ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.10.2018 Справа № 13/156-10

Господарський суд Сумської області у складі судді Спиридонової Н.О., розглянувши скаргу фізичної особи-підприємця Колосовського Анатолія Івановича б/н від 02.10.2018 (вх. № 2190(с) від 05.10.2018) про визнання бездіяльності неправомірною і зобов'язання вчинити дії у справі № 13/156-10 та матеріали зазначеної справи

за позовом: фізичної особи-підприємця Колосовського Анатолія Івановича,

м. Полтава

до відповідача: Державного підприємства "Новосуханівський спиртовий

завод", с. Новосуханівка, Сумський район, Сумська область,

про стягнення 472635,20 грн.,

За участю представників сторін:

від позивача (скаржника) - не прибув;

від відповідача - не прибув;

від ВДВС - Добровольський О.В.;

при секретарі судового засідання Гребенюк С.В.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Сумської області від 02.12.2010 у справі № 13/156-10 позов задоволено, стягнуто з Державного підприємства «Новосуханівський спиртовий завод» на користь фізичної особи-підприємця Колосовського Анатолія Івановича 374726,80 грн. боргу, 77118,77 грн. інфляційних збитків, 20789,63 грн. - 3 % річних, 4726,35 грн. витрат по держмиту, 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

17.12.2010 на примусове виконання судового рішення у справі № 13/156-10 видано відповідний судовий наказ.

05.10.2018 до суду надійшла скарга фізичної особи-підприємця Колосовського Анатолія Івановича б/н від 02.10.2018 (вх. № 2190(с) від 05.10.2018) про визнання бездіяльності неправомірною і зобов'язання вчинити дії у справі № 13/156-10, в якій заявник просить суд:

1) визнати бездіяльність державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Бистрової Наталії Борисівни та начальника Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області в частині незастосування Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» неправомірною, в частині неподання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документів та відомостей, необхідних для перерахування фізичній особі-підприємцю Колосовському Анатолію Івановичу коштів;

2) зобов'язати начальника Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області вжити заходів для виконання рішення господарського суду Сумської області від 02.12.2010 у справі № 13/156-10 з урахуванням Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", а саме: подати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документів та відомостей, необхідних для перерахування фізичній особі-підприємцю Колосовському Анатолію Івановичу коштів.

Ухвалою суду від 09.10.2018, розгляд скарги призначено на 17.10.2018.

16.10.2018 від Сумського районного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області до суду надано відзив на скаргу на бездіяльність відділу ДВС, в якому проти задоволення скарги заперечує, посилаючись на те, що зведене виконавче провадження ВП 42136421, про стягнення з ДП «Новосуханівський спиртзавод» перебуває на виконанні і питання щодо його закінчення на даний час не актуальне, підстави для застосування норм Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» відсутні.

Представник заявника (позивача) та представник відповідача у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду скарги були повідомлені належним чином.

Представник Сумського районного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області в судовому засіданні 17.10.2018 проти скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні у повному обсязі.

У відповідності до ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Зважаючи на належне повідомлення учасників процесу про розгляд скарги, суд вирішив за доцільне розглянути скаргу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення скарги по суті, за відсутністю в судовому засіданні представників позивача та відповідача.

Розглянувши скаргу, дослідивши матеріали справи № 13/156-10 вислухавши пояснення представника органу державної виконавчої служби, оцінивши доводи заявника, викладені у скарзі, суд визнав скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Рішенням господарського суду Сумської області від 02.12.2010 у справі № 13/156-10 позов задоволено, стягнуто з Державного підприємства «Новосуханівський спиртовий завод» на користь фізичної особи-підприємця Колосовського Анатолія Івановича 374726,80 грн. боргу, 77118,77 грн. інфляційних збитків, 20789,63 грн. - 3 % річних, 4726,35 грн. витрат по держмиту, 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

17.12.2010 на примусове виконання судового рішення у справі № 13/156-10 видано відповідний судовий наказ.

03.10.2017 ухвалою суду поновлено строк пред'явлення до виконання наказу господарського суду Сумської області, виданого 17.12.2010 на примусове виконання рішення господарського суду Сумської області від 02.12.2010 у справі № 13/156-10.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України (в редакцій чинній на момент прийняття рішення у справі № 13/156-10 від 02.12.2010, видачі наказу на виконання зазначеного рішення) зазначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017) передбачено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

З 05.10.2016 набрав чинності Закон України Про виконавче провадження № 1404-XVIII від 02.06.2016 (надалі Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, в тому числі державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство).

Матеріали справи свідчать, що на виконанні у Сумському РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області перебуває зведене виконавче провадження ВП №42136421, до складу якого входить 79 виконавчих проваджень про стягнення з ДП «Новосуханівський спиртзавод» боргу на користь держави, фізичних осіб та юридичних осіб боргу в загальному розмірі 1534122.15 грн.

Виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області № 13/156-10 від 17.12.2010 про стягнення з ДП «Новосуханівський спиртзавод» на користь Колосовського А.І.. - боргу в розмірі 477597,55 грн. перебуває на виконанні та входить до складу зведеного виколнавчого провадження.

15.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП № 55163011, яку направлено сторонам виконавчого провадження для виконання та до відома за вихідним № 21754 від 15.11.2017.

15.11.2017 , відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження.

При примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження 13.06.2014 винесено постанову про арешт всього майна боржника та постанову про арешт коштів боржника від 13.06.2014 та від 12.04.2018, якими накладено арешт на всі розрахункові рахунки в ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК», ПАТ «Креді Агріколь Банк», ПАТ «КБ»Хрещатик», ПАТ «Банк Таврика», ПАТ АБ «Укргазбанк», Київське ГРУ ПАТ КБ «Приват Банк», м. Київ, ПАТ «Банк Форум», Миколаївська філія АКБ «Правекс Банк», ПАТ «Державний Ощадбанк України» в особі Філії СОУ «Державний Ощадбанк України», ПАТ КБ «Надра», ПАТ «Укрсоцбанк».

Згідно відповідей банківських установ, з акумульовані кошти для виконання постанов на рахунках відсутні.

Згідно довідки Територіального сервісного центр 5946 РСЦ МВС в Сумській області, за ДП «Новосуханівський спиртзавод» зареєстроване рухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що 23.06.2015 державним виконавцем здійснено опис та арешт належного боржнику рухомого майна, а саме 10 одиниць транспортних засобів, а саме: ЗИЛ 138А, НОМЕР_1 в неробочому стані, ЗИЛ ММЗ-4502, самохвал, НОМЕР_2, в неробочому стані, ЗИЛ 442160, сідловий тягач-НОМЕР_3, в неробочому стані, КАМАЗ 35410, 1990, НОМЕР_4, в неробочому стані, кранова установка КС-2561К, 1992, НОМЕР_5, в неробочому стані, ВА321061, 1998, НОМЕР_5, в неробочому стані, УАЗ 31512, 1990, НОМЕР_6, в неробочому стані, лінія розливу, дизельний електрогенератор в неробочому стані, автонавантажувач, про що складено відповідний акт. Проведення експертної оцінки ускладнилось в зв'язку з необхідністю додаткової ідентифікації транспортних засобів та витребуванням техдокументації.

18.08.2016 відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 17 Розділ VIII Інструкції з організацій примусового виконання рішень, до відділу надійшов звіт про незалежну оцінку майна згідно якого, вартість описаного майна складає 209500,00грн.

11.11.2016 описане майно передано на реалізацію СФ ДП «Сетам».

Відповідно до розділу II Порядку реалізації арештованого майна, майно реалізоване СФ ДП «Сетам». Кошти від реалізації арештованого майна перераховано в період з 04.01.2017по 01.03.2017 на рахунок стягувачів за виконавчими документами про стягнення заробітної плати в порядку ст. 44 Закону Украіни «Про виконавче провадження».

Постановою державного виконавця від 12.12.2017 описано та арештовано рухоме майно ДП «Новосуханівський спиртзавод» в кількості 7 одиниць транспортних засобів, а саме: СА33507, 1988, 3730 СУН, синій, № двигуна 115706; ГАЗ 3110, 2002, фіолетовий, легковий, седан-В, 03293СВ; Екскаватор колісний, 1989, 03449СА; Трактор колвсний, Т-150К, 2000 (1997), 03447СА; Причіп 2-ПТС-4, 1991, 00345СА; Причіп ППЦ Ш4-ВВМ-12,1991, жовтий, 01424СВ, напівпричіп-цистерна харчова; Ємність на колесах (жижорозкидач), 1,5куб. м.

24.01.2018 відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 17 Розділ VIII Інструкції з організацій примусового виконання рішень, до відділу надійшов звіт про незалежну оцінку майна згідно якого, вартість описаного майна складає 407750,00грн.

29.01.2018 описане майно передано на реалізацію СФ ДП «Сетам».

Відповідно до розділу II Порядку реалізації арештованого майна, майно реалізоване СФ ДП «Сетам». Кошти від реалізації арештованого майна 27.03.2018-13.04.20189 перераховано на рахунок стягувачів за виконавчими документами про стягнення заробітної плати у відповідності до ст. 45, ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження».

Після проведення електронних торгів ДП «Сетам», 2 одиниці транспорту, що не були реалізовані, а саме: трактор колісний Т-150К та причіп ППЦ Ш4-ВВМ-12 запропоновано стягувачам щодо вирішення питання про залишення за собою в рахунок погашення боргу за ціною третіх електронних торгів. Даний лист, зокрема, надісланий і на адресу Колосовського А.І за вих. 11967 від 27.04.2018.

Пропозицій від стягувачів щодо залишення за собою нереалізованого майна до відділу не надходило.

На 11.10.2018 на виконанні у відділі перебуває 4 виконавчі провадження про стягнення заборгованості із заробітної плати в загальному розмірі 41593,31грн.

