Р І Ш Е Н Н Я

16 жовтня 2018 року Справа № 913/383/18

Провадження №1/913/383/18

За позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Сватове-тепло, м. Сватове Луганської області

про стягнення 603 грн. 27 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Без проведення судового засідання та виклику сторін

Суть спору: про стягнення 32 грн. 00 коп. 3% річних та 571 грн. 27 коп. пені за договором купівлі-продажу природного газу від 24.11.2014 № 2022/15-ТЕ-20.

Особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження регулюються ст. 252 ГПК України, згідно з якою суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, яка розглядається судом за правилами спрощеного позовного провадження, суд встановив, що спір між сторонами виник з наступних причин.

Так, між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України та ОСОБА_1 підприємством Сватове тепло (відповідачем) було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2022/15-ТЕ-20 з додатковими угодами №№ 1-5, за умовами яких продавець зобовязався передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 6.1 договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на виконання умов вказаного договору він передав у власність відповідача природний газ за актами приймання-передачі: від 31.01.2015 на суму 7950 грн. 76 коп., від 28.02.2015 на суму 6848 грн. 42 коп., від 31.03.2015 на суму 5979 грн. 12 коп., від 30.04.2015 на суму 5398 грн. 73 коп., від 30.11.2015 на суму 6853 грн. 96 коп., від 31.12.2015 на суму 17154 грн. 34 коп. на загальну суму 50185 грн. 33 коп.

Оскільки оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно на порушення умов п. 6.1. договору, за яким остаточна оплата за газ мала здійснюватися до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, позивачем нараховані вимоги на підставі ст. 625 ЦК України у вигляді 3% в сумі 32 грн. 00 коп. (з 17.02.2015 по 19.03.2015, з 17.03.2015 по 25.03.2015, з 15.04.2015 по 21.04.2015, з 15.05.2015 по 05.07.2015) .

Також, у звязку з порушенням споживачем строків оплати газу, передбачених договором, позивач нарахував пеню у розмірі 571 грн. 27 коп. у відповідності до п. 7.2 договору, яким передбачена сплата пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, які заявлені до стягнення.

Відповідач у відзиві на позовну заяву за листом від 28.06.2016 № 96 проти позову заперечує з посиланням на Закон України Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси від 13.01.2015 № 85-VІІІ.

Статтею 2 цього Закону встановлено мораторій на час, визначений у ст. 1 цього Закону, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами - виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції. Комунальне підприємство Сватове-тепло є виробником житлово-комунальних послуг, місцем знаходженням та діяльності якого є м. Сватове Луганської області.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ним докази, суд дійшов висновку про часткову обгрунтованість позову та його не повне задоволення, виходячи з наступного.

Так, згідно ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, у яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Як передбачено ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Факти купівлі-продажу природного газу підтверджуються підписаними сторонами акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2015 на суму 7950 грн. 76 коп., від 28.02.2015 на суму 6848 грн. 42 коп., від 31.03.2015 на суму 5979 грн. 12 коп., від 30.04.2015 на суму 5398 грн. 73 коп., від 30.11.2015 на суму 6853 грн. 96 коп., від 31.12.2015 на суму 17154 грн. 34 коп.

Відповідач не заперечує несвоєчасне проведення розрахунків за грошовими зобовязаннями, які виникли у період з січня по листопад 2015 року, що є порушенням умов договору купівлі-продажу природного газу № 2022/15-ТЕ-20.

У відповідності зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватись належним чином, зокрема, відповідно до умов договору.

За таких обставин вимоги про стягнення 32 грн. 00 коп. 3% річних (за періоди (з 17.02.2015 по 19.03.2015 на суму 18 грн. 21 коп., з 17.03.2015 по 25.03.2015 на суму 2 грн. 92 коп., з 15.04.2015 по 21.04.2015 на суму 1 грн. 12 коп., з 15.05.2015 по 05.07.2015 на суму 9 грн. 75 коп.) є підтвердженими матеріалами справи та такими, що відповідають ст. 625 ЦК України, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо вимог позивача про стягнення пені у сумі 571 грн. 27 коп., то вони є необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на території проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси від 13.01.2015 № 85-VIII (набрав чинності з 07.02.2015) у редакції Закону України від 25.12.2015 № 928- VIII встановлено мораторій на час, визначений статтею 1 цього Закону (дію якої зупинено до завершення антитерористичної операції) на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавцем є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, а виробником - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги (ст.1 Закону України Про житлово-комунальні послуги).

Комунальне підприємство Сватове-тепло визначено виконавцем послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води згідно рішення Сватівської міської ради від 17.11.2009 Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг на території м. Сватове.

Відповідно до Статуту КП Сватове-Тепло (п. 2.1) підприємство створено з метою якісного і безперебійного надання послуг населенню та підприємствам міста Сватове по забезпеченню теплом, надійної експлуатації котельних і теплових мереж.

Водночас, відповідач здійснює свою господарську діяльність у м. Сватове Луганської області, яке входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затв. розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р (чинного у спірний період нарахування пені з 17.02.2015 по 05.07.2015).

Відповідно до п. 6 Статуту ПАТ НАК Нафтогаз України предметом діяльності Компанії є, зокрема: видобування нафти і природного газу; постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за нерегульованим тарифом; постачання природного газу за регульованим тарифом.

Враховуючи те, що природний газ є енергетичним ресурсом, а гарантованим постачальником цього ресурсу є підприємство позивача, він є постачальником енергоресурсу.

Відтак, оскільки відповідач є виконавцем/виробником житлово-комунальних послуг, діяльність та потужності якого спрямовані на надання/вироблення відповідних послуг на території проведення антитерористичної операції, приймаючи до уваги, що ПАТ НАК Нафтогаз України є постачальником енергоресурсу, наведені вище положення Закону України від 13.01.2015 № 85-VIII розповсюджують свою дію на правовідносини сторін, які виникли внаслідок невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 2022/15-ТЕ-20 від 24.11.2014.

За змістом Закону України Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на території проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси від 13.01.2015 № 85-VIII мораторій на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій на період проведення антитерористичної операції триває до завершення цих заходів.

Згідно з розрахунком позивача пеню нараховано з 17.02.2015 по 19.03.2015 на суму 295 грн. 57 коп., з 17.03.2015 по 25.03.2015 на суму 58 грн. 29 коп., з 15.04.2015 по 21.04.2015 на суму 22 грн. 41 коп., з 15.05.2015 по 05.07.2015 на суму 195 грн. 00 коп., коли був чинним Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затв. розпорядженням КМ України від 02.12.2015 № 1275-р.

Розпорядженням КМ України від 07.02.2018 № 79-р внесено зміни до вказаного Переліку.

Таким чином, нарахування позивачем пені у сумі 571 грн. 27 коп. за вказаний період з 17.02.2015 по 05.07.2015 протирічить Закону України від 13.01.2015 № 85-VIII.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню на суму 32 грн. 00 коп. 3% річних. У задоволенні решти вимог по пені слід відмовити за необґрунтованістю.

Судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 93 грн. 46 коп. судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232-233, 236-241 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Сватове-тепло, м. Сватове Луганської області, вул. Садова, буд. 91, ідент. код 35130308 на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ідент. код 20077720 - 32 грн. 00 коп. 3% річних та 93 грн. 46 коп. судового збору, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні позову на суму 571 грн. 27 коп. пені відмовити. У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення 20.10.2018.

Суддя Н.М.Зюбанова