УХВАЛА

м. Київ

04.10.2018Справа № 910/7900/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Письменної О.М., розглянувши

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК"

на постанову приватного виконавця від 21.06.2018 року про відкриття виконавчого провадження №56651718, на постанову про арешт майна боржника, на постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника та акт приватного виконавця

у справі 910/7900/18 за заявою Акціонерного товариства "СБЕРБАНК" про забезпечення позову до подання позовної заяви Акціонерним товариством "СБЕРБАНК"

особи, які можуть отримати статус учасника справи: позивач - Акціонерне товариство "СБЕРБАНК", відповідачі - Дочірнє підприємство "КРАЙ ПРОПЕРТІ", Товариство з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК", Приватне акціонерного товариства "БАНКОМЗВ'ЯЗОК" про визнання права іпотеки

Представників учасників процесу:

від скаржника (ТОВ "ШЕЙК"): Лошаков Д.С.

від стягувача (АТ "СБЕРБАНК"): Комлик І.С., Разумов М.А.

від ДП "КРАЙ ПРОПЕРТІ": Лошаков Д.С.

ПрАТ "БАНКОМЗВ'ЯЗОК": не з'явився

від приватного виконавця: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

18.06.2018 Акціонерне товариство "СБЕРБАНК" звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви Акціонерним товариством "СБЕРБАНК" до Дочірнього підприємства "КРАЙ ПРОПЕРТІ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК", Приватного акціонерного товариства "БАНКОМЗВ'ЯЗОК" про визнання права іпотеки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва №910/7900/18 від 20.06.2018 заяву Акціонерного товариства "СБЕРБАНК" про забезпечення позову задоволено частково та з метою забезпечення позову у даній справі вжито наступні заходи забезпечення позову:

заборонено Дочірньому підприємству "КРАЙ ПРОПЕРТІ", Товариству з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК", в особі будь-яких їх органів, посадових осіб, працівників та представників, будь-яким іншим юридичним та фізичним особам вчиняти будь-які дії, які спрямовані на перешкоджання АТ "СБЕРБАНК" або інших посадових осіб, уповноважених АТ "СБЕРБАНК", використання свого права власності відносно нежилого будинку-громадський центр з об'єктами (в літ. А), загальною площею 28 539, 50 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, пр. Академіка Глушкова, 13-Б, зокрема, але не виключно: перешкоджати входити до цього нежилого будинку, знаходитися в ньому, користуватися обладнанням та/або іншим майном, що знаходиться в цьому нежилому будинку та є його невід'ємною частиною, виносити чи переміщувати обладнання та/або інше майно, яке є невід'ємною частиною такого нежилого будинку, та вчиняти будь-які інші перешкоди з володіння, користування, обслуговування та експлуатації вказаним нежилим будинком;

накладено арешт на трансформаторну підстанцію - 6079, площею 62,3 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000), трансформаторну підстанцію - 6080, площею 62,6 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000), нежитлове приміщення №10, магазин, площею 99,4 кв.м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000), нежитлове приміщення №9, магазин, площею 99,6 кв.м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000), нежитлове приміщення №6, кафе, площею 279,5 кв.м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), нежитлове приміщення №7, кафе, площею 99,7 кв.м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), нежитлове приміщення №8, заклад громадського харчування, площею 366,5 кв.м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), що розташовані за адресою: м. Київ, просп. Глушкова Академіка, 13-Б.

05.07.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК" надійшла скарга на постанову приватного виконавця від 21.06.2018 року про відкриття виконавчого провадження № 56651718, на постанову про арешт майна боржника, на постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника та акт приватного виконавця. У своїй скарзі скаржник просить суд:

скасувати постанову приватного виконавця Солонька Миколи Миколайовича про відкриття виконавчого провадження № 56651718 від 21.06.2018, винесену на підставі ухвали Господарського суду м. Києва від 20.06.2018 у справі № 910/7900/18;

скасувати постанову приватного виконавця Солонька Миколи Миколайовича про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження № 56651718 від 21.06.2018;

скасувати постанову приватного виконавця Солонька Миколи Миколайовича про опис та арешт майна (коштів) боржника в межах виконавчого провадження № 56651718 від 21.06.2018;

скасувати акт приватного виконавця Солонька Миколи Миколайовича в межах виконавчого провадження № 56651718 від 21.06.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2018, у зв'язку з перебуванням матеріалів справи № 910/7900/18 у Київському апеляційному господарському суді, відкладено вирішення питання про прийняття скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК" на постанову приватного виконавця від 21.06.2018 про відкриття виконавчого провадження № 56651718, на постанову про арешт майна боржника на постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника та акт приватного виконавця до повернення матеріалів справи № 910/7900/18 за заявою Акціонерного товариства "СБЕРБАНК" про забезпечення позову до подання позовної заяви АТ "СБЕРБАНК" до Господарського суду міста Києва.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.08.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 у справі № 910/7900/18 без змін.

