земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. 28 Червня, 42 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для обслуговування будівель).

Як вбачається із відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, майно за адресою: м. Чернівці, вул. 28 Червня, 42, знаходиться у приватній власності ОСОБА_2. При цьому, відповідно до відомостей з вищевказаного реєстру, дане майно - обєкт незавершеного будівництва житлового багатоквартирного будинку із обєктами соцкультпобуту, із відсотком готовності 99 %.

Згідно із частиною 2 статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 статті 331 ЦК України унормовано, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

При цьому, суд зазначає, що відповідно до пункту 7.1. рішення Чернівецької міської ради 46 сесії VII скликання № 1062 від 236 грудня 2017 року, відповідачу надано право використання вищезазначеної земельної ділянки виключно з метою будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що в свою чергу безперечно повязано із здійсненням господарської діяльності.

Аналогічна ж позиція Чернівецької міської ради знайшла своє відображення в пункті 5.2. договору оренди землі № 10721 від 19 лютого 2018 року.

Відповідно до пункту 5.2. вищезазначеного договору оренди землі закріплено мету використання земельної ділянки для обслуговування будівель.

Отже, наявність в реєстрі відомостей, щодо права приватної власності на майно обєкт незавершеного будівництва житлового багатоквартирного будинку саме за громадянином (фізичною особою) ОСОБА_2, з урахуванням його реєстрації, як фізичної особи-підприємця не позбавляє останнього права та можливості здійснювати господарську діяльність стосовно земельної ділянки та майна, що знаходиться на ній.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі відмовити.

Керуючись статтями 12, 13, 182, 183, 231, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі відмовити.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Повний текст ухвали складено та підписано - "19" жовтня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 254-257 ГПК України.

Суддя О.Г. Проскурняк