ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.10.2018 м.Харків Справа № 905/1203/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григорєвій М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТХОЛДІНГ, с.Волнухине, Лутугинський район, Луганська область

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Єнакіївський металургійний завод, м.Маріуполь, Донецька область

про стягнення 24434795,02грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТХОЛДІНГ, с.Волнухине, Лутугинський район, Луганська область звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Єнакіївський металургійний завод, м.Маріуполь, Донецька область про стягнення 24434795,02грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором поставки №15000434 від 24.03.15р. в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/1203/18.

Ухвалою господарського суду від 27.06.18р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1203/18; дану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 17.07.18р.

16.07.18р. через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про відкладення слухання справи, у звязку із участю представника позивача у іншому судовому процесі.

Ухвалою суду від 17.07.18р. підготовче засідання відкладено на 21.08.18р.

30.07.18р. через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову; зазначає, що позивачем не доведено факту постачання товару за спірним договором та відповідно наявності заборгованості у відповідача, оскільки первинні документи не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», враховуючи відсутність у них обовязкових реквізитів, а саме посад осіб, що приймали участь у господарській операції та ПІБ таких осіб, що унеможливлює їх ідентифікацію (дефектний первинний документ); відсутні будь-які документи на підтвердження повноважень представників, що здійснювали приймання товару; відсутній повний пакет документів, перелік яких визначено у п.6.4 договору, зокрема транспортних ддокументів та актів прийому-передачі товару.

Ухвалою суду від 21.08.18р. продовжено строк підготовчого провадження по справі №905/1203/18 та відкладено підготовче засідання на 05.09.18р.

04.09.18р. через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив (з додатками).

Ухвалою суду від 05.09.18р. підготовче засідання відкладено на 17.09.18р.

10.09.18р. від позивача надійшов супровідний лист про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

13.09.18р. позивачем подано письмові доповнення до відповіді на відзив, за змістом яких вказано, що товар був поставлений постачальником та прийнятий належним чином відповідачем без застережень щодо недоліків та відсутності необхідних товаро-супровідних документів.

17.09.18р. відповідачем надано клопотання про долучення документів до матеріалів справи з додатками.

Ухвалою суду від 17.09.18р. закрито підготовче провадження у справі №905/1203/18; призначено справу до судового розгляду по суті на 11.10.2018р.

11.10.18р. до канцелярії суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без його участі. У поданій заяві представник позивача також зазначив, що позовні вимоги підтримає у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 11.10.18р. не зявився, проте 08.10.18р. подав клопотання про відкладання розгляду справи на іншу дату.

Розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд вважає його таким, що задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

Зазначене вище клопотання представника відповідача мотивоване неможливістю забезпечити явку представника у судове засідання у звязку із перебуванням в інших судових процесах. Однак в порушення норм ст.ст.74, 76, 77 ГПК України до клопотання не додано жодного належного доказу на підтвердження викладених у клопотанні обставин. Крім того причини, що унеможливлюють направлення в судове засідання іншого повноважного представника відповідача, суду також не наведені та відповідні докази не надано.

При цьому суд зауважує, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.202 ГПК України). Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п.1 ч.3 ст.202 ГПК України).

З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача і відкладення підготовчого засідання та достатність у матеріалах справи документів, які мають значення для прийняття відповідного рішення.

Враховуючи, що представники сторін в судове засідання не з'явилися, суд вважає за необхідне розглянути спір по суті за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд

ВСТАНОВИВ:

24.03.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТХОЛДІНГ (постачальник) та Публічним акціонерного товариства Єнакіївський металургійний завод (нині - Приватне акціонерне товариство Єнакіївський металургійний завод та далі- покупець) укладений договір поставки №15000434 (далі договір), згідно п.п. 1.1 якого постачальник зобовязався передати, а покупець прийняти та оплатити продукцію (товар) на умовах, передбачених даним договором.

Згідно п. 2.1 договору кількість, номенклатура, виробник та рік випуску товару вказуються в специфікаціях до цього договору, які є його невідємною частиною (далі специфікації).

Покупець має право в односторонньому порядку відмовитись від придбання всього або частини товару шляхом направлення постачальнику відповідного повідомлення з переліком товару, від поставки якого він відмовляється, не пізніше 10 календарних днів до дати поставки товару, вказаного в повідомленні. З моменту відправки покупцем постачальнику повідомлення про відмову від придбання всіх або частини товару, даний договір втрачає силу в частині, яка стосується товару, вказаного в повідомленні, але зберігає силу в частині товару, не визначеного в повідомленні (п.2.2 договору).

Згідно п. 3.1 договору поставка товару здійснюється видами транспорту, вказаними в специфікаціях.

Постачальник зобовязується поставити товар на умовах поставки, вказаних в специфікаціях відповідно до ІНКОТЕРМС. Офіційні правила тлумачення торгівельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010р.) (п. 3.2 договору).

Відповідно до п.3.3 договору строки поставки товару, а при необхідності вантажоодержувач та вантажовідправник товару, визначаються в специфікаціях.

За умовами п.3.4 постачальник має право здійснити поставку товару в інші строки виключно на підставі попередньої згоди покупця у письмовій формі.

Постачальник зобовязаний повідомити покупця про ймовірну дату поставки товару не пізніше 3-х календарних днів від дати поставки (п.3.5 договору).

Право власності на товар та ризик випадкового знищення або пошкодження товару переходить від постачальника до покупця з дати поставки товару (п.3.6 договору).

Згідно п.4.1 договору поставка товару здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, зазначені в специфікаціях та включають в себе всі податки, збори та інші обовязкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування та інші видатки постачальника повязані з поставкою товару.

Ціна на товар може бути змінена тільки за взаємною згодою сторін шляхом внесення змін в даний договір, якщо інше не вказано в специфікаціях. Зміна ціни після оплати товару не допускається (п.4.2 договору).

Загальна сума договору визначається як сумарна вартість товару, поставка якого здійснюється згідно доданих до нього специфікацій (п.4.3 договору).

За умовами пп. 5.1, 5.2 договору оплата покупцем товару здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний в даному договорі. Оплата за поставлений товар буде здійснюватися протягом тридцяти календарних днів з моменту поставки товару та надання покупцю документів, вказаних в п. 6.4 цього договору, якщо інше не вказано в специфікаціях.

Відповідно до п. 6.4 договору постачальник зобовязаний надати покупцю до початку приймання товару наступні документи:

- рахунок на оплату товару (оригінал);

- транспортні та супровідні документи (в т.ч. товаро-супровідну накладну (оригінал) на накладну на поставлені ресурси (оригінал) при поставці автомобільним транспортом; залізничну накладну (копію) при поставці залізничним транспортом);

- пакувальні документи (копія);

- сертифікат або паспорт якості постачальника або виробника (у випадку, якщо постачальник не є виробником) (копію);

- сертифікат санітарно-гігієничного висновку та сертифікат радіологічної безпеки (в передбачених законодавством випадках) (копію);

- акт приймання-передачі товару (в 2-х екземплярах), оформлений з боку постачальника (оригінал);

- інші документи, передбачені специфікаціями.

Покупець має право відмовитись від приймання поставленого товару до надання постачальником документів, вказаних в п. 6.4 даного договору (п.6.5 договору).

Згідно п. 10.5 договору даний договір діє до 24.03.2017р. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобовязань (в тому числі гарантійних) по даному договору.

Сторонами були підписані специфікації №1 від 24.03.2015р., №2 від 06.05.2015р., №3 від 24.06.2015р., №4 від 13.07.2015р., №5 від 21.08.2015р., №5/НОМЕР_1 від 25.08.2015р., №6 від 30.09.2015р., №7 від 12.11.2015р. до договору №15000434 від 24.03.2015р.

Відповідно до п.1, 2 специфікацій №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7 товар поставляється автомобільним або залізничним транспортом. Товар поставляється на умовах поставки DDP, склад покупця, розташований за адресою: пр.Металургійний, 47, м.Макіївка, Донецька область, 86101, Україна відповідно до ІНКОТЕРМС (редакція 2010 року).

Згідно до п.1, 2 специфікації №5/НОМЕР_1 товар поставляється автомобільним транспортом. Товар поставляється на умовах поставки DDP, склад покупця, розташований за адресою: пр.Металургів, 9, м.Єнакієве, Донецька область, 86429, Україна відповідно до ІНКОТЕРМС (редакція 2010 року).

За умов п.6 специфікацій №1, №3 строк оплати поставленого товару: 100% протягом 60 календарних днів по факту поставки товару на склад покупця та надання покупцю оригіналів документів.

Згідно п.5, 6 специфікацій №2, №5/НОМЕР_1 строк оплати поставленого товару: 100% відстрочення на 15 календарних днів по факту поставки товару на склад покупця та надання покупцю оригіналів документів.

Відповідно до п.6 специфікації №4 строк оплати поставленого товару: 100% відстрочення платежу на 10 календарних днів по факту поставки товару на склад покупця та надання покупцю оригіналів документів.

Пунктами 3, 6 специфікацій №5, №6, №7 передбачено строк оплати поставленого товару: 100% предоплата.

Виходячи з п.8, 9, 10 специфікацій №1, №2, №3, №4, №5, №5/НОМЕР_1, №6, №7 датою поставки товару вважається дата прибуття товару в пункт призначення з відміткою в транспортних документах.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору №15000434 від 24.03.15р. та специфікацій №1 від 24.03.2015р., №2 від 06.05.2015р., №5/НОМЕР_1 від 25.08.2015р., №6 від 30.09.2015р., №7 від 12.11.2015р. до договору №15000434 від 24.03.2015р. позивач поставив відповідачу товар за видатковими накладними №РН-0000196 від 15.10.2015р. на суму 579024,70 грн., №РН-0000215 від 13.11.2015р. на суму 28887,84 грн., №РН-0000228 від 30.11.2015р. на суму 1004400,00 грн., №РН-0000221 від 02.12.2015р. на суму 48146,40 грн., №РН-0000223 від 07.12.2015р. на суму 104224,80 грн., №РН-0000224 від 07.12.2015р. на суму 1333636,80грн., №РН-0000225 від 08.12.2015р. на суму 569786,40 грн., №РН-0000237 від 10.12.2015р. на суму 1520128,80 грн., №РН-0000243 від 17.12.2015р. на суму 38517,12 грн., №РН-0000244 від 17.12.2015р. на суму 1318050,00 грн., №РН-0000248 від 21.12.2015р. на суму 1188142,81 грн., №РН-0000251 від 23.12.2015р. на суму 1348886,40 грн., №РН-0000252 від 23.12.2015р. на суму 597429,60 грн., №РН-0000253 від 23.12.2015р. на суму 48146,40 грн., №РН-1701161 від 17.01.2016р. на суму 928031,40 грн., №РН-1901161 від 19.01.2016р. на суму 917022,31 грн., №РН-1102161 від 11.02.2016р. на суму 883134,72 грн., №РН-1102162 від 11.02.2016р. на суму 1524956,53 грн., №РН-1602161 від 16.02.2016р. на суму 1441341,19 грн., №РН-1403002 від 14.03.2016р. на суму 334800,00 грн., №РН-0000206 від 01.04.2016р. на суму 700488,00 грн., №РН-0000212 від 01.04.2016р. на суму 310279,20 грн., №РН-0000213 від 01.04.2016р. на суму 266744,40 грн., №РН-0000210 від 01.04.2016р. на суму 1849800,00 грн., №РН-2901161 від 01.04.2016р. на суму 1571598,73 грн., №РН-0604161 від 06.04.2016р. на суму 294240,00 грн., №РН-0402161 від 11.04.2016р. на суму 1385309,46 грн., №РН-0902161 від 11.04.2016р. на суму 1594601,14 грн., №РН-0902162 від 11.04.2016р. на суму 1468272,18 грн., №РН-1002161 від 11.04.2016р. на суму 334800,00 грн., №РН-1002162 від 11.04.2016р. на суму 1398579,12 грн., №РН-1002163 від 11.04.2016р. на суму 1539716,47 грн., №РН-2502161 від 11.04.2016р. на суму 1347072,26 грн., загалом на суму 29818195,18 грн.

Вказаний товар прийнятий представником відповідача, що підтверджується підписом представника отримувача (відповідача) на відповідних видаткових накладних без зауважень та заперечень.

Щодо відсутності проставлення печатки відповідача на певних видаткових накладних суд, зазначає, що відбиток печатки суб'єкта господарювання на первинному документі в силу частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не є обов'язковим реквізитом первинного документа.

Наряд чи довіреність на отримання ТМЦ на імя представника відповідача до позовної заяви не додано, проте відсутність наряду/довіреності за наявності інших первинних документів, котрі підтверджують факт здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку господарську операцію.

Аналогічні висновки містяться в постанові Вищого господарського суду України від 11.06.15р. у справі №903/679/14.

Вищевказані видаткові накладні мають посилання на договір поставки №15000434 від 24.03.15р.

Таким чином, на виконання умов договору поставки №15000434 від 24.03.15р., позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 29818195,18грн.

Факт отримання від позивача товару з боку відповідача на вказану суму за вказаними накладними не спростований.

Як зазначає позивач, відповідач здійснив часткову оплату товару за видатковою накладною №РН-0000196 від 15.10.2015р. у розмірі 554265,59 грн. (платіжне доручення № від 12.01.2016р. на суму 550770,82 грн. та погашено 3494,77 грн. згідно заяви про залік зустрічних однорідних вимог №103 від 29.04.2016р.), за видатковою накладною №РН-0000224 від 07.12.2015р. у розмірі 924802,67 грн. (платіжні доручення № від 01.03.2016р. на суму 503802,67 грн., № від 18.01.2016р. на суму 421000,00 грн.), за видатковою накладною №РН-0000225 від 08.12.2015р. у розмірі 416066,70 грн. (платіжне доручення № від 02.02.2016р.), за видатковою накладною №РН-0000237 від 10.12.2015р. у розмірі 1320128,80 грн. (платіжні доручення № від 01.03.2016р. на суму 300000,00 грн., № від 22.01.2016р. на суму 1020128,80 грн.), за видатковою накладною №РН-1701161 від 17.01.2016р. у розмірі 841117,80 грн. (платіжне доручення № від 04.12.2015р.).

Одночасно, як стверджує позивач, за видатковою накладною №РН-1901161 від 19.01.2016р. на суму 917022,31 грн. відповідач розрахувався у повному обсязі відповідно до платіжних доручень № від 29.10.2015р. на суму 232093,06 грн., № від 29.10.2015р. на суму 166141,80 грн., № від 03.11.2015р. на суму 928784,06 грн. (загалом 1327018,92 грн.), розмір переплати за означеною видатковою накладною становить 409996,61 грн. Означений розмір переплати віднесений позивачем у рахунок оплати за договором №15000434 від 24.03.15р.

Отже, за твердженням позивача, відповідач в порушення умов договору поставки №15000434 від 24.03.15р. та специфікацій до нього, поставлений товар у встановлений строк, у повному обсязі не сплатив, у звязку з чим, за відповідачем рахується заборгованість за вищезазначеним договором в розмірі 24434795,02 грн.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне:

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Враховуючи статус сторін, характер правовідносин між учасниками договору, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України та умовами укладеного договору поставки №15000434 від 24.03.15р.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Беручи до уваги правову природу укладеного договору, кореспондуючі права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки.

Як встановлено ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України та ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за поставлену продукцію покупець зобов'язаний сплатити постачальнику певну грошову суму. В силу приписів ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України та ч. 2 ст.712 Цивільного кодексу України до правовідносин постачання застосовуються норми Цивільного кодексу України про купівлю-продаж, які (ст.655, ч.1 ст.691) також передбачають обов'язок покупця сплатити за придбаний товар певну суму грошових коштів.

Отже, в контексті зазначених норм укладений між позивачем та відповідачем договір №15000434 від 24.03.15р. є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов'язань, визначених його умовами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було зазначено вище, сторони визначили строк оплати, у який покупець зобов'язаний сплатити суму за товар, зокрема, за специфікаціями №1 - протягом 60 календарних днів по факту поставки товару на склад покупця та надання покупцю оригіналів документів; за специфікаціями №2, №5/НОМЕР_1 - відстрочення на 15 календарних днів по факту поставки товару на склад покупця та надання покупцю оригіналів документів; за специфікаціями №6, №7 - 100% предоплата.

Відповідно до п.8, 9, 10 специфікацій №1, №2, №3, №4, №5, №5/НОМЕР_1, №6, №7 датою поставки товару вважається дата прибуття товару в пункт призначення з відміткою в транспортних документах.

Як встановлено судом, поставка товару за видатковою накладною №РН-2901161 від 01.04.2016р. здійснювалась на виконання специфікації №1 від 24.03.2015р. до договору; поставка товару за видатковими накладними №РН-0000196 від 15.10.2015р., №РН-0000223 від 07.12.2015р., №РН-0000224 від 07.12.2015р., №РН-0000225 від 08.12.2015р., №РН-0000237 від 10.12.2015р., №РН-0000244 від 17.12.2015р., №РН-0000248 від 21.12.2015р., №РН-0000251 від 23.12.2015р., №РН-0000252 від 23.12.2015р., №РН-1102161 від 11.02.2016р., №РН-1102162 від 11.02.2016р., №РН-1602161 від 16.02.2016р., №РН-0000206 від 01.04.2016р., №РН-0000212 від 01.04.2016р., №РН-0000213 від 01.04.2016р., №РН-0402161 від 11.04.2016р., №РН-0902161 від 11.04.2016р., №РН-0902162 від 11.04.2016р., №РН-1002162 від 11.04.2016р., №РН-1002163 від 11.04.2016р., №РН-2502161 від 11.04.2016р. здійснювалась на виконання специфікації №2 від 06.05.2015р. до договору; поставка товару за видатковими накладними №РН-0000228 від 30.11.2015р., №РН-1403002 від 14.03.2016р., №РН-0000210 від 01.04.2016р., №РН-0604161 від 06.04.2016р., №РН-1002161 від 11.04.2016р. здійснювалась на виконання специфікації №5/НОМЕР_1 від 25.08.2015р. до договору; поставка товару за видатковою накладною №РН-1901161 від 19.01.2016р. здійснювалась на виконання специфікації №6 від 30.09.2015р. до договору; поставка товару за видатковими накладними №РН-0000215 від 13.11.2015р., №РН-0000221 від 02.12.2015р., №РН-0000243 від 17.12.2015р., №РН-0000253 від 23.12.2015р., здійснювалась на виконання специфікації 7 від 12.11.2015р. до договору; поставка товару за видатковою накладною №РН-1701161 від 17.01.2016р. здійснювалась в межах договору №15000434 від 24.03.2015р. без визначення у специфікації.

Згідно ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що позивач поставив відповідачу продукцію, що підтверджується видатковими накладними №РН-0000196 від 15.10.2015р., №РН-0000215 від 13.11.2015р., №РН-0000228 від 30.11.2015р., №РН-0000221 від 02.12.2015р., №РН-0000223 від 07.12.2015р., №РН-0000224 від 07.12.2015р., №РН-0000225 від 08.12.2015р., №РН-0000237 від 10.12.2015р., №РН-0000243 від 17.12.2015р., №РН-0000244 від 17.12.2015р., №РН-0000248 від 21.12.2015р., №РН-0000251 від 23.12.2015р., №РН-0000252 від 23.12.2015р., №РН-0000253 від 23.12.2015р., №РН-1701161 від 17.01.2016р., №РН-1901161 від 19.01.2016р., №РН-1102161 від 11.02.2016р., №РН-1102162 від 11.02.2016р., №РН-1602161 від 16.02.2016р., №РН-1403002 від 14.03.2016р., №РН-0000206 від 01.04.2016р., №РН-0000212 від 01.04.2016р., №РН-0000213 від 01.04.2016р., №РН-0000210 від 01.04.2016р., №РН-2901161 від 01.04.2016р., №РН-0604161 від 06.04.2016р., №РН-0402161 від 11.04.2016р., №РН-0902161 від 11.04.2016р., №РН-0902162 від 11.04.2016р., №РН-1002161 від 11.04.2016р., №РН-1002162 від 11.04.2016р., №РН-1002163 від 11.04.2016р., №РН-2502161 від 11.04.2016р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на ненадання позивачем передбачених п.6.4 договору документів, з огляду на що, встановити чи настав у відповідача строк виконання зобовязання щодо оплати за поставлений товар неможливо.

Відповідно до п.6.1, п.6.2 договору №15000434 від 24.03.15р. приймання товару (продукції) по кількості здійснюється відповідно до вимог Інструкції, затвердженої постановою Держарбітражу від 15.06.1965р. №П-6 зі змінами та доповненнями; приймання товару (продукції) по якості здійснюється відповідно до вимог Інструкції, затвердженої постановою Держарбітражу від 25.04.1966р. №П-7 зі змінами та доповненнями.

Згідно з п.12 Інструкції Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості від 15.06.1965р. №П-6 приймання продукції по кількості здійснюється за транспортними та супровідними документами (рахунком фактурі, специфікації, опису, упакувальним ярликам та інш.) відправника (виробника). Відсутність зазначених документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну наявність продукції і в акті вказується, які документи відсутні.

Згідно з п.14 Інструкції Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості від 25.04.1966р. №П-7 приймання продукції по якості і комплектності здійснюється в точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, основними й особливими умовами постачання, іншими обов'язковими для сторін правилами, а також по супровідним документам, що засвідчують якість і комплектність, що поставляється продукції (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якості, рахунок-фактура, специфікація і т.п.). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектність продукції, що надійшла, і в акті вказується, які документи відсутні.

Тобто, відсутність передачі товаросупровідної документації має оформлюватися відповідним актом.

Докази того, що при підписанні спірних видаткових накладних відповідач не отримав ані рахунки-фактуру, ані інші товаросупровідні документи в матеріалах справи відсутні.

При отриманні товару відповідачем не подавалось жодних заперечень щодо неналежності виконання постачальником прийнятих за договором зобов'язань з поставки товару, в тому числі щодо неналежної якості та неналежної комплектності.

Тобто, товар був поставлений постачальником та прийнятий належним чином відповідачем без застережень щодо недоліків та відсутності необхідних товаросупровідних документів.

З огляду на зазначене, враховуючи, що відповідачем не надано доказів: відмови від прийняття товару, відмови від договору, повернення позивачу товару, ненадання товаросупровідної документації за відповідним актом, а також те, що приймання відповідачем товару підтверджується підписами його представника та штампами і печатками відповідача у відповідних видаткових накладних, тому суд дійшов висновку, що позивач свої зобов'язання щодо поставки виконав, а відтак відповідач не звільняється від обовязку сплатити вартість отриманого товару.

Враховуючи викладене, видаткові накладні №РН-0000196 від 15.10.2015р. (залишок боргу - 24759,11 грн.), №РН-0000215 від 13.11.2015р. на суму 28887,84 грн., №РН-0000228 від 30.11.2015р. на суму 1004400,00 грн., №РН-0000221 від 02.12.2015р. на суму 48146,40 грн., №РН-0000223 від 07.12.2015р. на суму 104224,80 грн., №РН-0000224 від 07.12.2015р. (залишок боргу 408834,13 грн.), №РН-0000225 від 08.12.2015р. на суму 569786,40грн. (залишок боргу 153719,70 грн.), №РН-0000237 від 10.12.2015р. на суму 1520128,80грн. (залишок боргу 200000,00 грн.), №РН-0000243 від 17.12.2015р. на суму 38517,12 грн., №РН-0000244 від 17.12.2015р. на суму 1318050,00 грн., №РН-0000248 від 21.12.2015р. на суму 1188142,81 грн., №РН-0000251 від 23.12.2015р. на суму 1348886,40 грн., №РН-0000252 від 23.12.2015р. на суму 597429,60 грн., №РН-0000253 від 23.12.2015р. на суму 48146,40 грн., №РН-1701161 від 17.01.2016р. (залишок боргу 86913,60 грн.), №РН-1901161 від 19.01.2016р. на суму 917022,31грн. (переплата 409996,61 грн.), №РН-1102161 від 11.02.2016р. на суму 883134,72 грн., №РН-1102162 від 11.02.2016р. на суму 1524956,53 грн., №РН-1602161 від 16.02.2016р. на суму 1441341,19 грн., №РН-1403002 від 14.03.2016р. на суму 334800,00 грн., №РН-0000206 від 01.04.2016р. на суму 700488,00 грн., №РН-0000212 від 01.04.2016р. на суму 310279,20 грн., №РН-0000213 від 01.04.2016р. на суму 266744,40 грн., №РН-0000210 від 01.04.2016р. на суму 1849800,00 грн., №РН-2901161 від 01.04.2016р. на суму 1571598,73 грн., №РН-0604161 від 06.04.2016р. на суму 294240,00 грн., №РН-0402161 від 11.04.2016р. на суму 1385309,46 грн., №РН-0902161 від 11.04.2016р. на суму 1594601,14 грн., №РН-0902162 від 11.04.2016р. на суму 1468272,18 грн., №РН-1002161 від 11.04.2016р. на суму 334800,00 грн., №РН-1002162 від 11.04.2016р. на суму 1398579,12 грн., №РН-1002163 від 11.04.2016р. на суму 1539716,47 грн., №РН-2502161 від 11.04.2016р. на суму 1347072,26 грн. залишились не оплаченими відповідачем, у звязку з чим, за розрахунком суду, загальна сума боргу по вказаним накладним складає 24434794,70 грн.

Виходячи з того, що в матеріалах справи відсутні докази оплати прийнятого відповідачем товару поставленого за вищевказаними видатковими накладними, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 24434795,02грн. підлягають частковому задоволенню в сумі 24434794,70 грн.

Відповідач у відзиві посилається на обмеження доступу до первинних документів, за наявності яких можна встановити дійсну заборгованість перед Позивачем. При цьому відповідач посилається на захоплення приміщень Приватного акціонерного товариства Єнакіївський металургійний завод у березні 2017 року.

Проте, суд звертає увагу, що відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей ведення податкового обліку платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі:

1) первинних документів;

2) регістрів бухгалтерського обліку;

3) фінансової звітності;

4) інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку (ч. 3 ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

У разі втрати, пошкодження або дострокового знищення зазначених документів, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому Кодексу для подання податкової звітності.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу (п 44.5 ст.44 Податкового кодексу України).

Крім того, у випадку дії обставин непереборної сили, до яких належить АТО, платник податків не звільняється від обовязку відновлення документів. Доказів звільнення від такого обовязку відповідач суду не надав.

Також, з матеріалів справи вбачається, що з вересня 2015р. місцем реєстрації відповідача є м.Маріуполь, Донецької області. При цьому, заявлена до стягнення позивачем сума заборгованості утворилась на підставі поставок здійснених починаючи з 15.10.2015р.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що Приватне акціонерне товариство Єнакіївський металургійний завод здійснює діяльність у м. Маріуполі, Донецької області, а не на тимчасово окупованій території України, суд вважає, що відповідач мав фактичну можливість до червня 2018 року (25.06.2018 дата звернення Позивача до суду з позовом) відновити в бухгалтерському обліку інформацію щодо наявності заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТХОЛДІНГ за договором №15000434 від 24.03.15р.

Щодо тверджень відповідача про невідповідність певних документів вимогам закону, суд зазначає наступне.

Згідно з ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/70 (в редакції чинній на момент спірних правовідносин), визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, за своєю правовою природою видаткові накладні посвідчують виконання зобов'язань - констатують (фіксують) певні факти господарської діяльності у правовідносинах між сторонами та мають юридичне значення для встановлення обставин дотримання сторонами умов договору.

При цьому, наявність певних дефектів у видатковій накладній за наявності інших визначених Законом обовязкових реквізитів не спричиняє їх недійсність.

Видаткові накладні, які не оплачені відповідачем №РН-1102161 від 11.02.2016р., №РН-1102162 від 11.02.2016р., №РН-1602161 від 16.02.2016р., №РН-1403002 від 14.03.2016р., №РН-0604161 від 06.04.2016р. містять такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; підписи осіб які брали участь у здійсненні господарської операції та відповідальні за її оформлення, а також печатки підприємства відповідача.

Видаткова накладна №РН-0000223 від 07.12.2015р., містить такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; підписи осіб які брали участь у здійсненні господарської операції та відповідальні за її оформлення, а також штамп підприємства відповідача.

Видаткова накладна №РН-0000253 від 23.12.2015р., містить такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; підписи осіб які брали участь у здійсненні господарської операції та відповідальні за її оформлення, прізвище особи яка поставила підпис з боку відповідача, а також штамп підприємства відповідача.

Видаткова накладна №РН-1701161 від 17.01.2016р. містить такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; підписи осіб які брали участь у здійсненні господарської операції та відповідальні за її оформлення.

Інші видаткові накладні, зазначені відповідачем у відзиві на позовну заяву як такі, що не відповідають вимогам законодавства, оплачені відповідачем в повному обсязі.

Крім того, факт поставки продукції за договором №15000434 від 24.03.15р. підтверджується наявними в матеріалах справи копіями товарно-транспортних накладних та податкових накладних.

При цьому відповідачем не надано суду жодних доказів в підтвердження викладених у відзиві заперечень, а саме доказів того, що за бухгалтерським та податковим обліком відповідача відсутня заборгованість за договором №15000434 від 24.03.15р. по спірним видатковим накладним.

Відповідно до ст.13Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 74, 77, 86, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТХОЛДІНГ, с.Волнухине, Лутугинський район, Луганська область до Приватного акціонерного товариства Єнакіївський металургійний завод, м.Маріуполь, Донецька область про стягнення 24434795,02грн., задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Єнакіївський металургійний завод (87504, Донецька обл., м.Маріуполь, просп.Ілліча, буд. 54, блок 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТХОЛДІНГ (92031, Луганська обл., Лутугинський район, село Волнухине, вул. Карєрна, буд. 1, ) заборгованість у розмірі 24434794,70 грн., витрати з оплати судового збору у розмірі 366521,92 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Рішення складено та підписано 11.10.2018р.

Суддя М.О. Лейба