ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"08" жовтня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1167/18

Господарський суд Одеської області у складі

судді Волкова Р.В.,

секретар судового засідання - Кришталь Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» (пр-т. Гагаріна, 12-А, м.Одеса, 65039)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНА» (пр-т. Шевченка, буд. 4-Л, м. Одеса, 65044)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053), та на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД КО» (вул. Академіка Богомольця, буд.2, м. Харків, 61064), Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС РЕНТАЛС» (вул. Пантелеймонівська, 25, м. Одеса, 65012)

про застосування наслідків недійсності договору про розірвання іпотечного договору

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №230318/2 від 23.03.2018 р.);

Від відповідача: не з'явився;

Від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (третя особа): не зявився;

Від ТОВ «ФОРВАРД КО» (третя особа): не зявився;

Від ТОВ «БІЗНЕС РЕНТАЛС» (третя особа): не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК» звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНА» про застосування наслідків недійсності договору про розірвання іпотечного договору.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.06.2018 р. позовну заяву залишено без руху у звязку з невиконанням позивачем вимог п.7 ч.3 ст. 162 ГПК України, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви. 26.06.2018 р. ухвалою господарського суду Одеської області було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.07.2018 р.

02.07.2018 р. до господарського суду Одеської області надійшло клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Враховуючи відсутність можливості для задоволення клопотання, його було залишено без задоволення ухвалою господарського суду Одеської області від 05.07.2018 р. Також 02.07.2018 р. до суду надійшло клопотання про врахування правових висновків Верховного Суду (вх. №13146/18).

Судове засідання по справі №916/1167/18, призначене на 25.07.2018 р., не відбулося у звязку з перебуванням судді у відрядженні, ухвалою від 31.07.2018 р. підготовче засідання було призначено на 13.08.2018 р.

У судове засідання 13.08.2018 р. зявився представник позивача, відповідач явку свого представника не забезпечив, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.08.2018 р. було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД КО»; залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС РЕНТАЛС»; залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб; підготовче засідання відкладено на 28.08.2018 р.; задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

28.08.2018 р. у судове засідання зявився представник позивача, відповідач явку свого представника не забезпечив, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, представники не зявились, жодних клопотань чи заяв не надходило. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, зявився представник. Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.08.2018 р. було завершено підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 07.09.2018 р.

07.09.2018 р. від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до суду надійшли письмові пояснення по справі (вх. №1829/18). У судове засідання 07.09.2018 р. представники сторін та третіх осіб не зявились, суд ухвалив відкласти розгляд справи на 08.10.2018 р.

17.09.2018 р. до господарського суду Одеської області надійшло клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.10.2018 р. у задоволенні клопотання було відмовлено, проте у подальшому зясувалось, що у господарському суді Одеської області є вільний час для розгляду справи в режимі відеоконференції, та ухвалою суду від 03.10.2018 р. клопотання представника позивача було задоволено.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб під час розгляду справи судом було підтримано заявлені ПАТ «ІМЕКСБАНК» позовні вимоги з підстав їх законності та обґрунтованості, у звязку з чим третя особа просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Треті особи ТОВ «ФОРВАРД КО», ТОВ «БІЗНЕС РЕНТАЛС» не скористались правом на участь своїх представників у судових засіданнях по даній справі, письмових пояснень від даних учасників судового процесу до суду не надходило.

08.10.2018 р., в день винесення рішення, до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 20418/18), який переданий канцелярією до суду після проведення судового засідання. У судове засідання зявився представник позивача, відповідач явку свого представника не забезпечив. Представники третіх осіб до судового засідання не зявились.

У судовому засіданні 08.10.2018 р. оголошені вступна та резолютивна частина рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

19.11.2013 р. між ПАТ «ІМЕКСБАНК» (Кредитор, Іпотекодержатель, Банк) та ТОВ «ФОРВАРД КО» (Позичальник) був укладений кредитний договір про відкриття кредитної лінії №86/13 (Кредитний договір), за умовами якого Банк зобовязується надати Позичальнику кредит шляхом відкриття кредитної лінії на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Згідно з п.1.1.1. Кредитного договору, з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою №1 від 04.09.2014 р.), надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами або в повній сумі на умовах, визначених цим договором в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості до 2 150 000,00 грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки 12% річних у доларах США, 18% річних у гривні та кінцевим терміном погашення заборгованості до 30.06.2021 р. включно на умовах, визначених кредитним договором.

П. 1.3 Кредитного договору передбачено, що у якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобовязань Кредитор не пізніше 29.11.2013 р. укладає із майновим поручителем ТОВ «УКРАЇНА»:

- договір іпотеки, предметом якого є зблоковані котеджі (апартаменти) Туристично-оздоровчого комплексу, групи зблокованих 2-3-х етажних котеджів з підземним паркінгом (ІІ-а черга будівництва), що розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Дальницька с/рада, масив «Золотий Бугаз», 18:

- корпус «Д», апартамент № 130, загальною площею 84,8 кв.м.;

- корпус «Е», апартамент № 164, загальною площею 84,8 кв.м.;

- майнові права на зблоковані котеджі (апартаменти) Туристично-оздоровчого комплексу, групи зблокованих 2-3-х етажних котеджів з підземним паркінгом (ІІ-а черга будівництва), що розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с/рада Дальницька, масив ОСОБА_2 №18 (вісімнадцять):

- корпус «Ж»: апартаменти 208 (двісті вісім), будівельною площею 80 кв.м.: апартаменти 209 (двісті дев'ять), будівельною площею 80 кв.м.; апартаменти 210 (двісті десять), будівельною площею 80 кв. м.: апартаменти 211 (двісті одинадцять), будівельною площею 80 кв. м.; апартаменти 212 (двісті дванадцять), будівельною площею 80 кв. м.; апартаменти 213 (двісті тринадцять),будівельною площею 80 кв. м., апартаменти 214 (двісті чотирнадцять), будівельною площею 80 кв. м.,

- корпус «Е», апартаменти 171 (сто сімдесят один), будівельною площею 80 кв. м.

26.11.2013 р. в забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНА» (Майновий поручитель, Іпотекодавець) був укладений Іпотечний договір, посвідчений 26.11.2013 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за реєстровим номером 5083 (Іпотечний договір-1), відповідно до умов якого банку в іпотеку було передано, у тому числі, майнові права на зблоковані котеджі (апартаменти) Туристично-оздоровчого комплексу, групи зблокованих 2-3-х етажних котеджів з підземним паркінгом, що розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с/рада Дальницька, масив «Золотий Бугаз» №18 (вісімнадцять): корпус «Е», ап. 171 (сто сімдесят один), будівельною площею 80 кв.м.

26.11.2013 р. також в забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНА» (Майновий поручитель, Іпотекодавець) був укладений Іпотечний договір, посвідчений 26.11.2013 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за реєстровим номером 5092 (Іпотечний договір-2), відповідно до умов якого банку в іпотеку було передано нерухоме майно, у тому числі: апартамент № 164 (сто шістдесят чотири) двоповерхового зблокованого дачного котеджу, житловою площею 74,9 кв.м., загальною площею 84,8 кв.м., що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с/рада Дальницька, «Золотий Бугаз» масив 18 (вісімнадцять), корпус «Е».

Пунктом 3.2.10. Кредитного договору, в редакції додаткової угоди №1 від 04.09.2014р., передбачено, що у випадку непогашення кредиту та/або процентів кредитор має право звернути стягнення на предмет застави (іпотеки) та в інших випадках, встановлених цим договором або законодавством України. У разі прийняття застави, яка є забезпеченням за двома (або більше) кредитними операціями, у тому числі за договором наступної застави, якщо погашення боргу за одним із таких кредитів прострочено понад 30 календарних днів, банк має право на дострокове стягнення боргу за всіма іншими кредитами та/або його дострокове погашення за рахунок реалізації предмета застави.

Додатковою угодою №2 від 23.12.2014 р. до Кредитного договору було внесено зміни та викладено 1.3. в наступній редакції: «У якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобовязань щодо погашення Кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги Кредитор, не пізніше 31.12.2014 року укладає із майновим поручителем АТ Футбольний клуб «Чорноморець» іпотечний договір, за яким в іпотеку надаються нежитлові будівлі центрального стадіону «Чорноморець», загальною площею 80.289,0 кв. м, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська (вилиця Енгельса), будинок 1/20, заставною вартістю 7 800 000 000,00 грн., згідно оцінки ТОВ «АППРАЙЗЕР»».

Банком було виконано зобовязання за Кредитним договором, надано Позичальнику кредитні кошти у розмірі, обумовленому Договором, однак Позичальником обовязки за Кредитним договором не виконані, що підтверджується судовим рішенням господарського суду Одеської області від 21.10.2015 р. у справі №916/1835/15, яким на користь Банку з Позичальника стягнуто заборгованість за Кредитним договором. Зазначене рішення набрало законної сили.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015 р. №50 «Про віднесення АТ «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) було прийнято рішення від 26.01.2015 р. №16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «ІМЕКСБАНК», згідно з яким з 27.01.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «ІМЕКСБАНК».

02.03.2015 р. Наказом Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» № 66-в було створено комісію, якій наказано у строк до 20.03.2015 р. здійснити детальну перевірку правочинів (у тому числі договорів), укладених або розірваних в період з 27.01.2014 р. по 27.01.2015 р., які підпадають під критерії, зазначені в ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Результати перевірки було оформлено актом, який долучено до матеріалів справи. Згідно зі вказаним актом встановлено нікчемність правочинів, зокрема, на підставі п.1 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Актом встановлено, що протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» за короткий проміжок часу, переважно, протягом листопада-грудня 2014 р. відбулось вилучення ліквідних предметів застави та іпотеки шляхом укладення додаткових договорів та договорів про розірвання відповідних договорів застави та іпотеки.

Так, 27.12.2014 р. між Банком та ТОВ «УКРАЇНА» був укладений Договір про розірвання іпотечного договору, посвідчений того ж дня приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №6255 (Договір про розірвання-1). На підставі цього Договору було знято заборону відчуження, у тому числі, майнових прав на зблоковані котеджі (апартаменти) Туристично-оздоровчого комплексу, групи зблокованих 2-3-х етажних котеджів з підземним паркінгом, що розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с/рада Дальницька, масив «Золотий Бугаз» №18 (вісімнадцять): корпус «Е», ап. 171 (сто сімдесят один), будівельною площею 80 кв.м. До Державного реєстру речових прав внесено відповідні записи щодо припинення державної реєстрації обтяжень іншого речового права.

Також, 27.12.2014 р. між Банком та ТОВ «УКРАЇНА» був укладений Договір про розірвання іпотечного договору, посвідчений того ж дня приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №6202 (Договір про розірвання-2), за умовами якого сторони дійшли згоди розірвати Іпотечний договір-2. На підставі цього Договору було знято заборону відчуження, у тому числі, нерухомого майна - апартаменту № 164 (сто шістдесят чотири) двоповерхового зблокованого дачного котеджу, житловою площею 74,9 кв.м., загальною площею 84,8 кв.м., що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с/рада Дальницька, «Золотий Бугаз» масив 18 (вісімнадцять), корпус «Е». До Державного реєстру речових прав внесено відповідні записи щодо припинення державної реєстрації обтяжень іншого речового права.

На виконання приписів ч.2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноваженою особою Фонду 22.01.2016 р. відповідачу направлено повідомлення (вих. №139 від 15.01.2016 р.) про нікчемність:

- Договору про розірвання Іпотечного договору з майновим поручителем, посвідченого 26.12.2014 р. ОСОБА_3, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, який зареєстрований в реєстрі за №6202, укладеного між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНА» () та АТ «ІМЕКСБАНК», який зареєстрований в реєстрі за №5092;

- Договору про розірвання Іпотечного договору з майновим поручителем, посвідченого 26.12.2014 р. ОСОБА_3, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, який зареєстрований в реєстрі за №6255, укладеного між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНА» () та АТ «ІМЕКСБАНК», який зареєстрований в реєстрі за №5083, -

з підстав, передбачених ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Наведені обставини, на думку позивача, свідчать, що ПАТ «ІМЕКСБАНК», розірвавши іпотечні договору з майновим поручителем, які забезпечували виконання зобовязання ТОВ «ФОРВАРД КО» за Кредитним договором, укладеним з Позивачем, за наявності непогашеної заборгованості ТОВ «ФОРВАРД КО» за цим договором, відмовилося від власних майнових вимог до іпотекодавця за дійсним договором забезпечення, а також від своїх прав звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості боржника, що у подальшому призвело до неплатоспроможності банку, тому оспорювані договори відповідно до п.1 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є нікчемними. У звязку з цим позивач просить суд застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Ч.4 ст.3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

За змістом ст.ст. 3, 7, 33 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на час укладення Договору іпотеки) іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Також, відповідно до ч.1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 190 ЦК України, майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

З аналізу наведених норм вбачається, що іпотекодержатель набуває права майнової вимоги на підставі іпотечного договору з моменту його нотаріального посвідчення/державної реєстрації. Реалізація цього права іпотекодержателем (задоволення забезпеченої іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання відбувається шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Застава є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобовязання; заставодержатель набуває права майнової вимоги на підставі, зокрема, договору, що встановлює зобовязальні відносини між особою, яка забезпечує виконання основного зобовязання боржника, та кредитором боржника, з моменту укладення/нотаріального посвідчення цього договору.