Матеріали справи № 910/7900/18 були повернуті до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Верховного Суду від 19.09.2018 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 910/7900/18 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк", а касаційну скаргу та додані до неї документи повернуто заявнику.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2018 призначено розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК" на постанову приватного виконавця від 21.06.2018 року про відкриття виконавчого провадження №56651718, на постанову про арешт майна боржника, на постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника та акт приватного виконавця на 04.10.2018.

02.10.2018 через відділ діловодства суду від АТ "СБЕРБАНК" надішли заперечення на скаргу, в яких стягувач заперечив щодо скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК", посилаючись на те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 відповідає вимогам виконавчого документа, встановленим в Законі України "Про виконавче провадження" та приватним виконавцем було правомірно накладено арешт та передано третій особі на відповідальне зберігання нерухоме майно.

01.10.2018 через відділ діловодства суду від приватного виконавця надійшли матеріали виконавчого провадження та клопотання про відкладення скарги, у зв'язку із тим, що на адресу приватного виконавця не надходила скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК".

В судове засідання 04.10.2018 з'явились представники скаржника, стягувача та ДП "КРАЙ ПРОПЕРТІ". Представники приватного виконавця та ПрАТ "БАНКОМЗВ'ЯЗОК" не з'явились.

В судовому засіданні 04.10.2018, розглянувши клопотання приватного виконавця про відкладення розгляду скарги, суд відмовив в його задоволенні, оскільки приватний виконавець був належним чином повідомлений про розгляд скарги та мав можливість надати письмові пояснення по суті скарги. Окрім того, нормами частини 2 статті 343 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка приватного виконавця, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Представник скаржника в судовому засіданні 04.10.2018 надав пояснення щодо скарги, просив суд її задовольнити.

Представник АТ "СБЕРБАНК" надав пояснення щодо заперечень на скаргу, проти скарги заперечив.

Розглянувши в судовому засіданні 04.10.2018 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК" на постанову приватного виконавця від 21.06.2018 про відкриття виконавчого провадження № 56651718, на постанову про арешт майна боржника на постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника та акт приватного виконавця, суд встановив наступне.

У своїй скарзі скаржник просить суд скасувати постанову приватного виконавця Солонька Миколи Миколайовича про відкриття виконавчого провадження № 56651718 від 21.06.2018, винесену на підставі ухвали Господарського суду м. Києва від 20.06.2018 у справі № 910/7900/18; скасувати постанову приватного виконавця Солонька Миколи Миколайовича про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження № 56651718 від 21.06.2018; скасувати постанову приватного виконавця Солонька Миколи Миколайовича про опис та арешт майна (коштів) боржника в межах виконавчого провадження № 56651718 від 21.06.2018; та скасувати акт приватного виконавця Солонька Миколи Миколайовича в межах виконавчого провадження № 56651718 від 21.06.2018.

В обґрунтування скарги, скаржник посилається на наступне:

- в ухвалі Господарського суду міста Києва №910/7900/18 від 20.06.2018 зазначено двох боржників, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку із чим, дії приватного виконавця щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження № 56651718 на думку скаржника є протиправними, а постанова про відкриття виконавчого провадження № 56651718 від 21.06.2018 та постанова про арешт майна боржника в межах незаконно відкритого виконавчого провадження від 21.06.2018 підлягають скасуванню;

- всупереч ч. 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника і постанову про опис та арешт майна боржника. Таким чином, на думку скаржника приватний виконавець двічі виконав ухвалу про забезпечення позову та наклав арешт на майно боржника;

- встановивши в постанові про опис та арешт майна боржника від 21.06.2018 обмеження, а саме: заборону розпорядження, відчуження, пошкодження, розукомплектації, а також вчинення інших дій що можуть привести до зниження вартості або втрати майна та передавши майно на зберігання фізичній особі - ОСОБА_6, на думку скаржника, приватний виконавець вийшов за межі виконання рішення суду. Скаржник зазначає, що передавши майно на зберігання іншій особі, приватний виконавець позбавив власника майна права на володіння таким майном. Окрім того, за доводами скаржника, передання майна у відповідності до вимог ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження", можливе лише у разі відмови боржника приймати таке майно, а тому відсутність боржника під час виконавчої дії не є підставою для передачі майна на зберігання іншій особі. У зв'язку із наведеним, скаржник стверджує, що постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 21.06.2018 та акт приватного виконавця від 21.06.2018 підлягають скасуванню.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, 21.06.2018 приватним виконавцем Солоньком Миколою Миколайовичем відкрито виконавче провадження №56651718 з примусового виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 20.06.2018 у справі № 910/7900/18.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, ухвал судів у господарських справах передбачених законом.

