РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2018Справа № 910/8730/18

За позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" м. Києва

до Житлово-будівельного кооперативу "Зварювальник-2" м. Києва

про стягнення боргу, неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання, ціна позову 277142,71 грн.,

Суддя Паламар П.І.

Секретар судового засідання Хахуда О.В.

Представники:

від позивача: Шкара М.М., Березова І.Г.,

від відповідача: Малугін О.М.

СУТЬ СПОРУ :

у липні 2018 року Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним як правонаступником Державного комунального об'єднання "Київводоканал" та відповідачем укладено договір № 9399/4-13 на послуги водопостачання та водовідведення від 15 травня 2001 р. згідно з яким він зобов'язався постачати відповідачу питну воду, приймати каналізаційні стоки, а останній - оплачувати надані послуги.

Всупереч умов договору відповідач частково оплатив спожиту протягом травня-грудня 2015 року питну воду та надані послуги водовідведення вартістю 258969,06 грн., заборгувавши йому станом на 1 січня 2016 р. 225590,43 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, борг з урахуванням встановленого індексу за час прострочення 5184,57 грн., три проценти річних з простроченої суми 2189,18 грн., пеню 21619,49 грн., штраф 22559,04 грн., а також понесені ним по справі судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, відсутність у нього обов'язку по оплаті обсягів питної води, спожитої мешканцями будинку. Вказував, що 1 липня 2014 р. між ним та позивачем укладений договір № 147/1198АД09 про співпрацю виконавця послуг з централізованого постачання холодної (питної) води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) з ЖБК/ОСББ під час надання послуг з централізованого постачання холодної (питної) води та приймання стічних вод (з використанням внутрішньо будинкових мереж). За умовами договору, він як управитель зобов'язався забезпечити належні умови для передачі (транзиту) питної води внутрішньобудинковими мережами та скид стічних вод через внутрішньобудинкові мережі, що знаходяться у нього в управлінні, при наданні послуг з централізованого постачання холодної (питної) води та приймання стічних вод у систему каналізації м. Києва їх виконавцем у житлових будинках. Також зазначав, що із мешканцями будинку, як споживачами послуг, укладаються окремі договори. Таким чином, спірний договір № 9399/4-13 на послуги водопостачання та водовідведення від 15 травня 2001 р. втратив чинність.

Позивач у відповіді на відзив вказував, що доводи відповідача про те, що договір № 9399/4-13 від 15 травня 2001 р. втратив чинність з моменту підписання іншого договору № 147/1198АД09 від 1 липня 2014 р. є безпідставними, оскільки доказів припинення спірного договору в установленому порядку не надано.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 15 травня 2001 р. між позивачем як правонаступником Державного комунального об'єднання "Київводоканал" та відповідачем укладено договір № 9399/4-13 на послуги водопостачання та водовідведення.

За умовами договору позивач зобов'язався постачати відповідачу питну воду, приймати каналізаційні стоки, які не перевищують граничнодопустимі концентрації шкідливих речовин, а останній - оплачувати надані послуги на умовах, які визначені цим договором та Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України.

Кількість поданої води згідно п.п. 3.1, 3.2, 3.3 договору передбачено визначати за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником. Зняття показників водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника. Якщо водолічильники тимчасово знято представником постачальника або їх зіпсовано не з вини абонента, кількість використаної води визначається за середньодобовою витратою за останні два розрахункові місяці за показниками водолічильників. У разі роботи водолічильників менше 2-х місяців кількість води визначається за середньодобовою витратою роботи водолічильника, але не менше 10-ти днів. Такий порядок зберігається до установки нового водолічильника і перерахунок за попередній час не проводиться. Якщо водолічильники відсутні, постачальник визначає інший спосіб обліку використаної води, передбачений Правилами.

Кількість стічних вод згідно п. 3.4 договору визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно із показниками водолічильника.

Строк оплати за договором відповідно до умов п. 3.6 встановлений п'ять днів з дня представлення позивачем платіжних документів до банківської установи.

Відповідно до розділу 5 договір є безстроковим, діє на весь час надання послуг до моменту його розірвання і набуває чинності з моменту його підписання. Доказів припинення договору в установленому порядку суду не надано.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, наявною у матеріалах справи копією вищезгаданого договору.

Заявлені вимоги стосуються оплати обсягів питної води та послуг водовідведення, наданих позивачем відповідачу протягом травня-грудня 2015 року.

Спірні відносини, що виникли між сторонами, врегульовані Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Указаний Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

З часу укладення сторонами спірного договору порядок правового регулювання відносин у сфері водопостачання і водовідведення змінився. З моменту набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за електроносії" № 1198-VII від 10 квітня 2014 р. виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Згідно п. 4 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі-Закон) виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Отже, позивач є виробником та постачальником послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за електроносії" № 1198-VII від 10 квітня 2014 р. внесені зміни до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до яких статтю 26 доповнено частиною 7, за якою договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, та є договором приєднання.

Частиною 3 ст. 29 Закону встановлено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг.

Згідно з поясненнями відповідача, наявного у матеріалах справи договору № 147/1198АД09 про співпрацю виконавця послуг з централізованого постачання холодної (питної) води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) з ЖБК/ОСББ під час надання послуг з централізованого постачання холодної (питної) води та приймання стічних вод (з використанням внутрішньо будинкових мереж) від 1 липня 2014 р., укладеного між позивачем, як виконавцем та відповідачем, як управителем, останній втратив статус абонента - споживача.

Відповідно до вимог ст. 607 ЦК України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Доказів наявності у відповідача обладнання, яке забезпечувало можливість проводити споживання питної води та скидання стоків за договором, не надано.

Таким чином, обов'язок відповідача оплачувати обсяг питної води, поставленої мешканцям ОСББ та послуг з приймання каналізаційних стоків, з 1 липня 2014 року відсутній.

Доводи позивача про те, що у спірний період типові договори з централізованого постачання холодної води та водовідведення з фізичними особами (мешканцями будинку) не укладались не свідчить про відсутність договірних відносин між ним і споживачем.

Посилання позивача на часткову оплату наданих відповідачу послуг не свідчить про продовження договірних відносин, а свідчить лише про те, що відповідач виконував зобов'язання за інших (третіх) осіб.

Враховуючи вищенаведене у позові відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" м. Києва відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 19 жовтня 2018 р.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар