ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2018 р. Справа № 911/1548/18

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

розглянувши матеріали справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-інжинірингова фірма "Етна", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маг Буд", с. Путрівка, Васильківський р-н, Київська область

про стягнення 103 827, 44 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ "Виробничо-інжинірингова фірма "Етна" звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ТОВ "Маг Буд" про стягнення 100 890, 00 грн основної заборгованості, 1 011, 66 грн 3% річних та 1 925, 78 грн інфляційних збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обовязку щодо оплати товару за договором постачання № 215241017 від 24.10.2017 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.07.2018 р. відкрито провадження у справі № 911/1548/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-інжинірингова фірма "Етна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маг Буд" про стягнення 103 827, 44 грн і визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановлено сторонам строки для подачі відповідних заяв по суті спору.

20.07.2018 р. до канцелярії суду від позивача надійшла заява № 20/07-П від 20.07.2018 р. про забезпечення позову, у якій він просить суд вжити заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках у банківських установах України та належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Маг Буд" в межах суми 100 890, 77 грн, необхідної для забезпечення позову про стягнення заборгованості на користь позивача у сумі 103 827, 44 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.07.2018 р. відмовлено у задоволенні заяви № 20/07-П від 20.07.2018 р. позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-інжинірингова фірма "Етна" про забезпечення позову.

Відповідач про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи) був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву та інші заяви по суті спору не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

24.10.2017 р. між позивачем (надалі - Постачальник) та відповідачем (надалі - Покупець) було укладено договір постачання № 215241017, згідно умов п. 1.1. якого Постачальник зобов'язується поставляти та передавати у власність Покупця за його заявками товарно-матеріальні цінності, в подальшому "Товар", а Покупець зобов'язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору асортимент, кількість та вартість Товару вказується у видаткових накладних та (або) у специфікаціях, які після оформлення є невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно п. 2.2. Договору загальна сума даного Договору складається із загальної вартості Товару, поставленого відповідно до умов даного Договору і визначається шляхом складення сум товарних партій, визначених у видаткових накладних.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що поставка Товару здійснюється відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року (далі -"Інкотермс"). Товар постачається на умовах EXW (склад Постачальника за адресою: м. Київ, пр-т Перемоги, 67), якщо інще не вказано додатково у специфікаціях до даного Договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору поставка кожної партіх Товару здійснюється в строк вказаний в Специфікації або в строк узгоджений Сторонами.

Пунктом 3.6. Договору встановлено, що з кожною партією Товару Постачальник передає Покупцю по одному примірнику товаросупроводжувальних документів:

- оригінал рахунку-факутри;

- оригінал видаткової накладної.

Згідно п. 5.1. Договору Покупець робить передплату у розмірі 100% від вартості Товару згідно рахунків-фактур, наданих Постачальником.

Відповідно до п. 5.2. Договору оплата Товару проводиться в національній валюті України у безготівковій формі. Датою оплати Товару є дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Пунктами 8.1., 8.2. Договору встановлено, що цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скрпіплення печатками Сторін; Договір діє до 31 грудня 2018 року але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань.

20.10.2017 р. між позивачем та відповідачем було підписано Специфікацію № 1 (Додаток № 1) до договору поставки № 215241017 від 24.10.2017 р. на товар на загальну суму 100 890, 77 грн з ПДВ.

На виконання умов договору постачання № 215241017 від 24.10.2017 р. позивачем 25.10.2017 року було передано у власність (продано) відповідачу товар на загальну суму 100 890, 77 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 49 від 25.10.2017 р. на загальну суму 100 890, 77 грн, довіреністю відповідача № 699 від 25.10.2017 р., виданою на свого представника - ОСОБА_1 на отримання товару, наявними у матеріалах справи.

У лютому 2018 року позивач звернувся до відповідача із претензією вих. № 22В-22.02.18 від 22.02.2018 р. щодо оплати отриманого товару в сумі 100 890, 77 гривень, у якій просив сплатити існуючу заборгованість за договором постачання № 215241017 від 24.10.2017 р. у розмірі 100 890, 77 грн протягом 7 днів з дати отримання претензії. Факт направлення претензії підтверджується описом вкладення у цінний лист № 590 від 22.02.2018 р. , рекомендованим поштовим повідомленням від 22.02.2018 р. з відміткою про вручення 28.02.2018 р., наявними у матеріалах справи.

У березні 2018 року у відповідь на претензію вих. № 22В-22.02.18 від 22.02.2018 р., відповідач звернувся до позивача із листом - відповіддю на претензію вих. № 19 від 14.03.2018 р., у якій не заперечує факт виникнення заборгованості та просить надати відповідачу строк у 3 місяці від дати претензії на погашення заборгованості.

У травні 2018 року позивач повторно звернувся до відповідача із вимогою вих. № 44В-31/05/18 від 31.05.2018 р., у якій вимогав сплатити існуючу заборгованість за договором постачання № 215241017 від 24.10.2017 р. у розмірі 100 890, 77 грн протягом 3 днів з дати отримання даної вимоги.

Також між позивачем та відповідачем було підписано акт звірки взаєморозрахунків за період з січня 2017 р. по січень 2018 р., згідно якого станом на 31.01.2018 р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 100 890, 77 грн.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із купівлею-продажем товару здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обовязок щодо оплати товару у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 100 890, 77 грн, що підтверджується договором постачання № 215241017 від 24.10.2017 р., видатковою накладною № 49 від 25.10.2017 р., довіреністю відповідача № 699 від 25.10.2017 р., виданою на свого представника - ОСОБА_1 на отримання товару, претензією позивача вих. № 22В-22.02.18 р. від 22.02.2018 р., відповіддю відповідача вих. № 19 від 14.03.2018 р. на претензію, вимогою позивача вих. № 44В-31/05/18 від 31.05.2018 р., актом звірки взаємних розрахунків за період з січня 2017 р. по січень 2018 р., підписаний сторонами, наявними у матеріалах справи.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належне виконання ним своїх обовязків по оплаті товару за договором постачання № 215241017 від 24.10.2017 р.

Отже, вимога позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 100 890, 00 грн за договором постачання № 215241017 від 24.10.2017 р. є законною і обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача 1 925, 78 грн інфляційних збитків та 1 011, 66 грн 3% річних за періоди прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті товару з 12.03.2018 р. по 12.07.2018 р., у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором постачання № 215241017 від 24.10.2017 р. у вищевказаний період у розмірі 1 925, 78 грн.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за договором постачання № 215241017 від 24.10.2017 р. у вищевказаний період у розмірі 1 011, 66 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маг Буд" (08625, Київська обл., Васильківський район, село Путрівка, вулиця Будівельна, будинок 10; ідентифікаційний код 37340510) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-інжинірингова фірма "Етна" (03190, м.Київ, вулиця Данила Щербаківського, будинок 52, приміщення 429; ідентифікаційний код 41305388) 100 890 (сто тисяч вісімсот дев'яносто) грн 00 (нуль) коп. основної заборгованості, 1 011 (одна тисяча одинадцять) грн 66 (шістдесят шість) коп. 3% річних, 1 925 (одна тисяча дев'ятсот двадцять п'ять) грн 78 (сімдесят вісім) коп. інфляційних збитків та судові витрати 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) 00 (нуль) коп. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца