Господарський суд Харківської області
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" жовтня 2018 р. Справа № 5023/7801/11

вх. № 7801/11

Суддя Швидкін А.О.

при секретарі судового засідання Трофименко С.В.

за участю:

представника ПАТ "Укрсоцбанк" - Скрипки Л.В., довіреність від 04.01.2018 р.

представника АК "Харківобленерго" - Підгорного Б.Б., довіреність № 01-16/3402 від 27.06.2018 р.

представника ТОВ "Промтехсервіс-К" - Прокопченка С.В., договір від 03.08.2018 р.

розглянувши заяву ТОВ "Сторгов" про відвід судді господарського суду Швидкіна А.О. у справі за заявою: товариства з обмеженою відповідальністю "Бі-План інформейшн сістемз Україна Лімітед", м. Харків

до БПФ "ВО "Промтехсервіс", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області перебуває справа №5023/7801/11 про банкрутство БПФ "ВО "Промтехсервіс".

АТ "Укрсоцбанк" звернулося до суду із позовною заявою про стягнення гарантійного внеску, відповідно до якої просив суд стягнути з ТОВ "Сторгов" на користь АТ "Укрсоцбанк" кошти в розмірі 1232273,40 грн., сплачені як гарантійний внесок за участь у аукціоні з продажу майна БПФ "ВО "Промтехсервіс", а також стягнути з ТОВ "Сторгов" на користь АТ "Укрсоцбанк" 18484,10 грн. - судового збору, сплаченого за подачу позову, та 881,00 грн. - судового збору, сплаченого за вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, разом із позовною заявою до суду надійшла заява АТ "Укрсоцбанк" про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просив суд вжити заходи забезпечення позову у справі № 5023/7801/11 про банкрутство БПФ "ВО "Промтехсервіс" шляхом накладення арешту на рахунки ТОВ "Сторгов" №5230, що відкритий в Харківському ГРУ ПАТ КБ "Приват Банк" м.Харків, код банку 351533, та № 8, що відкрито в АТ "Банк "Грант", код банку 351607, а також на всі інші рахунки ТОВ "Сторгов" в межах ціни позову на суму 1232273,40 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.10.2018 р. справу №922/2779/18 за позовом АТ "Укрсоцбанк" до ТОВ "Сторгов" про стягнення гарантійного внеску об'єднано зі справою № 5023/7801/11 про банкрутство БПФ "ВО "Промтехсервіс", оскільки за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.10.2018 р. заяву АТ "Укрсоцбанк" про стягнення гарантійного внеску та заяву про забезпечення позову було призначено до розгляду на 22.10.2018 р.; залучено ТОВ "Сторгов" до участі у справі в межах розгляду заяви АТ "Укрсоцбанк" про стягнення гарантійного внеску.

22.10.2018 р. до суду від ТОВ "Сторгов" надійшла заява про відвід судді господарського суду Харківської області Швидкіна А.О. у справі № 5023/7801/11. Надана заява вмотивована існуванням у ТОВ "Сторгов" сумнівів відносно неупередженості судді Швидкіна А.О. при розгляді вищезазначеної справи через порушення порядку визначення судді для розгляду справи.

Розглянувши заяву ТОВ "Сторгов" про відвід судді Швидкіна А.О., суд зазначає.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Обґрунтовуючи твердження про порушення порядку визначення судді для розгляду справи, ТОВ "Сторгов" посилалося на звіт про автоматичний розподіл справи від 09.10.2018 р.

Розглянувши посилання заявника на порушення порядку визначення судді для розгляду справи, суд зазначає.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, прави про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Таким чином, системний аналіз положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Відповідна правова позиція була викладена в постанові Верховного Суду України від 13.04.2016 р. у справі № 908/4804/14.

В провадженні господарського суду Харківської області, а саме - судді Швидкіна А.О., перебуває справа № 5023/7801/11 про банкрутство БПФ "ВО "Промтехсервіс".

Відповідно до ч. ч. 4, 7 ст. 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному процесуальним законом.

Відомості про результати розподілу зберігаються в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та мають бути захищені від несанкціонованого доступу та втручання.

Справа № 922/2779/18 (за позовом АТ "Укрсоцбанк" до ТОВ "Сторгов" про стягнення з ТОВ "Сторгов" на користь АТ "Укрсоцбанк" 1232273,40 грн., сплачених як гарантійний внесок за участь у аукціоні з продажу майна БПФ "ВО "Промтехсервіс") була передана раніше визначеному складу суду, а саме судді Швидкіну А.О. на підставі підпункту "в" пункту 7.4.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Харківської області, затверджених рішенням зборів суддів господарського суду Харківської області №6-1/2016 від 28.03.2016 р., розроблених розроблені на виконання п.п. 1.4.9. п. 1.4. розд. І Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 р. № 25 та на підставі Господарського процесуального кодексу України, Законів України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 р. № 30 (зі змінами та доповненнями).

Так, згідно з пунктом 7.4.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Харківської області, справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство розглядає суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Заяви (позовні заяви) розподіляються між суддями в наступному порядку: судді, в провадження якого перебуває справа про банкрутство, без застосування автоматизованого розподілу передаються позовні заяви про стягнення заробітної плати; про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника (банкрута); інші позовні заяви із майновими та немайновими вимогами до боржника (банкрута).

Таким чином, при здійсненні передачі судової справи № 922/2779/18 раніше визначеному складу, а саме судді Швидкіну А.О., в провадженні якого перебуває справа № 5023/7801/11, порушень не встановлено.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 р. зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

В рішенні у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 р. Європейський суд з прав людини зауважив, що стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об'єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд у встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що вказані заявником зауваження жодним чином не свідчить про упередженість або відсутність об'єктивності судді Швидкіна А.О., при цьому, заявником не доведено жодної з підстав для відводу судді, передбачених ст. ст. 35, 36 ГПК України, тобто заявлений відвід є необґрунтованим.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 39 ГПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість відводу, вирішення питання про відвід судді Швидкіна А.О. має бути здійснений іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

При цьому, враховуючи приписи ч. 5 п. 1 ст. 228 ГПК України, якими унормовано саме право суду на зупинення провадження у справі у разі надходження заяви про відвід судді, суд на даний час не вбачає підстав для зупинення провадження у справі № 5023/7801/11 в частині заяви АТ "Укрсоцбанк" про стягнення гарантійного внеску та заяви про забезпечення позову, оскільки у судовому засіданні оголошено перерву з їхнього розгляду до 29.10.2018 р. о 10:45.

Керуючись ст. ст. 35, 36, 38, 39, 233-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Питання про відвід cудді Швидкіна А.О. у справі № 5023/7801/11 в частині заяви АТ "Укрсоцбанк" про стягнення гарантійного внеску та заяви про забезпечення позову передати на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, якого буде визначено в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Ухвала набирає законної 22 жовтня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали підписано 23 жовтня 2018 року.

Суддя Швидкін А.О.