Приписами ч. 3 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвала суду, що є виконавчими документами у випадках, встановлених цим Кодексом, має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно із ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України, ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження" встановлені вимоги до виконавчого документа.

Положеннями частини 1 статті 4 вказаного Закону передбачено обов'язкові вимоги до виконавчого документа.

Так, за змістом ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому документі необхідно зазначити повне найменування (для юридичних осіб) боржника, його місцезнаходження (для юридичних осіб).

Ухвалою Господарського суду міста Києва №910/7900/18 від 20.06.2018 встановлено заборону Дочірньому підприємству "КРАЙ ПРОПЕРТІ" та Товариству з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК" у вчиненні певних дій щодо нерухомого майна, у зв'язку із чим в ухвалі суду визначено вказаних осіб боржниками.

Водночас, частиною 2 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Однак, зі змісту наведеної норми Закону вбачається, що відповідні приписи застосовуються до виконавчого документа, виданого на виконання рішення суду прийнятого за результатами розгляду спору по суті.

Так, у розумінні частини 2 статті 4 зазначеного Закону та приписів статті 327 Господарського процесуального кодексу України, якщо судове рішення прийнято проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, то суд видає декілька наказів в яких, відповідно зазначається один боржник.

В даному випадку ухвала Господарського суду міста Києва №910/7900/18 від 20.06.2018 у розумінні Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, та відповідно не передбачає видачі окремого виконавчого документа на її виконання. При цьому, видача різних за змістом ухвал суперечить приписам Господарського процесуального кодексу України.

В той же час, у відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Як встановлено судом, ухвала Господарського суду міста Києва №910/7900/18 від 20.06.2018 містить обов'язкові дані визначені частиною 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" та відповідає усім вимогам до виконавчого документа, зазначеним частиною першою вказаної статті 4 Закону.

Частиною 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено випадки коли виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання.

Оскільки визначені в ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" підстави для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання були відсутні, то суд вважає, що приватний виконавець згідно із постановою від 21.06.2018, правомірно відкрив виконавче провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва №910/7900/18 від 20.06.2018.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 56651718 від 21.06.2018, винесеної на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 у справі № 910/7900/18, відсутні.

Враховуючи встановлене вище, скарга в частині скасування постанови приватного виконавця Солонька Миколи Миколайовича про відкриття виконавчого провадження №56651718 від 21.06.2018 не підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (ч. 2 ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження").

Постановою приватного виконавця Солонька Миколи Миколайовича про арешт майна боржника від 21.06.2018 в межах виконавчого провадження № 56651718 накладено арешт на нерухоме майно боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК", а саме: на трансформаторну підстанцію - 6079, площею 62,3 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000), трансформаторну підстанцію - 6080, площею 62,6 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000), нежитлове приміщення №10, магазин, площею 99,4 кв.м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000), нежитлове приміщення №9, магазин, площею 99,6 кв.м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000), нежитлове приміщення №6, кафе, площею 279,5 кв.м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), нежитлове приміщення №7, кафе, площею 99,7 кв.м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), нежитлове приміщення №8, заклад громадського харчування, площею 366,5 кв.м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00).

Оскільки, судом встановлено вище необґрунтованість доводів скаржника щодо невідповідності ухвали Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 вимогам до виконавчого документа, встановлених Законом України "Про виконавче провадження", то підстави для скасування постанови про арешт майна боржника від 21.06.2018 за наведених у скарзі обґрунтувань, також відсутні.

Будь-яких інших правових підстав для скасування постанови про арешт майна боржника від 21.06.2018 скаржником не наведено.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК" в частині скасування постанову приватного виконавця Солонька Миколи Миколайовича про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №56651718 від 21.06.2018.

Згідно із статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" зобов'язано виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із ч. 4 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п'ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Частиною 2 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

З наведеної норми вбачається, що арешт майна боржника здійснюється: шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника, або шляхом винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Як було зазначено вище, постановою приватного виконавця Солонька Миколи Миколайовича про арешт майна боржника від 21.06.2018 в межах виконавчого провадження № 56651718 накладено арешт на нерухоме майно боржника.

21.06.2018 приватним виконавцем Солоньком Миколою Миколайовичем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника та складено акт приватного виконавця в межах виконавчого провадження № 56651718.