Відповідно до ч.1 ст. 604 ЦК України, зобов'язання припиняється за домовленістю сторін. Згідно з приписами ст. 605 ЦК України, зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

За змістом ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 2, п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті. Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з тієї підстави, що банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог.

Матеріалами справи встановлено, що за Договорами про розірвання іпотечного договору з майновим поручителем, Кредитор (позивач) відмовився від прав вимоги на стягнення: майнових прав на зблоковані котеджі (апартаменти) Туристично-оздоровчого комплексу, групи зблокованих 2-3-х етажних котеджів з підземним паркінгом, що розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с/рада Дальницька, масив «Золотий Бугаз» №18 (вісімнадцять): корпус «Е», ап. 171 (сто сімдесят один), будівельною площею 80 кв.м.; нерухомого майна - апартаментів № 164 (сто шістдесят чотири) двоповерхового зблокованого дачного котеджу, житловою площею 74,9 кв.м., загальною площею 84,8 кв.м., що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с/рада Дальницька, «Золотий Бугаз» масив 18 (вісімнадцять), корпус «Е».

Іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобовязання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобовязанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобовязання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобовязань або зменшити їх.

Виконання забезпечувального зобовязання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення своїх вимог за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобовязання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого преважного права.

Відмова від зобов'язального майнового права є способом відчуження права за умови оплатності або може розглядатися як прощення боргу в разі безоплатності.

Розірвавши Іпотечні договори, Банк відмовився від майнових вимог до Іпотекодавця за дійсними договорами забезпечення за наявності непогашеної заборгованості Позичальника ТОВ «ФОРВАРД КО» за Кредитним договором, що підтверджується рішенням господарського суду Одеської області від 21.10.2015 року у справі №916/1835/15.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах № 3-598гс17 (справа №914/1315/16), № 3-597гс17 (справа №914/1318/16).

Отже, недійсність правочинів неплатоспроможного банку, згідно з якими банк відмовився від власних майнових вимог, установлено законом, такі правочини є недійсними незалежно від часу їх виявлення уповноваженою особою Фонду, за умови якщо вони вчинені банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку.

Обставини звернення до суду з вимогами стягнення заборгованості підтверджують факт нікчемності правочинів про розірвання договорів забезпечення з огляду на відмову банку від власних майнових вимог до заставодавця, а також від свої прав звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості боржника, наявність якої установлено зазначеним судовим рішенням. Наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права.

Підсумовуючи викладене вище, керуючись приписами ст. ст. 215 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», господарський суд доходить висновку про обґрунтованість доводів ПАТ «ІМЕКСБАНК» щодо нікчемності договорів про розірвання іпотечних договорів від 27.12.2014 р.

При вирішенні питання щодо наявності правових підстав для застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 4, ч. 5 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч.2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Згідно з п. п. 5, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року №9 вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Реституція як спосіб захисту цивільного права (ч.1 ст. 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Відповідно до п.2.5.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» за змістом ч.2 ст. 215 ЦК України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Приписами ст. ч. 2 ст. 3, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» п.2 ч.6 ст.37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Оскільки правовим наслідком укладення між сторонами по справі нікчемного договору є внесення до державного реєстру відомостей про припинення іпотеки, господарський суд доходить висновку, що поновлення прав позивача як іпотекодержателя шляхом скасування державної реєстрації припинення іпотеки, є належним способом захисту порушеного права ПАТ «ІМЕКСБАНК», оскільки в такому випадку сторони повертаються до стану, який існував до моменту укладенні нікчемного договору.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про наявність правових підстав для застосування наслідків недійсності договорів про розірвання іпотечних договорів від 27.12.2014 р., укладених між сторонами по справі шляхом скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень про припинення іпотеки, що має наслідком необхідність задоволення позовних вимог ПАТ «ІМЕКСБАНК» у повному обсязі.

Слід також зазначити, що питання нікчемності тих правочинів, які є предметом даної справи, було розглянуто у справі №922/2599/17 за позовом ПАТ "ІМЕКСБАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА", Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРВАРД КО", Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Ренталс" про застосування наслідків недійсності правочинну та зміну договору. За результатами розгляду справи позовну заяву ПАТ "ІМЕКСБАНК" було задоволено частково, рішення суду набрало законної сили.

