УХВАЛА

16 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 905/1180/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.08.2018

та на ухвалу Господарського суду Донецької області від 25.06.2018

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СФС Трейд"

до 1. Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

2. Державного підприємства "СЕТАМ"

про заборону здійснювати продаж нежитлових будівель та споруд і трьох земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

10.09.2018 Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернулось із касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.08.2018 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 25.06.2018 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Перевіривши доводи заявника касаційної скарги та дослідивши додані до скарги матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.06.2018, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.08.2018 у справі №905/1180/18, задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СФС Трейд" про забезпечення позову до пред'явлення позову шляхом заборони Публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" здійснювати продаж нежитлових будівель та споруд, а також трьох земельних ділянок до вирішення справи по суті. Вжито заходи до забезпечення позову шляхом заборони Публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" та Державному підприємству "СЕТАМ" здійснювати продаж нежитлових будівель та споруд загальною площею 70 030,8 кв.м., та трьох земельних ділянок загальною площею 27,7678 га, що знаходяться за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Свободи, буд. 85, до вирішення справи по суті.

Згідно ыз частинами 1, 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Отже, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" вчинені дії, які спрямовані на продаж майна, яке орендує Товариство з обмеженою відповідальністю "СФС Трейд" та враховано, що переважне право добросовісного орендаря на придбання орендованого майна в разі його продажу власником закріплено в силу прямої вказівки закону.

Натомість, Товариство з обмеженою відповідальністю "СФС Трейд" було позбавлено переважного права на придбання орендованого майна внаслідок неповідомлення орендарем про продаж цього майна, тобто, в даному випадку мають місце фактичні, а не припустимі обставини, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову місцевий господарський суд, з яким погодилась апеляційна інстанція, здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, пересвідчився, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, з'ясував відповідність виду забезпечення позову, який просив застосувати заявник, майбутнім позовним вимогам (переважне право купівлі майна відповідача, яке їм виставлено на продаж - нежитлових будівель та споруд), оцінив адекватність заходів забезпечення позову, який особа має намір заявити.

Крім того, слід зазначити, що ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.07.2018 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Донецької області від 25.06.2018, з підстав неподання Товариством з обмеженою відповідальністю "СФС Трейд" позовної заяви до господарського суду Донецької області у строк, передбачений частиною третьою статті 138 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що касаційна скарга позивача є обґрунтованою, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Пунктом 2 частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За таких підстав Касаційний господарський суд у складі Верховного суду відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі №905/1180/18 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №905/1180/18 за касаційної скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

2. Касаційну скаргу та додані до неї документи (у тому числі оригінал меморіального ордеру №4886 від 10.09.2018 на суму 3 524,00 грн.) повернути заявнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді І. В. Кушнір

Є. В. Краснов