Також згідно із постановою від 21.06.2018 про опис та арешт майна (коштів) боржника, на описане майно накладено арешт і встановлено обмеження, а саме: заборону розпорядження, відчуження, пошкодження, розукомплектації, а також вчинення інших дій що можуть привести до зниження вартості або втрати майна. Відповідно до вказаної постанови відповідальним зберігачем майна, на яке накладеного арешт, призначено ОСОБА_6.

21.06.2018 складено акт приватного виконавця, згідно із яким встановлено, що під час опису та арешту майна відсутній боржник (Товариство з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК") або представник боржника, у зв'язку із чим описане та арештоване майно передано на зберігання іншому зберігачу, а саме: ОСОБА_6.

У відповідності до 10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження", майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку.

У відповідності до частини 2 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов'язковим (ч. 5 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно із ч. 5 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

За змістом наведених приписів Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна боржника може здійснюватись шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника, або шляхом винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

При цьому, на майно, на яке накладено арешт, передається на зберігання боржникові або іншим особам, що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника. Крім того, виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника.

Норми Закону України "Про виконавче провадження" визначають, що у разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов'язковим.

В той же час, як передбачено частиною 5 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" про проведення опису майна боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна боржника.

Оскільки, арешт на майно боржника було накладено на виконання ухвали про забезпечення позову, враховуючи необхідність після виявлення майна, передачі його на зберігання та встановлення обмеження щодо майна, проведення опису майна божника, в силу приписів ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" є обов'язковим.

При цьому, у відповідності до зазначеної норми Закону, про проведення опису майна боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна боржника.

З урахуванням наведеного, постанова приватного виконавця Солонька М.М. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 21.06.2018 не суперечить Закону України "Про виконавче провадження", а тому підстави для її скасування відсутні.

Також, з огляду на наведене, є необґрунтованими доводи скаржника щодо подвійного виконання приватним виконавцем ухвали про забезпечення позову, так як постанова опис та арешт майна (коштів) боржника від 21.06.2018 прийнята приватним виконавцем у відповідності до порядку, визначеного Законом України "Про виконавче провадження", для виконання ухвали про забезпечення позову, передачі майна боржника на зберігання та встановлення обмеження щодо такого майна.

Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 21.06.2018, відповідальним зберігачем майна, на яке накладеного арешт, призначено ОСОБА_6.

21.06.2018 складено акт приватного виконавця, згідно із яким встановлено, що під час опису та арешту майна відсутній боржник (Товариство з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК") або представник боржника, у зв'язку із чим описане та арештоване майно передано на зберігання іншому зберігачу, а саме: ОСОБА_6.

У відповідності до ч. 1 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження", якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).

Згідно із п. 11 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, якщо опис і арешт майна (коштів) здійснюються на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику. Іншій особі майно на зберігання може бути передано лише у випадку відсутності боржника чи його відмови від прийняття майна на зберігання, а також у випадку, якщо судовим рішенням визначено іншу особу, якій необхідно передати майно на зберігання.

Згідно із наведених положень Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, при виконання ухвали суду про забезпечення позову, майно боржника може бути передано на зберігання іншій особі, зокрема, у разі відсутності боржника.

За таких обставин, враховуючи відсутність представника боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК") при описі майна, приватний виконавець правомірно передав описане та арештоване майно на зберігання іншій особі - ОСОБА_6.

У зв'язку із наведеним, підстави для скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 21.06.2018 та акту приватного виконавця від 21.06.2018 відсутні.

З огляду на встановлені вище обставини, враховуючи положення Закону України "Про виконавче провадження", суд прийшов до висновку, що постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 21.06.2018 та акт приватного виконавця від 21.06.2018, прийняті приватним виконавцем Солоньком Миколою Миколайовичем у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та у межах повноважень, наданих приватному виконавцю цим Законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Обґрунтованих доказів, які б спростовували правомірність відкриття виконавчого провадження, прийняття в межах виконавчого провадження № 56651718 постанови про арешт майна боржника, постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника та акту приватного виконавця скаржник не навів.

Враховуючи встановлені вище обставини, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК" визнається судом необґрунтованою.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК" на постанову приватного виконавця від 21.06.2018 року про відкриття виконавчого провадження №56651718, на постанову про арешт майна боржника, на постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника та акт приватного виконавця.

Керуючись ст. ст. 233-235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕЙК" на постанову приватного виконавця від 21.06.2018 року про відкриття виконавчого провадження №56651718, на постанову про арешт майна боржника, на постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника та акт приватного виконавця - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.10.2018.

Суддя О.В. Гулевець