ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2018м. ДніпроСправа № 904/3432/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Воронько В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Батир Б.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь Дніпропетровської області

до відповідачів:

1. Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро;

2. Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод", м. Харків

про стягнення 9010,40 грн

у присутності представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 213-4016 від 29.08.2018, представник;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

01.08.2018 Публічне акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - 1-й відповідач) та Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" (далі - 2-й відповідач), у якій заявило вимоги про визначення належного відповідача та стягнення з належного відповідача на користь позивача 9010,40 грн вартості недостачі коксу кам'яновугільного за залізничними накладними №№ 43863331, 43876382.

Ухвалою суду від 06.08.2018 було залишено позовну заяву без руху та надано позивачу час для усунення недоліків на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Позивач повністю виконав вимоги вказаної ухвали, надіславши до суду 16.08.2018 відповідні докази усунення недоліків. За змістом поданої заяви відповідач визначився з позовними вимогами, заявивши до стягнення з 1-го відповідача 5459,72 грн, а з 2-го відповідача 3550,68 грн вартості відповідальної недостачі вантажу за залізничними накладними № 43863331 та № 43876382.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Ухвалою від 20.08.2018 суд відкрив провадження у справі, прийнявши позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченими ГПК України з повідомленням сторін.

18.09.2018 від 2-го відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив проти позовних вимог стосовно своєї провини, оскільки ПрАТ "Харківський коксовий завод" було вжито усіх необхідних заходів для запобігання втрати вантажу. Тому 2-й відповідач просить визначити ПрАТ "Харківський коксовий завод" неналежним відповідачем по даній справі та стягнути суму шкоди в розмірі 9010,40 грн та суму судового збору в розмірі 1762,00 грн з Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

24.09.2018 1-й відповідач подав відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги також не визнав. В частині позовних вимог щодо нестачі вантажу згідно комерційного акту №466001/252 від 15.08.2017 заперечення 1-го відповідача мотивовані тим, що відправник не вжив належних дієвих заходів щодо забезпечення збереження вантажу під час перевезення. В обгрунтування виникнення нестачі вантажу згідно комерційного акту №466001/253 від 15.08.2017 1-й відповідач посилається на те, що вантажовідправник зазначив невірні відомості щодо маси вантажу у вагоні, оскільки відповідно до інформації у комерційному акті навантаження у вагоні навалом, вище бортів на 30 см, без виїмок та поглиблень.

Позивач 24.09.2018, до початку судового засідання, подав до суду клопотання про зміну його найменування, в якому повідомив, що протоколом загальних зборів Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" №1/2018 від 03.08.2018 було прийнято рішення про зміну найменування та типу Товариства, а саме: змінено найменування Товариства з Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" (п. 10.1) та змінено тип Товариства з публічного на приватне акціонерне товариства (п. 10.2). Відповідні зміни були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у підтвердження чого позивачем надано копію виписки з реєстру станом на 17.08.2018. З огляду на те, що згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України "Про акціонерні товариства" зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням, позивач на підставі ч. 1 ст. 52 ГПК України просить замінити ПАТ "Нікопольський завод феросплавів" на АТ "Нікопольський завод феросплавів". Крім того, у даному клопотанні позивач зазначив про зміну його банківських реквізитів на нові: р/р 1364 в АТ "ОСОБА_2 Дніпро", МФО 305749.

Подане позивачем клопотання задоволено судом, у зв'язку з чим позивач у справі - Публічне акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" замінений на його правонаступника - Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів".

Сторони належним чином повідомлені про час та дату проведення судового засідання, проте 2-й відповідач надіслав до суду заяву з клопотанням розглядати справу без участі свого повноважного представника у засіданні суду, призначеному на 10.10.2018, через його відрядження до м. Києва.

1-й відповідач про причини неявки свого представника не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до договору перевезення, а саме залізничних накладних № 43863331 від 10.08.2017, та № 43876382 від 11.08.2017 від вантажовідправника - ПрАТ "Харківський коксовий завод" на адресу позивача 14 серпня 2017 року надійшов кокс кам'яновугільний у вагонах № 67905703 та 66690181.

Вагон № 67905703 виданий позивачу зі складанням комерційного акта № 466001/252 від 15.08.2017, вагон № 66690181 виданий позивачу зі складанням комерційного акта № 466001/253 від 15.08.2017. Під час видачі вантажу з перевіркою була встановлена вагова недостача продукції.

Комерційний акт № 466001/252 від 15.08.2017 містить наступний зміст: "У доповнення до акту загальної форми № 35713 станції ОСОБА_3. При комісійному зважуванні на 100 т тензометричних вагонних вагах одержувача, перевірених органами Держстандарту 28/07-17 р, виявлено менше проти документа на 1700 кг кокса, не поіменованого у алфавіті, який у вагоні вміститися міг. По документу - вантаж у вологому стані, промаркований вапном.

У дійсності, навантаження тотожно акту загальної форми № 35713 станції ОСОБА_3, нижче бортів 20-40 см, нерівномірне, вантаж не маркований. Вагон бездверний, люка були закриті, течі вантажу не було. З моменту прибуття, до комісійного зважування, вагон знаходився під охороною чергових прийомоздавальників, були повідомлені ГУНП м. Нікополь Савченко, ВОХР Апостолове Литвинчук. Комісійне зважування, з зупинкою без роз'єднання, проводили прийомоздавальник Карпович, одержувач Бушева, ГУНП м. Нікополь Юртаєв, заст. ДС Гулега. Зважування проводилося двічі, нестача вантажу підтвердилась".

Комерційний акт № 466001/253 від 15.08.2017 містить наступний зміст: "У доповнення до акту загальної форми № 35713 станції ОСОБА_3. При комісійному зважуванні, на 100 т тензометричних вагонних вагах одержувача, перевірених органами Держстандарту 28/07-17 р, виявлено менше проти документа на 1450 кг кокса, не поіменованого у алфавіті, який у вагоні вміститися міг. По документу - вантаж у вологому стані, промаркований вапном.

У дійсності, навантаження тотожно акту загальної форми № 35713 станції ОСОБА_3, шапкой вище бортів 30 см, вантаж не маркований. Вагон бездверний, люка були закриті, течі вантажу не було. З моменту прибуття, до комісійного зважування, вагон знаходився під охороною чергових прийомоздавальників, були повідомлені ГУНП м. Нікополь Савченко, ВОХР Апостолове Литвинчук. Комісійне зважування, з зупинкою без роз'єднання, проводили прийомоздавальник Карпович, одержувач Бушева, ГУНП м. Нікополь Юртаєв, заст. ДС Гулега. Зважування проводилося двічі, нестача вантажу підтвердилась".

Звертаючись до суду позивач зазначає, що за інформацією із залізничної накладної № 43863331 кокс кам'яновугільний КК-3 фр. +25 мм завантажено у вагон № 67905703 навалом, вантаж маркований вапном, тоді як у описовій частині (розділ Ґ та Д) комерційного акту № 466001/252 від 15.08.2017 зазначено про те, що у дійсності навантаження нижче бортів 20-40 см, нерівномірне, вантаж не маркований.

Даний факт вказує на незбереження залізницею вантажу, який був прийнятий нею до перевезення.

Стосовно перевезення вантажу у вагоні № 66690181 позивач вказав, що, як вбачається із залізничної накладної № 43876382, кокс кам'яновугільний КК-3 фр. +25 мм завантажено у вагон № 66690181 навалом, вантаж маркований вапном, тоді як у описовій частині (розділ Ґ та Д) комерційного акту № 466001/253 від 15.08.2017 зазначено про те, що у дійсності навантаження шапкою вище бортів 30 см, вантаж не маркований. Даний запис у комерційному акті вказує на те, що вантажовідправником не вірно внесені дані до залізничної накладної № 43876382, а саме (вага, наявність маркування і т.п.).

Згідно ст. 6 Статуту залізниць України накладна є основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього статуту та правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу коли вантаж прибув на непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

В силу ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначається у накладній.

Відповідно до ст.ст. 24, 31, 32, 105 Статуту залізниць України, вантажовідправник несе матеріальну відповідальність на підставі того, що він мав безпосередній доступ до вантажу, здійснював завантаження, заносив дані до накладної.

Тому, вартість відповідальної недостачі, яка підлягає стягненню з 2-го відповідача за позовною заявою № 2018.07.19/40-4016 складає 3 550,68 грн.

Враховуючи обставини справи, надані матеріали, суд приходить до наступного.

В залізничній накладній на вагон № 67905703 зазначено про маркування вантажу при відправленні вапном. При видачі вагону позивачу складано комерційний акт № 466001/252 від 15.08.2017, у якому вказано, що навантаження товару нижче бортів 20-40 см, нерівномірне, вантаж не маркований, вагон бездверний, люка були закриті, течі вантажу не було, що свідчить про порушення цілісності вантажу та незбережне перевезення після прийняття його до перевезення залізницею.

Згідно з п. 28 "Правил приймання вантажів до перевезення", затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту оформлення перевізних документів і накладення в них календарного штемпеля станції відправлення. Факт приймання вантажу до перевезення, завантаженого у вагон (контейнер) відправником, підтверджується підписанням Пам'ятки про користування вагонами (контейнерами) працівниками відправника і залізниці. Вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагонів, вантажу, його маркування та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу".

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення"

Відповідно до параграфу 19 розділу 1 Технічних умов розміщення та закріплення вантажів на відкритому рухомому складі правильність розміщення та закріплення вантажів перевіряє залізниця.

Вантаж, завантажений ПРАТ "Харківський коксовий завод" у вагон № 67905703, був прийнятий залізницею без зауважень, про це свідчить накладна № 43863331 від 10.08.2017.

Дорога прийняла від ПРАТ "Харківський коксовий завод" вагон з коксом без зауважень, отже нею взяті зобов'язання згідно ст. 909 ЦК України, 307 ГК України, ст. 110 Статуту за договором перевезення доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення і видати його одержувачу та несе відповідальність з моменту прийняття його до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно ч. 17-18 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, якщо під час приймання продукції буде виявлена недостача, одержувач зобов'язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акту представника відправника. Повідомлення про виклик представника відправника (виготовлювача) має бути направлено (передано) йому по телеграфу (телефону) на пізніше 24 год.00.

Але відомості про надсилання до відправника товару таких повідомлень не надані.

При тому нерівномірне розташування вантажу нижче бортів на 20-40 см, відсутність маркування вапном, яке було нанесене при завантаженні вагона, свідчить про доступ до вагону третіх осіб та, як наслідок, розкрадання товару під час перевезення.

Відповідно до ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 308 ГК України вантажовідправник зобов'язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством.

За ст. 314 ГК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відповідно до ст. 610, 614 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 917 ЦК встановлено, що перевізник зобов'язаний надати транспортні засоби під завантаження у строк, встановлений договором. Відправник вантажу має право відмовитися від наданого транспортного засобу, якщо він є непридатним для перевезення цього вантажу. Відправник повинен пред'явити у встановлений строк вантаж, який підлягає перевезенню, в належній тарі та (або) упаковці; вантаж має бути також замаркований відповідно до встановлених вимог. Перевізник має право відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу.

Згідно зі ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача вантажу сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 113 Статуту за не збереження прийнятого до перевезення вантажу залізниця несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що нестача виникла з незалежних від неї причин.

За п. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Згідно з п.115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч. 2 п. 114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644, визначено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, щодо вантажів, зданих для перевезення у вологому стані.

З наведених норм вбачається, що у встановлений відсотковий показник входить не тільки природна втрата, а й граничне розходження у визначенні маси нетто (похибка ваг), а отже недостача маси вантажу, за які відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням такого граничного розходження.

Таким чином 1-й відповідач є відповідальним за недостачу вантажу у вагоні № 67905703.

Вагон № 66690181 виданий позивачу зі складанням комерційного акту № 466001/253 від 15.08.2017.

Комерційний акт № 466001/253 від 15.08.2017 містить наступний зміст: "У доповнення до акту загальної форми № 35713 станції ОСОБА_3. При комісійному зважуванні, на 100 т тензометричних вагонних вагах одержувача, перевірених органами Держстандарту 28/07-17 р, виявлено менше проти документа на 1450 кг кокса, не поіменованого у алфавіті, який у вагоні вміститися міг. По документу - вантаж у вологому стані, промаркований вапном.

У дійсності, навантаження тотожно акту загальної форми № 35713 станції ОСОБА_3, шапкой вище бортів 30 см, вантаж не маркований. Вагон бездверний, люка були закриті, течі вантажу не було. З моменту прибуття, до комісійного зважування, вагон знаходився під охороною чергових прийомоздавальників.

Як слідує із залізничної накладної № 43876382 кокс кам'яновугільний КК-3 фр. +25 мм завантажено у вагон № 66690181 навалом, вантаж маркований вапном, тоді як у описовій частині (розділ Ґ та Д) комерційного акту № 466001/253 від 15.08.2017 зазначено про те, що у дійсності навантаження шапкою вище бортів 30 см, вантаж не маркований. Даний запис у комерційному акті вказує на відсутність ознак розкрадання товару під час його перевезення та свідчить, що вантажовідправником не вірно внесені дані до залізничної накладної № 43876382, а саме (вага, наявність маркування і т.п.).

Згідно ст. 6 Статуту залізниць України накладна є основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього статуту та правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу коли вантаж прибув на непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

В силу ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначається у накладній.

Відповідно до ст.ст. 24, 31, 32, 105 Статуту залізниць України, вантажовідправник несе матеріальну відповідальність на підставі того, що він мав безпосередній доступ до вантажу, здійснював завантаження, заносив дані до накладної.

Тому вартість відповідальної недостачі у вагоні № 66690181 у сумі 3 550,68 грн підлягає стягненню з 2-го відповідача.

Таким чином позов слід визнати обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на 1-го відповідача в сумі 1067,66 грн, на 2-го відповідача в сумі 694,34 грн.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 180, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код 40081237) на користь Акціонерного товариства "Нікопольский завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310; ідентифікаційний код 00186520) суму вартості недостачі в розмірі 5459,72 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1067,66 грн.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" (м. Харків, Набережна Червоношкільна, буд. 24; ідентифікаційний код 24481702) на користь Акціонерного товариства "Нікопольский завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310; ідентифікаційний код 00186520) суму вартості недостачі в розмірі 3550,68 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 694,34 грн.

Видати позивачу накази після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 16.10.2018.

Суддя ОСОБА_4