ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
12.10.2018 Справа №905/1871/18
Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., розглянувши матеріали господарської справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою б/н від 28.08.2018р. до ОСОБА_3 про: 1) визнання права власності за договором купівлі-продажу від 04.10.2004р. на будівлю пометосховища 1974 року будівництва; 2) визнання права власності за договором купівлі-продажу від 04.10.2004р. на будівлю яйцескладу 1974 року будівництва; 3) визнання права власності за договором купівлі-продажу від 04.10.2004р. на будівлю інкубатора 1974 року будівництва.
За висновками суду, вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного:
За приписами п.1 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.
Відповідно до порядку надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів, встановленого ч.1 ст.172 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.
За змістом п.61 Правил надання поштового звязку, затверджених постановою №270 від 05.03.2009 Кабінету Міністрів України, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.
За таких обставин, належним доказом надіслання копії позовної заяви з доданими до неї всіма документами є опис вкладення відправленої поштової кореспонденції, засвідчений підписом працівника відділення поштового звязку та відбитком календарного штемпеля цього відділення.
Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.7, 13 Господарського процесуального кодексу України.
Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.
Проте, всупереч вимог п.1 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України, позивачем до матеріалів позову не надано доказів направлення позовної заяви з додатками сторонам у справі.
Будь-яких доказів направлення вказаної позовної заяви на адресу відповідача, заявником не представлено.
З огляду на наведене, за висновками суду, заявником не виконано належним чином вимоги п.1 ч.1 ст.164, ч.1 ст.172 Господарського процесуального кодексу України щодо направлення на адреси сторін позовної заяви з додатками.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч.2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовій збір».
Згідно з ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Статтею ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За приписами п.2 ч.2. ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зі змісту п.2 ч.1 ст.163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.
Позовними вимогами є: 1) визнання права власності за договором купівлі-продажу від 04.10.2004р. на будівлю пометосховища 1974 року будівництва; 2) визнання права власності за договором купівлі-продажу від 04.10.2004р. на будівлю яйцескладу 1974 року будівництва; 3) визнання права власності за договором купівлі-продажу від 04.10.2004р. на будівлю інкубатора 1974 року будівництва.
Отже, позивач просить суд визнати право власності за 3 (трьома) договорами, які є окремими вимогами, у звязку з чим останній повинен був сплатити судовий збір у розмірі 5 286 грн. (1762х3).
Згідно з додатків до матеріалів позову, позивачем судовий збір сплачений в розмірі 1762,00 грн., що є порушенням до вимог Закону України "Про судовий збір".
Крім того, за приписами ч.1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.
Як вбачається з ч.2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до суду мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
У своєму позові від 28.08.2018 позивачем та відповідачем визначені громадяни України, що суперечить нормам господарського процесуального законодавства.
Як вбачається з копій спірних договорів, сторонами за ними є КСП «Новоселидівська птахофабрика» та селянське (фермерське) господарство «Олександрівське», які є юридичними особами та відповідно Господарського процесуального кодексу України мають право бути сторонами у господарському процесі.
Згідно з частини другої статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Частинами 2, 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
Відповідно до п. 5.27 Вимог до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, затверджених Наказом Держспоживстандарту України 07.04.2003 №55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.
Судом встановлено, що до позовної заяви додано не завірені у встановленому порядку ксерокопії письмових документів, які не можуть вважатись належними доказами в розумінні ст. 91 Господарського процесуального кодексу України.
За приписами ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
З огляду на встановлені судом обставини та норми чинного процесуального законодавства, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху.
За таких обставин, керуючись ст.ст. 91, 162, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
1.Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - залишити без руху.
2.Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки, шляхом визначення, у відповідності до ст.4 Господарського процесуального кодексу України, належного позивача та відповідача у справі та, крім того надання до суду:
- доказів відправлення копії позовної заяви і доданих до неї документів Відповідачу;
- доказів оплатити судового збору у розмірі 5286 грн;
- доказів, на які містяться посилання у позовній заяві завірених належним чином у відповідності до п. 5.27 Вимог до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, затверджених Наказом Держспоживстандарту України 07.04.2003 №55.
Встановити позивачу строк усунення недоліків до 22 жовтня 2018 року.
3. Роз'яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.
Ухвала набрала чинності з дати підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Е.В. Зекунов