08.08.2018 постановою державного виконавця описано 7 одиниць техніки ДП «Новосуханівський спиртовий завод».

Згідно звіту про незалежну оцінку майна від 28.09.2018 ринкова вартість майна становить:

- Станок столярний (1шт.)-5040грн.

- Станок свердлильний СНВШ-1 (2шт.)-2хЗ 090=6180грн.

- Станок шліфувальний (1шт.)-3290грн.

- Станок токарний, Кролевецький з-д., (2 шт.)-2х37260=74520,00грн.

- Станок токарний, Єреванський з-д, (Ішт.)-З 7260грн. Загальна вартість описаного майна складає 126290,00грн. без ПДВ

09.10.2018 описане та арештоване майно передано на реалізацію до ДП «Сетам»

Відповідно до Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», встановлено мораторій на примусову реалізацію на застосування примусової реалізації майна державних підприємств, крім відчуження шляхом звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, які підлягають виконанню Державною виконавчою службою щодо виплати заробітної плати та інших витрат, що належать працівнику в зв'язку з трудовими правовідносинами.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення до господарського суду зі скаргою на бездіяльність органу примусового виконання стягувач зазначає неправомірну, на його думку, бездіяльність державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Бистрової Наталії Борисівни та начальника Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області в частині незастосування Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», в частині неподання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документів та відомостей, необхідних для перерахування фізичній особі-підприємцю Колосовському Анатолію Івановичу коштів

Отже, предметом даного судового розгляду є вимоги стягувача про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця, яка полягає у невиконанні відділом примусового виконання рішень вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» щодо передачі виконавчого документа до органу Держказначейства для його виконання за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду; і зобов'язання державного виконавця подати до вказаного органу документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, стягуваних за рішенням суду.

Частиною 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. При цьому, строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Так, за визначенням ч. 2 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на приписи якої посилається стягувач, у разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Разом з тим, за ч. 3 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (зі змінами, внесеними Законами № 583-VII від 19.09.2013, № 1404-VIII від 02.06.2016) протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що виконавче провадження № 55163011 перебуває на стадії виконання, триває реалізація майна боржника, виконавчі дії з примусового виконання спірного наказу вчиняються в межах зведеного виконавчого провадження.

За визначенням п. 2-4, 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо:

- у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

- стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;

- стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа;

- законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Матеріали справи не містять доказів наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п. 2-4, 9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (зазначені підстави не наведені також скаржником у скарзі), що виключає обов'язок керівника відповідного органу державної виконавчої служби вчинити дії згідно із ч. 3 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Посилання позивача, що невиконання судового рішення понад шість місяців з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є самостійною підставою для звернення до Казначейства з відповідними документами, незалежно від встановлення державним виконавцем підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, тому наказ № 13/156-10 від 17.12.2010 підлягає виконанню за рахунок коштів Державної казначейської служби України за бюджетною програмою, суд відхиляє як неправомірні. Погашення заборгованості боржника за рахунок бюджетної програми за наявності майна та відкритих рахунків боржника не відповідає приписам Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Жодних посилань на бездіяльність державного виконавця щодо розшуку майна, на яке може бути звернуто стягнення, або рахунків боржника позивачем не наведено, як не надано і відповідних доказів.

На підставі вищезазначеного суд дійшов висновку, що скарга на протиправні дії державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Бистрової Наталії Борисівни та начальника Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, що полягають у незастосування Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та неподанні до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документів та відомостей, необхідних для перерахування фізичній особі-підприємцю Колосовському Анатолію Івановичу коштів відповідно до наказу № 13/156-10 від 17.12.2010 є необґрунтованою і у суду відсутні підстави для задоволення скарги Фізичної особи - підприємця Колосовського Анатолія Івановича.

Окрім цього, суд зауважує скаржнику, що як вбачається з матеріалів справи, 03.10.2017 ухвалою суду поновлено строк пред'явлення до виконання наказу господарського суду Сумської області, виданого 17.12.2010 на примусове виконання рішення господарського суду Сумської області від 02.12.2010 у справі № 13/156-10.

В зв'язку з цим після поновлення строку пред'явлення наказу до виконання, сам скаржник - фізична особа - підприємець Колосовський Анатолій Іванович міг і повинен був звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів з відповідним наказом. Тим більше, строк пред'явлення наказу до виконання не скінчився, і на сьогодні фізична особа - підприємець Колосовський Анатолій Іванович має право, відповідно до ч.1 п.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" подати письмову заяву до Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про повернення виконавчого документа і в подальшому звернутися самостійно до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів щодо виконання наказу від 17.12.2010.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 235, 339, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні скарги фізичної особи-підприємця Колосовському Анатолію Івановичу на бездіяльність державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Бистрової Наталії Борисівни та начальника Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області у справі № 13/156-10

2. Копію даної ухвали направити сторонам у справі та Сумському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки згідно ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Ухвалу оголошено в судовому засіданні 17.10.2018.

Повний текст ухвали складено 22.10.2018.

Суддя Н.О. Спиридонова