РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.10.2018Справа № 910/9464/18
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Інвест"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 203 799,23 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго-Інвест" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 203 799,23 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору №ПЗ/Л-171752/НЮ від 08.11.2017 року належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання по сплаті виконаних робіт, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість у заявленому розмірі.

Ухвалою господарського суду від 24.07.2018 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

31.07.2018 до канцелярії суду позивач подав заяву про усунення недоліків з додатками.

Позовна заява, після усунення позивачем недоліків, встановлених ухвалою від 24.07.2018, відповідає вимогам ст. 162 ГПК України, та підстави для її повернення або відмови у відкритті провадження у справі, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, судом на даний час не встановлені.

З огляду на ціну позову та незначну складність справи, спір підлягає вирішенню в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2018 відкрито провадження у справі № 910/9464/18, постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); визначено учасникам господарського процесу строки для надання відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 13.08.2018 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, для місцезнаходження відповідача - Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" - вул. Тверська буд. 5, м. Київ, 03680 та на адресу філії "Пасажирська компанія" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" - вул. Симона Петлюри, 21а, м. Київ, 01601.

Станом на дату розгляду справи в матеріалах справи міститься рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень №963 та №021, згідно якого ухвала суду від 13.08.2018 була вручена представнику відповідача за довіреністю 22.08.2018 та 11.09.2018.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

08 листопада 2017 року за результатами проведення переговорної процедури закупівлі відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» (оголошення №UA-2017-10-26-001880-с) між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі виробничого підрозділу вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський філії «Пасажирська компанія» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі - Замовник, Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерго-Інвест» (надалі - Позивач, Підрядник) був укладений договір №ПЗ/Л-171752/НЮ про виконання робіт з модернізації парового котла ДКВР-10- 13 котельні Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський (з продовженням терміну дії парового котла) (надалі - Договір).

Пунктом 1.1 Договору визначено, що цим Договором підрядник зобов'язується за завданням Замовника на свій ризик, власними силами та матеріалами виконати та здати йому в установлений цим Договором строк закінчені роботи з модернізації парового котла ДКВР-10-13 котельні Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський (з продовженням терміну дії парового котла), та ввести Об'єкт в експлуатацію, а Замовник, який є власником об'єкта, зобов'язується надати Підряднику фронт робіт, прийняти закінчені роботи на об'єкту та оплатити їх.

Згідно пункту 2.2. Договору строк виконання робіт за цим договором до 31.12.2017 року. Датою закінчення робіт вважається дата їх прийняття Замовником.

Також Позивачем та Відповідачем узгоджено календарний графік виконання робіт, який викладено в Додатку №3 до Договору №ПЗ/Л-171752/НЮ.

Відповідно до п. 3.1. Договору ціна цього Договору визначається на основі локального кошторису на виконання робіт (додаток №2), що є невід'ємною частиною цього договору, складає 1 116 203,37 (один мільйон сто шістдесят дев'ять тисяч двісті три гривні 37 коп.), в тому числі ПДВ 20%, що становить 194 867,23 грн.

Позивачем та Відповідачем погоджено вказаний розмір ціни договору, що підтверджується підписами представників та печатками підприємств на Додатку №2 до Договору «Договірна ціна на будівництво модернізація парового котла ДКВР-10-13 котельні Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський (з продовженням терміну дії парового котла), що здійснюється у 2017 році.

Положеннями 9.1. Договору передбачено, що приймання-передача закінчених робіт проводиться шляхом підписання Сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт (ф. №№КБ-2в, КБ-3).

Згідно п. 10.1-10.2 Договору розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі належним чином оформлених актів приймання виконаних робіт (ф. №№КБ-2в, КБ-3). Підрядник визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті та готує відповідні підтверджуючі документи (ф. №№КБ-2в, КБ-3), розрахунки та подає їх для підписання Замовнику.

