ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 925/1239/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Сухового В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук Ю.В.,

учасники справи:

позивач - фізична особа - підприємець Бочал В'ячеслав Михайлович (далі - Підприємець; особисто),

відповідач-1 - товариство з обмеженою відповідальністю "СОИЛ" (далі - Товариство),

представник відповідача-1 - Геращенко М.В. - адвокат (посвідчення від 06.03.2006 № 186),

відповідач-2 - комунальне підприємство "Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" (далі - Підприємство),

представник відповідача-2 - не з'яв.,

третя особа - управління Державної архітектурної будівельної інспекції у Черкаській області (далі - Управління),

представник третьої особи - не з'яв.,

розглянув касаційну скаргу Підприємця

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2018

(головуючий суддя - Тищенко А.І., судді: Скрипка І.М. і Михальська Ю.Б.)

у справі № 925/1239/17

за позовом Підприємця

до: Товариства;

Підприємства

про стягнення 6 769 593 грн. та визнання неправочинними дій комунального підприємства "Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Управління.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про стягнення з Товариства коштів (з урахуванням втрат внаслідок інфляції) в сумі 6 769 593 грн. за виконані у 2003 та 2005 роках роботи за договорами підряду на об'єктах Товариства, та про визнання неправочинними дій Товариства.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що: Товариство не розрахувалося за виконані Підприємцем роботи на об'єктах Товариства; Підприємство, на думку Підприємця, допустило порушення чинного законодавства, а саме Положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 05.03.2018 (суддя Чевгуз О.В.): позов задоволено частково; стягнуто з Товариства на користь Підприємця 5 985 682 грн. боргу за виконані будівельні роботи, з яких 1 411 048 грн. основного боргу і 4 574 634,67 грн. втрати від інфляції, а також 89 785,24 грн. судового збору; провадження у справі в частині визнання дій Підприємства неправочинними закрито; в решті позову відмовлено.

Рішення мотивовано доведеністю факту заборгованості Товариства перед Підприємцем саме у зазначених сумах, а також тим, що спір зі справи в частині вимог Підприємця до Підприємства не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства (пункт 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2018: задоволено апеляційну скаргу Товариства; згадане рішення місцевого господарського суду скасовано; прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено повністю; з Підприємця стягнуто на користь Товариства 134 677,86 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанову мотивовано відсутністю належних доказів реального виконання Підприємцем будь-яких будівельних робіт, у зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, а також неправильним застосуванням місцевим господарським судом норм Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) про позовну давність; що ж до вимог Підприємця до Підприємства, то вони також є безпідставними, оскільки діями останнього права Підприємця не порушені.

У касаційній скарзі до Касаційного господарського суду Підприємець, зазначаючи про неповне встановлення апеляційною інстанцією обставин, які мають значення для справи, неповне дослідження нею доказів у справі, неврахування нею висновків судів касаційної інстанції з подібних справ, висновків Європейського суду з прав людини, порушення нею норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову апеляційного господарського суду і ухвалити нове рішення, яким згадану постанову скасувати, а рішення місцевого господарського суду з даної справи залишити в силі, поклавши на Товариство судові витати. Так, за доводами, наведеними в касаційній скарзі:

апеляційною інстанцією не був розглянутий відвід колегії суддів, заявлений позивачем;

посилання суду в ухвалі від 04.05.2018 на те, що суддя Отрюх Б.В. перебуває у відпустці, не відповідає дійсності;

в ухвалі апеляційної інстанції від 04.05.2018 зазначено про відвід, заявлений публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", яким позивачем у даній справі не є;

оскаржувана постанова не могла бути підписана 04.07.2018 суддею Михальською Ю.Б., яка на зазначену дату перебувала у відпустці;

у розгляді апеляційної скарги позивачу, на порушення вимог статті 270 ГПК України, не була надана можливість дати пояснення та виступити в дебатах;

апеляційна інстанція при розподілі судових витрат зі справи не врахувала, що Підприємець як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС 2-ї категорії звільнений від сплати судового збору;

суд апеляційної інстанції не взяв до уваги висновки Вищого господарського суду України, Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а також практику Європейського суду з прав людини;

висновки суду апеляційної інстанції не ґрунтуються на мотивувальній частині його ж постанови;

висновки апеляційного господарського суду з посиланням на статті 638, 202 ЦК України та статті 180 Господарського кодексу України щодо правомірності укладення договорів підряду не обґрунтовані та не вмотивовані, так само, як і низка інших висновків цього суду не відповідає матеріалам справи та наявним у ній доказам;

апеляційна інстанція помилково застосувала до спірних правовідносин положення Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні";

апеляційний господарський суд передчасно дійшов висновку про ідентичність даній справі інших справ №№ 16/1098 та 925/237/17;

посилання апеляційної інстанції на порушення позивачем позовної давності не відповідає дійсності та матеріалам справи;

передчасним є й висновок апеляційного господарського суду про відмову в позові до Підприємства, яке не виконало покладені на нього обов'язки та не повідомило орган Держбудінспекції про порушення й безпідставно зареєструвало право власності за Товариством тільки за рішенням суду.

