ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2018 р. Справа № 911/2589/17

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Мишко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз"

про стягнення 37 960,00 гривень

за участю представника відповідача: Богдан С.В. (довіреність №Др-58-0518 від 17.05.2018)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

28.08.2017 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" (далі - ПрАТ "СК "Провідна"/позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" (далі - ПАТ "Київоблгаз"/відповідач) про стягнення 37 960,00 грн страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок виплати ПрАТ "СК "Провідна" страхувальнику страхового відшкодування на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №06/6753609/1003/13 від 20.11.2013 у зв'язку з настанням страхового випадку (пошкодженням в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля "Chevrolet Еріса", державний номер НОМЕР_1) у позивача виникло право вимоги до ПАТ "Київоблгаз", як до юридичної особи відповідальної за шкоду, завдану її працівником під час керування транспортним засобом ГАЗ-33023-44, державний номер НОМЕР_2, та порушення Правил дорожнього руху України.

Рішенням господарського суду Київської області від 23.10.2017 у справі №911/2589/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2017, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.03.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 та рішення господарського суду Київської області від 23.10.2017 у справі №911/2589/17 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Київської області.

07.06.2018 згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оформленого протоколом б/н від 07.06.2018, справу №911/2589/17 передано до розгляду судді Яремі В.А.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.06.2018 справу №911/2589/17 прийнято та призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 09.07.2018, викликано у засідання представників сторін, а також запропоновано учасникам справи надати суду додаткові докази, необхідні до вирішення у порядку ст. 182 ГПК України заяви та клопотання, за їх наявності, у тому числі запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву передбаченому ст. 165 ГПК України порядку, та встановлено строки для подання відповідних доказів і клопотань, відзиву - до 06.07.2018.

Відповідно до наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення сторони про прийняття справи до розгляду, відповідні процесуальні права та строки для їх реалізації, були повідомлені належним чином.

05.07.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого ПАТ "Київоблгаз", відповідно до якого відповідач заперечив проти позову та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Водночас, 05.07.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про витребування документів, у задоволенні якого судом відмовлено у підготовчому засіданні 09.07.2018 з огляду на невідповідність вказаного клопотання приписам ст. 81 ГПК України.

У підготовчому засіданні 09.07.2018 судом постановлено ухвалу про відкладення засідання на 24.07.2018.

У підготовчому засіданні 24.07.2018 судом постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження та відкладення засідання на 27.08.2018.

27.08.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копій документів з метою встановлення обставин перебування винної у скоєнні ДТП особи у трудових відносинах з відповідачем.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.08.2018 відкладено підготовче засідання на 03.09.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.09.2018 підготовче провадження в справі №911/2589/17 закрито, справу призначено до розгляду по суті на 17.09.2018, повідомлено учасників справи про призначення справи до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 17.09.2018 оголошено перерву до 24.09.2018.

У судовому засіданні 24.09.2018, після закінчення з'ясування обставин та перевірки їх доказами, судом оголошено про перехід до судових дебатів, по закінченні яких суд вийшов до нарадчої кімнати. Після виходу з нарадчої кімнати суд

ВСТАНОВИВ:

20.11.2013 між ПрАТ "СК "Провідна", як страховиком, та ОСОБА_2, як страхувальником, було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, переданого в заставу №06/6753609/1003/13 (далі - договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки "Chevrolet Еріса", державний номер НОМЕР_3 (далі - застрахований автомобіль), відповідно до якого ПрАТ "СК "Провідна" взяло на себе зобов'язання відшкодувати збитки, яких може зазнати страхувальник в результаті пошкодження, знищення або втрати застрахованого автомобіля.

Відповідно до пп. 9, 13 договору страхування порядок визначення розміру страхового відшкодування: згідно з рахунками ремонтної організації або станції технічного обслуговування (СТО) за фактично виконаний відновлювальний ремонт ТЗ, на яку страхувальника було направлено страховиком.

Строк дії договору з 22.11.2013 по 21.11.2014.

Копія вказаного договору наявна в матеріалах справи.

07.10.2014 близько 14 год. 40 хв. в м. Узин по вул. Червоноармійській сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля ГАЗ-33023-44, державний номер НОМЕР_2, що належить ПАТ "Київоблгаз", під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля "Chevrolet Еріса", державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2.

Вищевказані обставини настання ДТП підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями заяви страхувальника до позивача про настання страхової події, довідкою відділу ДАІ з обслуговування м. Білої Церкви Білоцерківського району при УДАІ ГУМВС України у Київській області про дорожньо-транспортну пригоду №9446694 від 14.10.2014

Постановою Білоцерківського районного суду Київської області від 24.10.2014 у справі №357/15056/14-п (3/357/4918/14) ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії звіту №14/10-АZ12 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля "Chevrolet Еріса", державний номер НОМЕР_3, внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДПТ, складеного ТОВ "БК-Експерт" 07.11.2014 за замовленням позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Chevrolet Еріса" (державний номер НОМЕР_3) внаслідок пошкодження в ДПТ транспортного засобу становить 42 612, 84 грн.

На виконання умов договору, відповідно до страхового акта № від 12.02.2015 позивачем, як страховиком, було виплачено загалом 37 960,00 грн страхового відшкодування, з яких: 37 660,00 грн вартості фактично виконаного відновлювального ремонту згідно рахунків ФОП ОСОБА_5, а також 300,00 грн вартості евакуації авто.

Обставини здійснення позивачем виплати страхового відшкодування підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень №0005926 від 13.02.2015 та №0017197 від 10.04.2017, а також відомості №ВПТ-002038 від 09.04.2017 для виплати коштів страхового відшкодування отримувачам.

Таким чином, посилаючись на те, що на момент вчинення ДТП винний у його вчиненні ОСОБА_3 працював в ПАТ "Київоблгаз", позивач просить стягнути з відповідача 37 960,00 грн виплаченого страхового відшкодування.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказав, що згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/3673227 ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу ГАЗ-33023-44 державний номер НОМЕР_2 - ПАТ «Київоблгаз», зі встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну в сумі 50 000, 00 грн.

В розрізі відповідних доводів, відповідач зауважив на тому, що обов'язок по відшкодуванню витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом застрахованого автомобіля, виник саме у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» - страхової компанії, яка застрахувала цивільну відповідальність ПАТ «Київоблгаз» на підставі положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», у той час як відповідач відповідно до вимог ст. ст. 1188, 1194 Цивільного кодексу України може відшкодовувати лише різницю між реальними збитками (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та страховою виплатою.

Окрім того, заперечуючи проти позову, відповідач вказав, що позивачем заявлено до стягнення 37 960,00 грн, у той час як сума сплаченого страхового відшкодування згідно наданих позивачем доказів складає 37 660,00 грн.

З'ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши заключне слово представника відповідача, суд дійшов таких висновків.

У відповідності до статей 979, 993, 1191 Цивільного кодексу України та статей 16, 27 Закону України "Про страхування", за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Так, відповідно до пп. 18.2.1., 18.4, 23.3.2. та 23.3.3. договору страхування страховими ризиками є, зокрема, зіткнення застрахованого ТЗ з рухомим та (або) нерухомим об'єктом (об'єктами), наїзду на них (у тому числі на споруди, тварин, перепони).

Страховик відшкодовує документально підтверджені витрати страхувальника на евакуацію (транспортування) пошкодженого внаслідок настання страхового випадку застрахованого ТЗ, якщо він не має можливості самостійно пересуватися в межах території України, в розмірі до 500 грн на евакуацію (транспортування).

За договором страховик відшкодовує прямі матеріальні збитки, яких зазнав страхувальник при настанні страхового випадку, але не більше розміру страхової суми за відповідний період страхування, а саме: вартість витрат на евакуацію (транспортування) пошкодженого застрахованого ТЗ у розмірі, передбаченому у пункті 18.4 договору, за умови неможливості пересування застрахованого ТЗ дорогами загального користування власним ходом після настання страхового випадку; пряму шкоду, заподіяну страхувальнику у зв'язку з пошкодженням, знищенням (конструктивною) загибеллю або втратою застрахованого ТЗ та (або) внаслідок настання одного або декількох страхових випадків, зазначених у п. 18.2 договору та передбачених програмою страхування.

Так, розмір прямої шкоди, заподіяної страхувальнику у зв'язку з пошкодженням застрахованого згідно договору страхування авто підтверджується наявними в матеріалах справи копіями накладної №542 від 25.11.2014, квитанції до замовлення-наряду від 25.11.2014, товарного чеку №542 від 25.11.2014 та акту виконаних робіт від 25.11.2014, та становить загалом 37 660,00 грн.

Окрім того, з наявних в матеріалах справи копій заяви страхувальника до позивача, товарного чеку №17 від 27.10.2014 слідує, що страхувальником було понесено 300,00 грн витрат на евакуацію застрахованого авто, пошкодженого внаслідок настання 07.10.2014 страхового випадку.

За таких обставин, оскільки позивач на виконання умов договору страхування здійснив виплату 37 960,00 грн страхового відшкодування, до нього у межах фактичних витрат, в силу приписів ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 1191 ЦК України, перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто до винуватця ДТП.

Посилання ж відповідача на невідповідність виплаченої суми страхового відшкодування сумі заявленої позивачем позовної вимоги спростовуються встановленими вище обставинами завданої страхувальнику шкоди та понесення ним витрат на евакуацію авто та відповідність вказаних сум страхового відшкодування умовам договору.

Поряд з тим, приписами статей 1187, 1172 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, перебуває з організацією в трудових відносинах і шкода заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків.

При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов'язків працівника

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 28.01.2015 у справі №6-229цс14.

Поряд з тим, приписами ст. 316 ГПК України унормовано, що вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Так, скасовуючи постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 та рішення господарського суду Київської області від 23.10.2017 у справі №911/2589/17, суд касаційної інстанції вказав, що відповідно до приписів ст. ст. 12, 14, 511 ЦК України потерпілий, за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Таким чином, з огляду вищевказаного та на підставі ст. 1172 ЦК України особою, відповідальною за завдану під час ДТП шкоду, може бути у тому числі і юридична особа, як роботодавець винної у ДТП особи, у разі якщо вказана шкода була завдана таким працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків, а тому доводи відповідача стосовно відсутності у нього обов'язку по відшкодуванню страхової виплати визнаються неспроможним.

Так, відповідачем надано суду копії: свідоцтва про реєстрацію за ним транспортного засобу (газ 3302, д.н. НОМЕР_2) від 08.02.2013 НОМЕР_4, наказу Білоцерківської філії по експлуатації газового господарства ВАТ «Київоблгаз» від 10.07.2006 №80 про прийняття на роботу ОСОБА_3, а також подорожнього листа вантажного автомобіля (газ 3302, д.н. НОМЕР_2) №086613 від 07.10.2014.

З огляду наведених вище документів, з урахуванням викладених у постанові Верховного Суду від 29.03.2018 вказівок суду касаційної інстанції щодо встановлення обставин завдання ОСОБА_4 під час ДТП шкоди саме у зв'язку з виконанням ним своїх трудових обов'язків, як працівником ПАТ "Київоблгаз", судом встановлено, що винний у скоєнні 07.10.2014 ДТП ОСОБА_4 під час настання відповідної транспортної пригоди виконував свої трудові обов'язки водія згідно подорожнього листа №086613 від 07.10.2014, як працівник ПАТ «Київоблгаз» на підставі відповідного наказу товариства про прийняття на роботу.

Отже, суд дійшов висновку, що ДТП була скоєна 07.10.2014 ОСОБА_4 у зв'язку з виконання ним своїх трудових обов'язків, як працівником ПАТ «Київоблгаз», що свідчить про обґрунтованість посилань позивача на те, що відповідач, як роботодавець ОСОБА_4, є особою, за рахунок якої підлягає задоволенню набуте позивачем право зворотної вимоги (регресу) у розумінні ст. 1172 ЦК України.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, а також враховуючи нормативну та доказову обґрунтованість обставин настання 07.10.2014 ДТП саме у зв'язку з виконанням працівником відповідача трудових обов'язків, наявність яких породжує для відповідача, як роботодавця, передбачені ст. 1172 ЦК України правові наслідки, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача 37 960, 00 грн відшкодування.

Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви, відповідно ст. 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 979, 993, 1172, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст. ст. 16, 27 Закону України "Про страхування", суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" (08150, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Боярка, вул. Шевченка, будинок 178, ідентифікаційний код 20578072) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м.Київ, проспект Повітрофлотський, 25, ідентифікаційний код 23510137) 37 960 (тридцять сім тисяч дев'ятсот шістдесят) грн 00 коп. відшкодування та 1 600 (одну тисячу шістсот ) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 22.10.2018.

Суддя В.А. Ярема