ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Справа № 915/680/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.

представник позивача в судове засідання не з’явився,

представник відповідача в судове засіданні не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Приватного підприємства “Імперіал плюс”, 19900, смт.Чорнобай, вул.Центральна, 177, Чорнобаївський р-н, Черкаська обл.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Добрий смак», 54042, м.Миколаїв, вул.Дзержинського, буд.198

про: стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Добрий смак» (заява про збільшення позовних вимог №9348/18 від 30.07.2018) в розмірі 105005,08 грн. з якої: 64635,80 грн. – основна заборгованість, 10746,75 грн. – пеня, 29622,53 грн. – штрафу.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Миколаївської області №160 від 02.07.2018 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №915/680/18, визначено, що підставою призначення повторного автоматизованого розподілу справи №915/680/18 є те, що під час попереднього автоматизованого розподілу справи не відбулося визначення головуючого судді у справі (не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу судової справи), у зв’язку з відсутністю (тимчасова непрацездатність, відпустка, відрядження у період з 02.07.2018 до 04.07.2018 для участі у кваліфікаційному оцінюванні) всіх суддів, які розглядають спори між господарюючими суб’єктами, окрім справ про банкрутство та інші спори, пов’язаних із банкрутством, що унеможливлює визначення серед суддів відповідної спеціалізації головуючого судді для розгляду справи, автоматизований розподіл судової справи №915/680/18, здійснити 05 липня 2018 року. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2018 - справу №915/680/18 призначено головуючому судді Семенчук Н.О.

02.07.2018 Приватне підприємство “Імперіал плюс” звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовною заявою №324 від 27.06.2018 в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Добрий смак” заборгованості у розмірі 64 635,80 грн. по договору поставки №26/14 від 21.11.2014, а також судовий збір.

30.07.2018 Приватне підприємство “Імперіал плюс” засобами факсимільного зв’язку до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надало заяву про збільшення позовних вимог №382 від 27.07.2018 в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Добрий смак” заборгованості у розмірі 64 635,80 грн. по договору поставки №26/14 від 21.11.2014, 10 746,75 грн. – пені та 29 622,53 грн. – штрафу та зазначив про направлення оригіналу поштою.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки №26/14 від 21.11.2014 щодо повного розрахунку за отриману продукцію. В зв’язку з неналежним виконанням умов договору щодо оплати товару у строк, передбачений умовами договору, позивачем на підставі п.4.2 Договору нараховано відповідачу пеню в розмірі 10746,75 грн. та штраф в розмірі 29622,53 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 09.07.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 02.08.2018.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 02.08.2018 продовжено проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 18.09.2018

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 18.09.2018 закрито підготовче засідання у справі №915/680/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 жовтня 2018 року о 10 год. 00 хв.

16.10.2018 позивач засобами факсимільного зв’язку до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав заяву в якій просить суд провести судове засідання призначене на 16.10.2018 без участі представника позивача та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 16.10.2018 не з’явився, причини неявки не повідомив, відзив по суті позовної заяви до суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представника позивача та відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

21.11.2016 між Приватним підприємством «Імперіал плюс» (далі-постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Добрий смак» (далі – покупець) було укладено Договір №26/14 (далі – Договір), у відповідності до умов якого постачальник зобов’язується передати у власність покупцю товар в асортименті, кількості та за цінами, зазначеними у накладних, що свідчить про прийом-передачу товару від постачальника до покупця, і які є невід’ємною частиною даного договору, а покупець в свою чергу зобов’язується прийняти та оплатити товар, відповідно до умов даного договору (п.1.1 Договору).

Згідно п.1.2 Договору, кількість і ціна товару провадиться по узгодженню сторін.

У відповідності до п. 2.1 Договору, поставка товару здійснюється автотранспортом покупця чи постачальника за домовленістю сторін на умовах EXW (передано на складі постачальника) або на умовах СРТ (перевезення сплачено до місця, вказаного покупцем) або згідно інших міжнародних правил по тлумаченню термінів «Інкотермс» у редакції 2010 року (конкретизується в заявках до договору).

Пунктом 2.3 Договору визначено, що поставка товару проводиться окремими партіями на підставі заявки покупця та у відповідності до умов договору. умови поставки та характеристики товару можуть обумовлюватись шляхом складання відповідної специфікації, яка являється невід’ємною частиною договору. Датою поставки товару сторони визнають дату зазначену у накладній постачальника (п.2.4 Договору).

Відповідно до п. 2.8 Договору, при виконанні договору сторони належним чином оформляють податкові, видаткові накладні та інші документи на товар згідно вимог чинного законодавства України.

Згідно п. 3.1 Договору, ціна товару та загальна вартість кожної партії товару визначається сторонами в заявках до даного договору, рахунках та видаткових накладних, які є невід’ємною частиною договору.

Відповідно до п.3.2 Договору, на підставі погоджених сторонами заявок, а також на підставі інших документів згідно договору, постачальник формує для покупця рахунок на оплату для кожної конкретної поставки товару. Розрахунок за даними договором проводиться в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів покупця на рахунок постачальника або в готівковій формі з подальшим оформленням відповідних документів (п.3.3 Договору).

Пунктом 3.4 Договору передбачено, що умови оплати товару: по факту поставки з відстрочкою 14 календарних днів.

Згідно п.8.6 Договору, даний Договір вступає в силу з моменту цього підписання сторонами і діє до 31 грудня 201___ року, а в частині виконання зобов’язань до повного його виконання. В разі, якщо жодна із сторін даного договору не підтвердила письмово про припинення дії цього договору за 30 календарних днів до дати такого припинення - він вважається продовжений та той же строк та на тих самих умовах.

Договір підписано та скріплено печатками сторін. Доказів визнання недійсним чи розірвання договору суду не подано.

На підставі ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов’язання, яке в силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Позивач на виконання договірних зобов'язань, здійснив поставку товару на загальну суму 141535,80 грн., що підтверджується видатковою накладною №152 від 25.02.2018 на суму141535,80 грн. (а.с.15) та товарно-транспортною накладною №ИП-20180205/007 від 05.02.2018 (а.с.16-17).

Вказаний товар був отриманий відповідачем, що підтверджується підписом уповноваженої особи на вказаній видатковій накладній та засвідчено печаткою відповідача.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Добрий смак» частково оплачено отриманий товар в сумі 76900,00 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку №737 (а.с.21-23), а саме: 15.02.2018 проведено оплату на суму 56900,00 грн., 16.04.2018 на суму 10000,00 грн. та 27.04.2018 на суму 10000,00 грн.

Позивачем направлялась відповідачу претензія від 28.03.2018 з вимогою сплатити грошові кошти по Договору від 21.11.2014 за №26/14 (а.с.18). Доказів надання відповідачем відповіді на вказану претензію суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що умовами п.3.4 Договору строк оплати товару погоджено сторонами з відстрочкою 14 календарних днів з моменту поставки товару, тобто чітко визначено строк оплати, який не ставиться у залежність від дати отримання рахунків, суд дійшов висновку, що строк оплати за поставлений товар настав. Відповідно до видаткової накладної №152 товар отримано відповідачем 05.02.2018, тобто відповідач повинен був оплатити отримай товар до 19.02.2018 (05.02.2018+14 днів). Однак, відповідачем порушено взяте на себе зобов'язання щодо оплати товару. Відповідачем не подано суду доказів оплати заборгованості в розмірі 64635,80 грн. (141535,80 грн. - 76900,00 грн.), як і не спростовано факту наявності вказаної заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог в частині стягнення 64635,80 грн. Позовні вимоги в частині стягнення 64635,80 грн. є підставними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.4.2 Договору покупець за порушення строків оплати за поставлений товар сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплаченого товару за кожен день прострочення, а за прострочення оплати понад 5 (п’ять) календарних днів, встановленого строку п.3.4 Договору, покупець додатково сплачує – штраф в розмірі 25 відсотків від вартості неоплаченого товару.

Як вбачається з позовних вимог позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 10746,75 грн.

Перевіривши розрахунок розміру пені, судом встановлено, що при розрахунку пені позивачем допущено арифметичні помилки, помилково враховано в розрахунок дні оплати.

Судом здійснено перерахунок розміру пені та встановлено, що пеня за період з 19.02.2018 по 27.07.2018 становить 10490,55 грн. Розрахунок розміру пені здійснено судом за допомогою Бази "Законодавство", виходячи з суми простроченого платежу за кожний день прострочення з урахуванням здійснених відповідачем оплат, які перевірялись судом по банківським випискам.

Отже, вимога про стягнення пені в сумі 10490,55 грн. є обґрунтованою та підставною. В решті пені в сумі 256,20 грн. слід відмовити.

Також позивачем згідно розрахунку (а.с.75) нараховано відповідачу штраф в розмірі 29622,53 грн. Враховуючи, що прострочення понад 5 днів стосується саме платежу в розмірі 84635,80 грн., то позивачем правомірно нараховано штраф згідно п. 4.2 Договору в розмірі 29622,53 грн. (84635,80*35%).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково.

Щодо заяви позивача про стягнення додатково понесених судових витрат суд зазначає наступне.

Позивач, крім судового збору у загальній сумі 1762 грн., просить суд стягнути з відповідача 994,95 грн. додатково понесених судових витрат на відрядження працівника ПП «Імперіал плюс» для участі в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 4 ст. 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частина 8 ст. 129 ГПК України передбачає, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З огляду на наведене, витрати сторони на відрядження представника для участі у судовому засіданні в сумі 994,95 грн. не відносяться до витрат, пов’язаних з розглядом справи в розумінні ч. 3 ст. 123 ГПК України, тому суд відмовляє у задоволені заяви позивача.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того що, згідно ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 195, 220, п.2 ч.1 ст. 231, 233, 238, 240, 241 ГПК, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Добрий смак» (54042, м.Миколаїв, вул.Дзержинського, буд.198, відомості про розрахункові рахунки відсутні, ) на користь Приватного підприємства “Імперіал плюс” (19900, смт.Чорнобай, вул.Центральна, 177, Чорнобаївський р-н, Черкаська обл., відомості про розрахункові рахунки відсутні, ) 64635,80 грн. (шістдесят чотири тисячі шістсот тридцять п’ять грн. 80 коп.) - боргу за Договором поставки №26/14 від 21.11.2014, 10490,55 грн. (десять тисяч чотириста дев’яносто грн. 55 коп.) - пені, 29622,53 грн. (двадцять дев’ять тисяч шістсот двадцять дві грн. 53 коп.) – штрафу та 1757,77 грн. (одна тисяча сімсот п’ятдесят сім грн. 77 коп.) судового збору.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI “Перехідні положення” ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 19.10.2018.

Суддя Н.О.Семенчук