З матеріалів справи судом встановлено, що 15 грудня 2017 року Позивачем та Відповідачем були підписані та скріплені печатками наступні Акти:

Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року (Ф. КБ- 2в). Згідно вказаного Акту загальна вартість робіт становить 401 815,33 грн.

Акт №1 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт (Ф. КБ-2в). Згідно вказаного Акту загальна вартість придбаного устаткування становить 83 975,50 грн.

Згідно довідки від 15.12.2017 р. про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2017 р. (примірна форма КБ-3), вартість виконаних робіт та витрат становить 485 790,383 грн. Дана довідка підписана представниками Замовника та Підрядника та скріплена печатками підприємств.

29.12.2017 р. Позивачем та Відповідачем були підписані та скріплені печатками наступні Акти:

Акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень-2 2017 року (Ф. КБ- 2в). Згідно вказаного Акту загальна вартість робіт становить 402 427,50 грн.

Акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт (Ф. КБ-2в). Згідно вказаного Акту вартість придбаного устаткування становить 212 371,68 грн.

Згідно довідки від 29.12.2017 р. про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень-2 2017 р. (примірна форма КБ-3), вартість виконаних робіт та витрат становить 614 799,18 грн. Дана довідка підписана представниками Замовника та Підрядника та скріплена печатками підприємств.

Таким чином, на виконання положення п. 9.1. Договору Позивачем та Відповідачем підписано акти приймання-передачі виконаних робіт, які підтверджують виконання ТОВ «Енерго-Інвест» зобов'язання з виконання робіт, передбачених договором та прийняття Відповідачем виконаних робіт.

Судом встановлено, що в період з 08 листопада 2017 року по 29 грудня 2017 року ТОВ «Енерго-Інвест» виконало, а ПАТ «Українська залізниця» прийняло роботи на загальну суму 1 100 590,01 гривень, що підтверджується вищевказаними Актами приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п. 10.4. Договору кінцеві розрахунки здійснюються після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт протягом 30 банківських днів.

В пункті 13.3. Договору вказано, що Замовник зобов'язаний прийняти та оплатити виконані роботи відповідно до умов цього Договору.

Таким чином, судом встановлено, що Відповідач мав перерахувати на рахунок позивача грошові кошти в розмірі 1 100 590,01 гривень до 13.02.2018 року включно (30 робочих днів з дати підписання акту прийому-передачі від 29.12.2017 p.).

Відповідачем на рахунок Позивача перераховано грошові кошти в загальному розмірі 904 242,83 грн. що підтверджується випискою по рахунку ТОВ «Енерго-Інвест» №604, відкритому в ПАТ «Прокредит Банк», а саме:

01.02.2018 р. - 804 242,83 грн.;

01.03.2018 р. - 50 000,00 грн.;

03.03.2018 р. - 50 000,00 грн.

Таким чином, розмір заборгованості ПАТ «Українська залізниця» перед ТОВ «Енерго-Інвест» складає 196 347,18 грн.

08 травня 2018 р. на адресу Філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Українська залізниця» була направлена претензія-вимога про сплату заборгованості вих. №849/18 від 07.05.2018 р. 11.05.2018 р. вказана претензія отримана Відповідачем 11.05.2018 p., проте залишена без задоволення та відповіді.

26 червня 2018 року між ТОВ «Енерго-Інвест» та ПАТ «Українська залізниця» в особі Філії «Пасажирська компанія» виробничий підрозділ «Вагонна дільниця станції «Київ-Пасажирський» був підписаний та скріплений печатками підприємств Акт звірки взаємних розрахунків за період з 07.11.2017 р. по 26.06.2018 р. за Договором ПЗ/Л- 171752/НЮ від 08.11.2017 р.

Згідно вказаного Акту звірки заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 196 347,18 гривень. Таким чином, підписання Акту звірки фактично свідчить про визнання Відповідачем заборгованості перед Позивачем у вказаному розмірі.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами та згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами Договір є договором підряду.