Господарським судом критично сприймаються доводи відповідача щодо заміни первісного забезпечення новим - іпотекою нежитлових будівель центрального стадіону «ЧОРОМОРЕЦЬ» та припинення зобовязань позичальника з огляду на наступне. Як вбачається зі змісту відзиву на позов, відповідач наголошує на припиненні зобовязань за іпотечним договором з огляду на передання в іпотеку іншого майна. Також відповідач наголошує на тому, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобовязання є недійсними в силу ч.4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку».

Згідно зі ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Характерною ознакою для новації є укладення нового зобов'язання, що є підставою для припинення попереднього зобов'язання, при цьому нове зобов'язання укладається між тими ж сторонами. Проте, як було встановлено судом під час розгляду справи нежитлові будівлі центрального стадіону «ЧОРНОМОРЕЦЬ» були передані в іпотеку ПАТ «ІМЕКСБАНК» на підставі іпотечного договору від 25.12.2014 р., укладеного з ПрАТ «Футбольний клуб «Чорноморець», а, отже, підстави вважати припиненим зобовязання ТОВ «УКРАЇНА» за іпотечним договором від 25.09.2014 р. з наведених мотивів відсутні.

Щодо припинення зобовязання за Кредитним договором внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки та реєстрації за позивачем права власності на нежитлові будівлі центрального стадіону «ЧОРНОМОРЕЦЬ», то необхідно зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують погашення заборгованості за вказаним кредитним договором.

Крім того, що суд зауважує, що питання виникнення, зміни чи припинення основних зобовязань позичальників за кредитними договорами не входять до предмета доказування у межах даної справи.

Предметом спору по даній справі є правовідносини, які склалися між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ «УКРАЇНА», в межах застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Наслідком недійсності правочину є повернення сторін у попередній стан в силу законодавчих приписів, що не потребує дослідження судом питань припинення зобовязань третіх осіб, в даному випадку боржників за кредитними угодами, які не були учасниками недійсного правочину.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, позов ПАТ «ІМЕКСБАНК» до ТОВ «УКРАЇНА» підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви розподіляються відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» (65039, м. Одеса, проспект Гагаріна, 12-А, ідентифікаційний код 20971504) до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНА» (65044, м. Одеса, проспект Шевченка, буд. 4-Д, ідентифікаційний код 20939771) задовольнити.

2. Застосувати наслідки недійсності Договору про розірвання іпотечного договору, укладеного 27.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» (65039, м. Одеса, проспект Гагаріна, 12-А, ідентифікаційний код 20971504) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНА» (65044, м. Одеса, проспект Шевченка, буд. 4-Д, ідентифікаційний код 20939771), повернувши сторони у стан, який існував до укладення цього правочину, шляхом скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень про припинення іпотеки та обтяжень щодо майна Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНА», а саме майнових прав на зблоковані котеджі (апартаменти) Туристично-оздоровчого комплексу, групи зблокованих 2-3-х етажних котеджів з підземним паркінгом, що розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с/рада Дальницька, масив «Золотий Бугаз» №18 (вісімнадцять): корпус «Е», ап. 171 (сто сімдесят один), будівельною площею 80 кв.м., які були зареєстровані згідно з Іпотечним договором, посвідченим 26.11.2013 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №5083.

3. Застосувати наслідки недійсності Договору про розірвання іпотечного договору, укладеного 26.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» (65039, м. Одеса, проспект Гагаріна, 12-А, ідентифікаційний код 20971504) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНА» (65044, м. Одеса, проспект Шевченка, буд. 4-Д, ідентифікаційний код 20939771), повернувши сторони у стан, який існував до укладення цього правочину, шляхом скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень про припинення іпотеки та обтяжень щодо майна Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНА», а саме апартамент № 164 (сто шістдесят чотири) двоповерхового зблокованого дачного котеджу, житловою площею 74,9 кв.м., загальною площею 84,8 кв.м., що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с/рада Дальницька, «Золотий Бугаз» масив 18 (вісімнадцять), корпус «Е», які були зареєстровані згідно з Іпотечним договором, посвідченим 26.11.2013 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №5092.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНА» (65044, м. Одеса, проспект Шевченка, буд. 4-Д, ідентифікаційний код 20939771) на користь публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» (65039, м. Одеса, проспект Гагаріна, 12-А, ідентифікаційний код 20971504) судовий збір у розмірі 3524,00 грн. /три тисячі пятсот двадцять чотири грн. 00 коп./.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 08.10.2018 р.

Повний текст рішення складений та підписаний 17 жовтня 2018 р.

Суддя Р.В. Волков