ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2018. Справа № 917/1067/18

м. Полтава

За позовом Приватного виробничо-комерційного підприємства "ЕЛЕКТРОПРОМ", пров. Перспективний, 12, м. Полтава, 36007

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕГРАЛ-4", вул. Котляревського, 22Б, м. Полтава, 36020

про стягнення 102036,41 грн. (із врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Суддя господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники:

від позивача: Колісник А.М. (довіреність № 01 від 01.01.18.)

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне виробничо-комерційне підприємство "ЕЛЕКТРОПРОМ" (далі - позивач/ ПП "ЕЛЕКТРОПРОМ") звернулося з позовною заявою до господарського суду Полтавської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕГРАЛ-4" (далі - відповідач/ ТОВ "ІНТЕГРАЛ-4") 122036,41 грн., в тому числі 104600,04 грн. основного боргу та 17436,37 грн. пені. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору оренди № 101102 від 10.11.2017.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 10.09.2018. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, сторін повідомлено, що розгляд справи відбудеться 09.10.2018.

До початку судового засідання, 09.10.2018. до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить суд стягнути з відповідача 84600,04 грн. основного боргу та 17436,37 грн. пені.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вказану норму, заява про зменшення розміру позовних вимог, була прийнята судом до розгляду. В зв'язку з цим розглядається позов про стягнення з відповідача 102036,41 грн., а саме, 84600,04 грн. основного боргу та 17436,37 грн. пені.

В судове засідання 09.10.2018. відповідач не з'явився, про час, дату та місце проведення судового засідання відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, неявка в судове засідання відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідач відзиву на позов не надав, про наявність поважних причин неподання відзиву на позов суд не повідомив, в зв'язку з цим відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України спір вирішується за наявними матеріалами справи.

В судовому засіданні 09.10.2018. представник позивача підтримує позовні вимоги у повному обсязі, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2017. між позивачем (орендодавець за договором) та відповідачем (орендар за договором) було укладено договір оренди № 101102 (далі - договір, копія договору - в матеріалах справи).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування обладнання, що орендується, склад, перелік, кількість та вартість якого визначені в Специфікаціях, що є додатками до цього договору.

Відповідно до Специфікації № 1 від 10.11.2017. (додаток № 1 до договору) сторони погодили, що орендодавець передає, а орендар приймає наступне майно:

- Елеватор КМ 60, 2 шт, заставна вартість за 1 штуку 28000,00 грн., орендна плата за добу за одну штуку з ПДВ 400,00 грн.;

- Елеватор КМ 73, 2 шт, заставна вартість за 1 штуку 32000,00 грн., орендна плата за добу за одну штуку з ПДВ 450,00 грн.;

- Спайдер 73/89 125т, 1 шт, заставна вартість за 1 штуку 170000,00 грн., орендна плата за добу за одну штуку з ПДВ 800,00 грн.

22.11.2017. елеватор КМ 73 в кількості 2 шт. був переданий позивачем відповідачу згідно акту приймання-передачі майна в оренду.

24.11.2017. орендодавець передав орендарю згідно акту приймання-передачі майна в оренду Спайдер 73/89 125 т. в кількості 1 шт. (копії вказаних актів - в матеріалах справи).

В свою чергу відповідач повернув позивачу орендоване майно згідно наступних актів:

- актом приймання-передачі майна з оренди від 10.12.2017. повернуто Спайдер 73/89 125 т.;

- актом приймання-передачі майна з оренди від 03.04.2018. повернуто Елеватор КМ 73 в кількості 2 шт.

Також на підтвердження надання відповідачу орендних послуг позивачем надано копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг): № 311204 від 31.12.2017. (оренда елеватора КМ 73 в кількості 2 шт. за грудень 2017 року) на суму 27900,00 грн.; № 310103 від 31.01.2018. (оренда елеватора КМ 73 в кількості 2 шт. за січень 2018 року) на суму 27900,00 грн.; № 280203 від 28.02.2018. (оренда елеватора КМ 73 в кількості 2 шт. за лютий 2018 року) на суму 25200,00 грн.; № 310304 від 31.03.2018. (оренда елеватора КМ 73 в кількості 2 шт. за березень 2018 року) на суму 27900,00 грн.; № 030404 від 03.04.2018. (оренда елеватора КМ 73 в кількості 2 шт. за квітень 2018 року) на суму 2700,00 грн.; № 101201 від 10.12.2017. (оренда спайдера 125 т. в кількості 1 шт. за період з 01.12.2017. по 10.12.2017.) на суму 8000,04 грн.

Відповідно до п. 4.3. договору орендна плата сплачується орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця щомісячно не пізніше 24 числа кожного наступного місяця.

Пунктом 4.1. договору сторони погодили, що розмір орендної плати на майно, що орендується за цим договором, вказаний у відповідних специфікаціях, що є невід'ємними частинами договору.

Відповідач орендну плату сплатив частково, а саме платіжним дорученням № 747 від 25.06.2018. частково сплатив орендні послуги за лютий 2018 року в розмірі 15000,00 грн., та платіжним дорученням № 1013 від 19.09.2018. частково сплатив орендні послуги за грудень 2017 року у розмірі 20000,00 грн. (копії платіжних доручень - в матеріалах справи).

Таким чином, борг відповідача перед позивачем за договором оренди на момент винесення рішеня становить 84600,04 грн.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що у випадку прострочення орендарем сплати орендних платежів встановлюється пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення.

Керуючись вказаним пунктом договору позивач нарахував відповідачу пеню на прострочену орендну плату за загальний період з 24.01.2018. по 25.07.2018., що склала 17436,37 грн.

Вказані суми основного боргу та пені позивач просить суд стягнути з відповідача.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору оренди.

Частинами 1, 6 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання за договором оренди щодо здійснення оплати орендних платежів виконав частково та з порушенням строків оплати, встановлених договором, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі на момент прийняття рішення складає 84600,04 грн.

Відповідач доказів на підтвердження протилежного суду не надав.

Таким чином, вимога про стягнення основного боргу по орендній платі в сумі 84600,04 грн. є обґрунтованою, документально підтвердженою та такою, що підлягає задоволенню.

В пункті 8.2. договору сторони погодили, що у випадку прострочення орендарем сплати орендних платежів встановлюється пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення.

На підставі вищевикладеного позивачем нараховано відповідачу пеню за несплату останнім орендних платежів на прострочену орендну плату за загальний період з 24.01.2018. по 25.07.2018., що склала 17436,37 грн.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені і встановив, що позивач безпідставно нараховує пеню, розпочинаючи з 24 числа місяця прострочки, у якому зобов'язання мало бути виконане, тоді як згідно п. 4.3. договору орендна плата сплачується орендарем щомісячно не пізніше 24 числа кожного наступного місяця, тобто днем початку прострочення зобов'язання з оплати орендної плати за кожен період є 25 число кожного наступного місяця.

Також при нарахуванні пені позивачем не враховано вимоги ч. 5 ст. 254 ЦК України, згідно якої, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Позивач неправомірно нарахував пеню на орендну плату за січень з 24.02.2018., проте останній день оплати - 24.02.2018 був вихідним днем (субота), а отже прострочення зобов'язання розпочинається лише 27.02.2018. Таку ж саму помилку позивачем допущено при нарахуванні пені на орендну плату за лютий 2018 року.

Крім цього, при нарахуванні пені на орендну плату за грудень по акту № 101201 від 10.12.2017. позивачем не дотримано вимоги ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Оскільки зобов'язання з оплати акту № 101201 від 10.12.2017. мало бути виконане відповідачем по 24.01.2018., то останнім днем нарахування пені має бути 24.07.2018. Таким чином, позивач безпідставно нарахував пеню на орендну плату за грудень по акту № 101201 від 10.12.2017. за 25.07.2018.

З урахуванням вищевикладеного за перерахунком, здійсненим судом за допомогою калькулятора системи "ЛІГА: ЛЗ ПІДПРИЄМСТВО 9.5.3.", до стягнення підлягає 17204,80 грн. пені.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Крім цього, судом встановлено, що в результаті зменшення розміру позовних вимог, позивачем надлишково сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви у розмірі 68 грн. 55 коп. (платіжне доручення № 354 від 03.09.2018.) Вказана сума судового збору підлягає поверненню позивачу за його клопотанням на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". Проте, оскільки позивач клопотання про повернення надлишково сплаченого судового збору до суду не подав, питання про повернення судового збору буде вирішено судом після надходження від позивача відповідного клопотання.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕГРАЛ-4" (вул. Котляревського, 22Б, м. Полтава, 36020; ) на користь Приватного виробничо-комерційного підприємства "ЕЛЕКТРОПРОМ" (пров. Перспективний, 12, м. Полтава, 36007; ) 84600 грн. 04 коп. основного боргу, 17204 грн. 80 коп. пені, 1758 грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 17.10.2018.

Суддя О.С. Семчук