Пункт 1 статті 837 Цивільного кодексу України визначає, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, суд при розгляді справи приймає до уваги відсутність у відповідача, як Генпідрядника за Договором, будь-яких заперечень та претензій щодо належного виконання Субпідрядником прийнятих за Договором зобов'язань з виконання Робіт на суму 1 100 590,01грн.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи дату підписання акту приймання-передачі виконаних робіт від 29.12.2017 р., строк оплати грошових коштів на суму 1 100 590,01 грн. є таким, що настав, а борг відповідача перед позивачем за Договором за виконані проте не оплачені підрядні роботи з врахуванням здійснених відповідачем часткових оплат становить 196 347,18 грн.

Доказів повного погашення заборгованості матеріали справи не містять. Вказане відповідачем не заперечується.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Щодо вимог позивача про стягнення 2 307,75 грн. 3% річних та 5 144,30 грн. інфляційних втрат, суд відзначає наступне.

За приписами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.10.).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що він виконаний арифметично вірно, з дотриманням вимог чинного законодавства та умов укладеного сторонами договору, а їх розмір 3% річних становить 2 307,75 грн., розмір інфляційних втрат становить 5 144,30 грн. Відтак, вказані позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у вказаному розмірі.

Стосовно заявлених позивачем до стягнення 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України).

Відшкодування витрат позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

На підтвердження надання адвокатських послуг, представником позивача надано: Договір про правову допомогу № 09-2/17-п від 07.09.17., додаткову угоду № 2 від 03.07.18 до договору про правову допомогу № 09-2/17-п від 07.09.17., платіжне доручення № 675 від 16.07.18., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім'я адвоката ОСОБА_1, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім'я адвоката ОСОБА_2, посвідчення помічника адвоката на ім'я ОСОБА_3 та трудовий договір від 28.07.2016 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а також детальний опис робіт по справі здійснених адвокатом ОСОБА_2

Разом з цим судом враховано, що відповідно до п. 3 додаткової угоди № 2 від 03.07.18 до договору про правову допомогу № 09-2/17-п від 07.09.17 сторони дійшли згоди про те, що фіксований гонорар за підготовку позовної заяви адвокатом складає 2000,00 грн. без ПДВ.

Разом з тим, справа № 910/9464/18 розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін (без проведення судового засідання), з огляду на що суд вбачає за необхідне зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу на 1 000,00 грн. Таким чином 2 000,00 грн. суми витрат на професійну правничу допомогу покладаються відповідача з підстав задоволення позову.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2, 3 ст. 80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За висновками суду, на час розгляду спору в господарському суді відповідачем за позовом не заперечено факт отримання виконання та оплати за спірним договором загалом на суму 1 100 590,01 грн., не надано доказів повної оплати або повернення позивачу товару на суму 1 100 590,01 грн., окрім того всупереч викладеним вище нормам закону, відповідачем не було спростовано наданих позивачем доказів, зокрема, не надано до матеріалів справи будь-яких належних та допустимих доказів погашення заборгованості в розмірі 196 347,18 грн.

Обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, суду також не наведено, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 196 347,18 грн. підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Інвест" 196 347,18 грн. суми основного боргу, 2 307,75 грн. 3% річних та 5 144,30 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236 - 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська буд. 5, м. Київ, 03680; ідентифікаційний код 40075815) в особі філії "Пасажирська компанія" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Симона Петлюри, 21а, м. Київ, 01601; ідентифікаційний код 41022900) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Інвест" (01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, 5; ідентифікаційний код 33439880) 196 347 (сто дев'яносто шість тисяч триста сорок сім) грн. 18 коп. основного боргу, 2 307 (дві тисячі триста сім) грн. 75 коп. 3% річних, 5 144 (п'ять тисяч сто сорок чотири) грн. 30 коп. інфляційних втрат, 3 056 (три тисячі п'ятдесят шість) грн. 99 коп. судового збору та 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий