ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

18 жовтня 2018 р. Cправа № 902/148/18

Суддя Господарського суду Вінницької області Колбасов Ф.Ф., при секретарі судового засідання Вознюк К.В., розглянувши в судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" про розстрочення виконання судового рішення від 17.05.2018 р.у справі № 902/148/18

за позовом: Фізичної особи-підприємця Кулика Максима Володимировича (21000, АДРЕСА_1)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" (21050, м. Вінниця, вул. м. Оводова, буд. 1)

про стягнення 365565, 54 грн., -

за участю представників сторін:

стягувача: ОСОБА_2 - за договором про надання правової допомоги № 21-03/18 від 21.03.2018 р.;

боржника (заявника): Міровський В.А. - за довіреністю від 05.07.2018 р., Панчук С.В. - за довіреністю від 24.10.2017 р.

В С Т А Н О В И В:

09.10.2018 р. до Господарського суду Вінницької області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" надійшла заява про розстрочення виконання судового рішення у справі № 902/148/18 від 17.05.2018 р. У вказаній заяві заявник просить суд розстрочити виконання рішення по справi №902/148/18 наступним чином: 53007,00 грн. до 17.11.2018 р.; 53007,00 грн. до 17.12.2018 р.; 53007,00 грн. до 17.01.2019 р.; 53007,00 грн. до 17.02.2019 р.; 53007,00 грн. до 17.03.2019 р.; 53007,00 грн. до 17.04.2019 р.; 53006,54 грн. до 17.05.2019 р. Всього 371048,54 грн.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" про розстрочення виконання судового рішення у справі № 902/148/18 від 17.05.2018 р. мотивована наступним.

Згiдно рiшення Виконавчого комiтету Вiнницької мiської ради вiд 10.01.2013 р. №25 "Про обслуговування житлового фонду" (зi змiнами внесеними вiд 05.06.2014 р. №1329 та вiд 19.06.2014 р. № 1432), Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" було визнано виконавцем послуг з утримання будинкiв i споруд та прибудинкових територiй у житловому фондi, що є комунальною власнiстю територiальної громади м. Вiнницi.

Станом на дату подання даної заяви, на обслуговуваннi підприємства перебуває 643 будинки у м. Вiнниця.

Згiдно Додатку № 1 до рiшення Виконавчого комiтету Вiнницької мiської ради вiд 20.04.2017 р. № 952 послуги з утримання будинкiв i споруд та прибудинкових територiй у м. Вінниці включають в себе: прибирання прибудинкової території, прибирання сходових кліток, прибирання пiдвалiв, технiчних поверхiв, технiчне обслуговування ліфтів, обслуговування систем диспетчеризації, технiчне обслуrовування внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовiдведення, централiзованого опалення, зливової каналiзацiї, дератизацiю, дезiнсекцiю, обслуговування димових та вентиляцiйних каналiв, технiчне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання, електрообладнання, протипожежної автоматики димовидалення, а також внутрiшньобудинкових iнженерних систем у разi їх наявностi, поточний ремонт конструктивних елементiв, внутрiшньобудинкових систем гарячого i холодного водопостачання, водовiдведення, централiзованого опалення та зливової каналiзацiї i технiчних пристроїв будинкiв та елементiв зовнiшнього упоряджений, що розмiщенi на прибудинковiй території (в тому числi спортивних, дитячих та iнших майданчикiв), прибирання снiгу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумiшами, освітлення мiсць загального користування i пiдвалiв, підкачування води, енергопостачання лiфтiв.

Також заявник зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" перебуває у скрутному фiнансовому становищi, що підтверджується наступним: на рахунках підприємства вiдсутнi кошти (підтверджується виписками по рахунках що додаються); заборгованiсть контрагентiв перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" становить 11597079,25 грн., в т.ч. борги населення за наданi послуги 8272420,62 грн.; у зв'язку з тим що контрагенти Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" та населення не розраховуються з Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання", у підприємства виникла заборгованiсть перед постачальниками товарiв, робiт, послуг на загальну суму 6826814,65 грн.

Крiм того, заявник відмітив, що на пiдприємствi працює 85 працiвникiв яким щомiсячно необхiдно виплачувати заробiтну плату близько 650 тис. грн.

Заявник вказує, що вищевказанi обставини iстотно ускладнюють виконання рішення по справi № 902/148/18. Враховуючи орiєнтовнi суми надходження коштiв в наступному мiсяцi, стягнення з підприємства 371048,54 грн. однією сумою, унеможливить розрахунки з контрагентами та надання населенню мiста вищевказаних послуг. Крiм того, наявних кошiв не вистачить на виплату заробiтної плати працiвникам та сплату податкiв i зборiв.

Ухвалою суду від 11.10.2018р. для розгляду заяви, що надійшла, призначено судове засідання на 18.10.2018р. з викликом представників сторін.

В судове засідання на вказану дату прибули представники стягувача та боржника.

Представники боржника (заявника) в судовому засіданні підтримали подану заяву та просили розстрочити виконання судового рішення від 17.05.2018 р. по справi №902/148/18 до 17.05.2019 року.

Стягувач в судовому засіданні 18.10.2018 року заявив про те, що заперечує проти розстрочення виконання

18.10.2018 р. представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" подало заяву про долучення до матеріалів справи доказів, що підтверджують фінансовий стан відповідача станом на 17.10.2018 р.

Надані боржником докази судом долучено до матеріалів справи.

Також 18.10.2018 р. представник стягувача подав до суду клопотання про витребування доказів, а саме виписок по рахунках боржника в банківських установах. Дане клопотання відхилено, оскільки суд вважає за можливе вирішити заяву по суті без витребування доказів, про які зазначив стягувач.

Як встановлено судом в ході розгляду заяви про розстрочку виконання судового рішення, 23.03.2018 р. фізичною особою-підприємцем Куликом Максимом Володимировичем подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" про стягнення 348592,97 грн. заборгованості, з яких: 108908,80 грн. основного боргу за договором № 01-09-2015/1 від 01.09.2015 р., 20978,53 грн. інфляційних втрат за договором № 01-09-2015/1 від 01.09.2015р., 5289,75 грн. 3% річних за договором № 01-09-2015/1 від 01.09.2015 р., 167584,14 грн. основного боргу за договором № 02-05-2016/1 від 02.05.2016 р., 39452, 95 грн. інфляційних втрат за договором №02-05-2016/1 від 02.05.2016р., 8378,80 грн. 3% річних за договором №02-05-2016/1 від 02.05.2016 р.

07.05.2018 р. до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог. Згідно поданої заяви, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором № 01-09-2015/1 від 01.09.2015 р., а саме: 106908,80 грн. основного боргу, 23154,25 грн. інфляційних втрат, 5294,44 грн. 3% річних. Окрім того, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором 02-05-2016/1 від 02.05.2016р. про надання послуг з благоустрою прибудинкових територій м. Вінниця, які перебувають на обслуговуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" від 02.05.2016р., а саме: 167584,14 грн. основного боргу, 52651,79 грн. інфляційних втрат, 9972,12 грн. 3% річних. Вказану заяву було задоволено судом.

Рішенням від 17.05.2018 р. позов задоволено. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" на користь Фізичної особи - підприємця Кулика Максима Володимировича заборгованість за договором № 01-09-2015/1 від 01.09.2015 року, а саме: 106908,80 грн. основного боргу, 23154,25 грн. інфляційних втрат, 5294,44 грн. 3% річних; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" на користь Фізичної особи - підприємця Кулика Максима Володимировича заборгованість за договором № 02-05-2016/1 від 02.05.2016 року, а саме: 167584,14 грн. основного боргу, 52651,79 грн. інфляційних втрат, 9972,12 грн. 3% річних; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" на користь Фізичної особи - підприємця Кулика Максима Володимировича 5483,00 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" оскаржив його в апеляційному порядку.

Відповідно до постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 07.09.2018 року у справі № 902/148/18 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" на рішення Господарського суду Вінницької області від 17.05.2018 р. залишено без задоволення, а рішення суду без змін.

27.09.2018 р. на виконання рішення Господарського суду Вінницької області видано накази по справі № 902/148/18.

В судовому засіданні 18.10.2018 р. судом було досліджено надані заявником копії документів: виписок по рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" станом на 16-17 жовтня 2018 року, інформації про заборгованість покупців перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" станом на 01.09.2018 року та 30.09.2018 року, інформації про заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" перед постачальниками товарів, робіт (послуг) на 01.09.2018 р. та на 30.09.2018 р., аналіз рахунку № 66 за вересень 2018 року, довідки від 16.10.2018 р. №20-00-006-48508.

Інших доказів, які б могли свідчити про скрутне фінансове становище боржника, до матеріалів справи не долучено.

З урахуванням встановлених під час розгляду заяви обставин справи, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно із ч.2 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.160 ГПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 331 ГПК України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. А ч.4 ст.331 ГПК України зазначає, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки (розстрочки) виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про відстрочку (розстрочку) виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у даній справі.

Так, в силу приписів до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст. ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши наведені у заяві про відстрочку виконання рішення господарського суду мотиви та надані заявником документи, суд дійшов висновку, що заявником не доведено неможливість виконання рішення суду, адже подання лише виписок по рахунках, інформацій про заборгованість, не може свідчити про наявність в матеріалах справи достатніх доказів, які б могли підтвердити обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Судом також взято до уваги, що заборгованість, стягнення якої було предметом спору у справі №902/148/18, виникла у 2015 - 2016 роках.

Вирішуючи заяву про розстрочку виконання рішення суду, суд враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, а також інтереси позивача у справі, який повністю заперечує проти розстрочки виконання рішення суду.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що заявником не доведено винятковості обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду.

Надання відстрочки (розстрочки) виконання рішення можливе за наявності обставин, що ускладнюють або роблять його неможливим. Недостатність чи відсутність коштів в даному випадку не можна вважати безумовним винятковим випадком, за наявності якого виконання судового рішення можна розстрочити.

Суд зазначає, що положеннями п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 326 ГПК України закріплено принцип обов'язковості рішень суду, згідно із яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковим на всій території України. Відповідно до ч. 2 ст. 326 ГПК України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012 виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. У рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2012 у справі № 11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

Слід зазначити, що необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави, а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий судовий розгляд.

Виходячи із наведеного, чинне законодавство у будь-якому випадку пов'язує розстрочку та відстрочку виконання судового рішення з об'єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Відповідно до ст.42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Таким чином, здійснення підприємницької діяльності на власний ризик, означає покладання на підприємця тягаря несприятливих наслідків такої діяльності.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 44 ГК України підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Наведені заявником обставини, передусім, є наслідком його господарської діяльності, а також наслідком його власного комерційного розрахунку та ризику, а не виникли в силу будь-яких виключних обставин.

Суд підкреслює, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Відповідна позиція викладена у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", відповідно до п. 10 якої, при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

З огляду на встановлені судом обставини, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи інтереси як боржника, так і стягувача, а також те, що рішення суду є обов'язковим до виконання та має бути виконане, суд не вбачає правових підстав для розстрочки виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 17.05.2018 р. у справі №902/148/18.

Тому в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" про розстрочку виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 17.05.2018р. у справі № 902/148/18 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України суд, -

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" про розстрочку виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 17.05.2018 року у справі № 902/148/18 відмовити.

2. Згідно з приписами ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. Ухвала суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного господарського суду.

4. Копію даної ухвали направити на адресу сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повний текст ухвали підписано 23 жовтня 2018 року.

Суддя Колбасов Ф.Ф.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 - стягувачу: Фізичній особі-підприємцю Кулику Максиму Володимировичу

(21000, АДРЕСА_1)

3 - боржнику: Товариству з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання" (21050, м. Вінниця, вул. м. Оводова, буд. 1)