У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

16 жовтня 2018 року м. Чернігівсправа № 927/750/18
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фетисової І.А., розглянувши матеріали заяви б/н від 17.09.2018

Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"

вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001

адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпро, 49027

Про видачу судового наказу

про стягнення з боржника: Фізичної особи - підприємця Хоменко Володимира Олексійовича, АДРЕСА_1

грошової заборгованості в сумі 164250,58 грн за анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ", яка була підписана боржником 12.09.2017 через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використанням цифрового підпису

ВСТАНОВИВ:

09.10.2018 до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про видачу судового наказу про стягнення з боржника - Фізичної особи - підприємця Хоменко Володимира Олексійовича грошової заборгованості в сумі 164250,58 грн (118565,28 грн - заборгованість за кредитом, 13617,88 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 20657,89 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 11409,53 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором) за анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ", яка була підписана боржником 12.09.2017 через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використанням цифрового підпису

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на неналежне виконання боржником зобов'язань за договором б/н від 12.09.2017.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу, суд доходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне:

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.12 Господарського процесуального кодексу України, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частинами 1,2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Виходячи з загальних засад наказного провадження та встановленого порядку розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами та така заборгованість виникла на підставі укладеного письмового договору.

Згідно поданої до суду заяви про видачу судового наказу в якості заявника заначено Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК".

Заявником, в підтвердження права підписання заяви про видачу судового наказу надано довіреність №8332-К-Н-О від 31.08.2017, видану Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" в особі виконуючого обов'язки голови правління ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_2. В той же час, заявником до матеріалів заяви про видачу судового наказу надано копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", в якій особа, яка має право вчиняти юридичні дії від імені товариства значиться керівник - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В той же час, заявником не подано належних доказів на підтвердження повноважень керівника ПАТ КБ "ПриватБанк" - ОСОБА_2, якою видано довіреність від 31.08.2017 за № 8332-К-Н-О, на підставі якої діє представник ОСОБА_5, яка є підписантом заяви про видачу судового наказу від 17.09.2018.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що заявником не додано належних доказів у підтвердження повноважень керівника ПАТ КБ "ПриватБанк" - ОСОБА_2, якою видано довіреність №8332-К-Н-О від 31.08.2017, на підставі якої діє представник ОСОБА_5, що підписала заяву про видачу судового наказу від 17.09.2018.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує сплату судового збору; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п.1,4 ч.3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.76-78 Господарського процесуального кодексу України, належними, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд, згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із наведених приписів, при зверненні заявника до господарського суду із заявою про видачу судового наказу, останнім мають бути надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази, на підтвердження заявлених ним вимог.

Так, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що 12.09.2017 через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використанням цифрового підпису позичальником підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ".

Проте, додані заявником до заяви про видачу судового наказу копія анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" та копія витягу з "Умов та правил надання банківських послуг" не містять дати їх прийняття, затвердження, внесення змін (доповнень у випадку їх наявності) з відповідним зазначенням дати та підстав внесення таких змін (доповнень), інформації щодо періоду чинності вказаних Умов.

Окрім того, анкета-заявка не містить фактичного підпису позичальника, докази підписання її цифровим підписом також відсутні, що виключає можливість суду дійти беззаперечного висновку про укладення позичальником такого договору приєднання та укладення між сторонами письмового договору.

Заявником також заявлені вимоги щодо стягнення 118565,28 грн - заборгованість за кредитом, 13617,88 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 20657,89 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 11409,53 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Із доданого до заяви розрахунку комісії не можна зробити беззаперечного висновку на яку суму заборгованості вона нараховувалась та в якому розмірі.

Окрім того, надані Умови та правила не містять визначеної ставки 48%, які застосовані банком при розрахунку заборгованості, що свідчить про відсутність такого доказу.

Стосовно видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з боржника пені в сумі 11409,53 грн за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором № б/н від 12.09.2017, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Як зазначено вище, окрім суми основного боргу, заявником заявлено до боржника вимогу щодо стягнення пені в сумі 11409,53 грн, яка є штрафною санкцією в розумінні приписів ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, а отже за своєю правовою природою не є основним зобов'язанням та заборгованістю, тобто вимога заявника в цій частині не відповідає ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з доданих до заяви матеріалів, в якості документу, що підтверджує сплату судового збору, заявником додано примірник платіжного доручення №BOK34B1BWB від 14.09.2018 на суму 176,20 грн, який фактично містить лише підпис особи та не містить відбитку печатки (штампу) банку, дати проведення банком платежу, інших реквізитів, які б свідчили про здійснення відповідної банківської операції.

Загальні правила, види і стандарти розрахунків юридичних і фізичних осіб та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків, визначені Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 N 22 (з урахуванням змін та доповнень). Пунктом 3.1 вказаної Інструкції передбачено, що платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 7 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків. Згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 7 до цієї Інструкції ці вказівки містять вимоги щодо заповнення реквізитів розрахункових документів та їх реєстрів. Відповідно до п. 51 додатку 7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті в платіжному дорученні зазначаються число, місяць та рік списання коштів з рахунку платника цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число зазначається цифрами ДД, місяць - словами, рік - цифрами РРРР, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

У інформаційному листі Державної судової адміністрації України від 10.11.2011 №12-6621/11 (із змінами і доповненнями, внесеними листом Державної судової адміністрації України від 16 серпня 2013 року N 12-4618/13) зазначено, що документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Отже, допустимим доказом виконання платіжного доручення на списання грошових коштів, що перераховуються, є відповідний платіжний документ з даними щодо його виконання із заповненням всіх обов'язкових реквізитів.

Таким чином заявником не надано до заяви про видачу судового наказу №б/н від 17.09.2018 належним чином оформленого документа, що підтверджує сплату судового збору.

За приписами ч.2 ст.154 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст.152 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Як встановлено судом, заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про видачу судового наказу не відповідає вимогам, встановленим до її форми та змісту, оскільки в порушення вимог п.4 ч.2, п.1, п.2 ч.3 та п.4 ч.3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України, заявником не подано документ, що підтверджує сплату судового збору та не надано достатніх документів на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, доказів на підтвердження повноважень представника.

За змістом п.1, 3 ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу, заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч.1 ст.153 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи, що заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про видачу судового наказу складена з порушенням приписів ст.148, п.4 ч.2, п.1, п.2 ч.3 та п.4 ч.3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу має бути відмовлено.

Керуючись ст. 12, 147, 148, 150, п.1, 3 ч.1 ст. 152, 153, 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк", вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001; адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпро, 49027 () у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Хоменко Володимира Олексійовича (АДРЕСА_1) грошової заборгованості в сумі 164250,58 грн за анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ", яка була підписана боржником 12.09.2017 через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використанням цифрового підпису.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Відомості про адреси для листування та зв'язку Господарського суду Чернігівської області: пр-т. Миру, 20, м. Чернігів, 14000 , e-mail: ; тел. 676-311, факс 77-44-62.

Суддя І.А.Фетисова