Скаржником подано до Касаційного господарського суду також клопотання "щодо передачі справи на розгляд Судової палати з господарських справ Верховного суду", в якому він просить передати дану справу на розгляд "Судової палати з господарських справ Верховного суду". Дане клопотання не може бути задоволене Касаційним господарським судом через відсутність у складі Верховного Суду палати з наведеною скаржником назвою.

У відзиві на касаційну скаргу Товариство заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про те, що:

скаржнику "надавалося слово для оголошення його доводів стосовно апеляційного розгляду даної справи";

апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованого та очевидного висновку про відсутність у договорах, на які посилався позивач, істотних умов договору будівельного підряду, а договір підряду від 03.11.2005 взагалі не містить підпису позивача;

поданий позивачем акт №1 приймання-передачі виконаної роботи не містить належних даних і підписів сторін;

судом апеляційної інстанції обґрунтовано враховані при вирішенні даного спору рішення господарських судів зі справ №№ 16/1098, 925/237/17;

апеляційний господарський суд обґрунтовано дійшов висновку про пред'явлення позовних вимог після спливу позовної давності.

Від інших учасників справи відзиви на касаційну скаргу не надходили.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2018 в даній справі, зокрема, відкрито апеляційне провадження в останній за апеляційною скаргою Товариства та її розгляд призначено на 17.05.2018. Згадану ухвалу постановлено судом у складі: Тищенко А.І. - головуючий, судді Отрюх Б.В. і Михальська Ю.Б. (т.4, а.с.

2-3).

Як вбачається з матеріалів справи (т.4, а.с. 31-34), Підприємцем (позивачем) 28.04.2018 було подано заяву про відвід колегії суддів у зазначеному складі.

Відповідно до частин другої, третьої статті 39 ГПК України:

- питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість;

- якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.05.2018 (т.4. а.с. 72,73) апеляційну скаргу Товариства прийнято судом у складі: Тищенко А.І. - головуючий, судді Скрипка І.М. і Михальська Ю.Б. (відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2018 у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Отрюха Б.В.).

Іншою ухвалою від 04.05.2018 (т.4, а.с.75-77) Київського апеляційного господарського суду (у складі: Тищенко А.І. - головуючий, судді Скрипка І.М. і Михальська Ю.Б.) передано дану справу для вирішення питання про відвід колегії суддів у складі головуючого - Тищенко А.І., суддів Михальської Ю.Б. і Отрюха Б.В. у порядку, встановленому статтею 32 ГПК України.

Ухвалою того ж суду від 07.05.2018 (т.4, а.с. 79-83) у задоволенні заяви Підприємця про відвід колегії суддів у складі: головуючий - Тищенко А.І., судді Михальська Ю.Б. і Отрюх Б.В. відмовлено.

При цьому у мотивувальній частині згаданої ухвали Київського апеляційного господарського суду від 04.05.2018 (т.4, а.с.75-77) зазначено (дослівно): "У зв'язку з цим згідно зі статтею 39 Господарського процесуального кодексу України справа № 925/1239/17 підлягає передачі для визначення автоматизованою системою відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України судді, який має вирішити питання про відвід, заявлений Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України". В ухвалі ж (також згаданій) названого суду від 07.05.2018 вирішувалося питання про відмову у задоволенні заяви Підприємця щодо відводу колегії суддів.

Між тим у матеріалах справи відсутні відомості щодо участі в ній публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", про подання останнім заяви про відвід суддів та будь-який взаємозв'язок між названим банком і Підприємцем.

За таких обставин у Касаційного господарського суду відсутні підстави для висновку про належний розгляд Київським апеляційним господарським судом заяви про відвід колегії суддів, а, отже, й про розгляд і вирішення справи повноважним складом суду.

Тому з огляду на викладене та відповідно до пункту 1 частини першої статті 310 ГПК України оскаржувана постанова підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду (який розпочав діяльність 03.10.2018).

До того ж з оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду не вбачається, чи відмовлено цим судом у позові через його необґрунтованість, чи у зв'язку зі спливом позовної давності. При цьому відмова в позові неможлива з обох цих підстав одночасно, оскільки сплив позовної давності застосовується як підстава для відмови тільки в разі, коли суд, розглянувши позовні вимоги по суті, дійшов висновку про їх обґрунтованість і разом з тим - про сплив позовної давності і про відсутність поважних причин її пропущення. Відповідні обставини мають бути з'ясовані у новому розгляді справи.

Питання щодо розподілу судових витрат зі справи має бути вирішено за результатами відповідного нового розгляду справи.

Керуючись статтями 308, 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу фізичної особи - підприємця Бочала В'ячеслава Михайловича задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 зі справи № 925/1239/17 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя В. Суховий