ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2018 Справа № 914/13/18

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т.М., при секретарі судового засідання Сілаєвій О. Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Приватного підприємства "Укрзахідпостач"

до Приватного підприємства "ДТ-Плюс"

про стягнення 190185, 03 грн.

за участю представників позивача: ОСОБА_1, від відповідача ОСОБА_2

встановив:

До господарського суду Полтавської області надійшов позов Приватного підприємства "Укрзахідпостач" до Приватного підприємства "ДТ-Плюс" про стягнення 190185, 03 грн. штрафу згідно договору поставки № 14/07-1 від 14.07.2017р.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що за договором поставки № 14/07-1 від 14.07.2017р. відповідач безпідставно відмовився від поставленого товару, в звязку з чим має сплатити штраф згідно п.4.9. договору.

Відповідач у відзиві (вхід. №5707 від 12.06.2017р.) проти позову заперечує посилаючись на те, що за умовами договору № 14/07-1 від 14.07.2017р. поставка повинна була відбуватися згідно узгоджених між сторонами специфікацій, специфікації між сторонами відсутні, узгодження між сторонами асортименту, кількості та ціни товару не відбулось; отриманий товар: Корпус Компоненти TS 44 SKF, Корпус Компоненти ETS 44 SKF, Корпус Компоненти FRB 19 320 SKF за даними виробника є невід'ємною частиною Корпусу SNL 3138G SKF та не міг використовуватись окремо. Використовувати, прийняти та перевірити на працездатність у відповідності до п.5.3. Договору даний товар неможливо. Оскільки Корпус SNL 3138G SKF не відвантажено, поверненню підлягають та повернуті експрес-накладною №6176 Корпус Компоненти TS 44 SKF - 6 шт., Корпус Компоненти ETS 44 SKF - 2 шт., Корпус Компоненти FRB 19 320 SKF - 4 шт. з 8 відвантажених. 4 шт. Корпус Компонентів FRB 19 320 SKF залишено для перевірки можливості використання з корпусами іншого виробника, в межах суми проведеної оплати; за п.4.3. Договору умови поставки по кожній партії сторонами не погоджувались; позивачем не надано сертифіката та/або паспорта якості згідно п.4.5.Договору; посилання позивача на п.4.9.Договору є безпідставним, оскільки даний пункт стосується лише поставки товару під замовлення, а в даному випадку замовлення на відповідний товар відсутнє (а.с.88-92)

Позивач у відповіді на відзив (вхід. 6334 від 03.07.2018р.) заперечує мотиви відповідача, посилаючись на те, що жодних претензій до отриманих відповідачем видаткових накладних та рахунків-фактур під час отримання партій товару предявлено не було. Всі видаткові накладні підписані відповідачем без жодних зауважень, претензії по товару, їх кількості, ціни на момент їх отримання не надавались; жодних заперечень щодо строків поставки не надходило; позивачем стягується договірна сума штрафу; за п.5.1.Договору сторони погодились, що поставка товару за кількістю, комплектністю та асортиментом здійснюється згідно Інструкції №П-6 від 15.06.1965р.; відповідач від договору не відмовлявся; предмет договору є такий, що підлягає замовленню у виробника, оскільки позивач його виробником не є (а.с.114-116).

Відповідач в запереченні на відповідь на відзив (вхід. 6452 від 09.07.2018р.) зазначає, що предмет продажу та строки поставки у договорі не конкретизовано, відсутні докази попереднього погодження асортименту та строків поставки товару, рахунки фактури не є належним доказом такого узгодження (а.с.119-123).

У даній справі були вчинені наступні процесуальні дії.

За ухвалою господарського суду Львівської області від 09.01.2018р. позовна заява у справі № 914/13/18 була передана за територіальною підсудністю до господарського суду Полтавської області згідно ст. 31 Господарського процесуального кодексу України (а.с. 6-8).

Ухвалою господарського суду від 24.04.2018р. було залишено позовну заяву без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки. (а.с. 2-4).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.05.2018р. відкрито провадження у справі № 917/13/18 та призначено справу до розгляду в підготовче засідання, встановлено строки для подання заяв по суті спору (а.с.74).

За ухвалою від 12.06.2018р. суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву у підготовчому засіданні на 17.07.2018р. (а.с.107). В судовому засіданні від 17.07.2018р. суд оголосив усну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 02.08.2018р. (а.с.135-136).

За ухвалою від 02.08.2018р. суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.154-155).

Розгляд справи призначений на 28.08.2018р. не відбувся в звязку з перебуванням судді на лікарняному (а.с.162). Ухвалою суду від 07.09.2018р. розгляд справи призначений на 02.10.2018р. (а.с.165).

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази та пояснення, що містяться в матеріалах справи, заслухані пояснення представників сторін.

В судовому засіданні 02.10.2018р. судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі наявні у справі докази та письмові пояснення, суд встановив наступне.

Між Приватним підприємством "Укрзахідпостач" (позивачем) та "ДТ-Плюс" (відповідачем) укладено договір поставки товару № 14/7-1 від 14.07.2017р. (далі Договір); (а.с.19-24).

Згідно п.1.1 Договору позивач, як постачальник, зобов'язався постачати товар (передати у власність) покупця, а покупець прийняти та оплатити на умовах цього договору товар в асортименті, кількості та за ціною згідно узгоджених та підписаних між сторонами специфікацій та/або видаткових накладних до даного договору, які є його невід'ємними частинами.

Згідно п.1.1 Договору допускається узгодження сторонами асортименту, кількості та ціни Товару за допомогою факсимільного зв'язку та/або електронної пошти.

Отже, в будь-якому випадку може бути узгодження поставки товару, тобто двостороннє погодження.

За п.1.2. Договору предметом продажу за цим договором є товар (підшипники, ремені, мастила та інше).

Згідно п. 1.3 Договору поставки обсяги Товару, що поставляється по даному Договору, визначається на протязі дії цього Договору з урахуванням кількості та асортименту Товару по всіх і поставлених умовах Договору партіях Товару.

Згідно п. 3.3 Договору загальна сума Договору визначається загальною вартістю Товару, що поставляється на умовах цього Договору згідно всіх Специфікацій і видаткових накладних, підписаних Сторонами.

За п.3.1. Договору ціна товару визначається у Специфікаціях та/або рахунках-фактурах та/або видаткових накладних на кожну партію Товару.

Відповідно до п. 4.1 Договору строк поставки узгоджується відповідно до умов, встановлених у специфікаціях до цього Договору з урахуванням потреб покупця.

Згідно п.4.3 Договору умови поставки Товару погоджуються Сторонами окремо по кожній партії Товару.

За п.4.4 Договору право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту передачі товару покупцеві відповідно до видаткової накладної на товар.

Згідно ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 266 ГК України загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортимент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Позивач виставив відповідачу рахунок № 10934 від 29.09.2017р. на оплату товару на суму 449432,14 грн. Надалі позивач виставив відповідачу уточнений рахунок №11788 від 20.10.2017р. на суму 449432,14грн. (а.с.29, 30).

08.11.2017р. позивач за електронним листом гарантував поставку відповідачу підшипників 22336 CCIW 33SKF в кількості 4 шт., 22236CC/W33 SKF-2 шт., корпусів компонентів TS 44 SKF -6 шт., ETS44 - SKF-2 шт., FRВ 19/320 SKF-8 шт. до 01 грудня 2017р. (а.с.25-26).

08.11.2017р. позивач за електронним листом гарантував поставку відповідачу корпусів SNL 3138G SKF в кількості 4 шт. до 20 грудня 2017р. (а.с.27-28).

17.11.2017р. відповідач електронною поштою направив позивачу специфікацію № 2 від 14.11.2017р. для узгодження, в якій зазначив термін поставки 01.12.2017р. та найменування товару: корпус SNL 3138G SKF в кількості 4 шт., підшипник 22336 CC/ W 33 SKF в кількості 4 шт., кільце FRB 19/32 SKF в кількості 8 шт., ущільнення TS 44 SKF в кількості 6 шт., ущільнення ЕTS 44 SKF в кількості 2 шт., підшипник 22236 CC/ W 33 SKF в кількості 6 шт. (а.с.33-34).

Дану специфікацію позивач не підписав.

23.11.2017р. за видатковою накладною № 8100 від 23.11.2017р. позивач поставив відповідачу партію товару на загальну суму 293807,16 грн., а саме: підшипник 3636 (22336 CC W 33) SKF в кількості 4 шт. у сумі 162135,08грн. без ПДВ.; 3536 (22336 CC W 33) SKF в кількості 2 шт. у сумі 48437,50грн. без ПДВ.; корпус компоненти TS 44 SKF в кількості 6 шт. у сумі 17500,02грн. без ПДВ.; корпус компоненти ETS 44 SKF в кількості 2 шт. у сумі 5833,34грн. без ПДВ.; корпус компоненти FRB 19320 SKF в кількості 8 шт. у сумі 10933.36грн. без ПДВ., що підтверджується яка підписана обома сторонами без зауважень, довіреністю відповідача №11 від 01.07.2017р. на отримання товару (а.с.31-32).

08.12.2017р. відповідач направив позивачу електронний лист (вих.№07/12-1 від 07.12.2017р.) в якому повідомив позивача, що корпус SNL 3138G SKF позивачем не відвантажено та про повернення товару по видатковій накладній №ВП-0000004 від 04.12.2018р. (а.с.41-43).

Відповідач за видатковою накладною (повернення) №ВП-0000004 від 04.12.2018р. повернув позивачу товар, а саме: корпус компоненти TS 44 SKF в кількості 6 шт.; корпус компоненти ETS 44 SKF в кількості 2 шт.; корпус компоненти FRB 19320 SKF в кількості 4 шт., що підтверджується експрес-накладною №6176 від 09.12.2017р. (а.с.42-44).

11.12.2017р. позивач направив на адресу відповідача лист повідомлення за № 250 про те, що вказаний відповідачем у Специфікації №2 асортимент товару, не відповідає виставленому рахунку, а тому позивач не підписав специфікацію № 2, та зазначив про намір поставити другу парію товару відповідачу (корпуси SNL 3138G SKF в кількості 4 шт) до 20.12.2017р. (а.с.37-40).

12.12.2017р. відповідач електронним листом повідомив позивача про неможливість надати відповідь на лист вих № 250 від 11.12.2017р. до 13.12.2017р. оскільки керівник перебуває за межами України. (а.с.63).

15.12.2017р. позивач направив на адресу відповідача листи повідомлення №№ 252, 251 про те, що товар буде поставлений до 20.12.2017р. (а.с.65-66).

20.12.2017р. відповідач надіслав позивачу лист № 20/121 про порушення позивачем строків поставки товару до 01.12.2017р. згідно специфікації № 2, зазначив що термін поставки товару двома партіями ним не погоджується, та повідомив про відмову від отримання товару (а.с.45-46).

Позивач, посилаючись на те, що відповідач порушив умови договору щодо зобовязання з отримання товару, звернувся з даним позовом про стягнення з відповідача 190185,03 грн. штрафу, застосованого на підставі п. 4.9 Договору.

При вирішення спору суд виходить з наступного.

Статтею 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України (далі ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

За статтею 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4.1. Договору строк поставки товару узгоджується відповідно до умов, встановлених у специфікаціях відповідно до цього договору з урахуванням потреб покупця.

Як свідчать матеріали справи, узгоджених між сторонами специфікацій щодо асортименту, кількості та ціни товару не підписувалося.

Позивач в листах, надісланих відповідачу електронною поштою 08.11.2017р., запропонував поставку товару партіями до 01.12.2017р. та до 20.12.2017р. (а.с.25-26, 27-28).

Відповідач специфікації № 2 від 14.11.2017р. зазначив термін поставки товару 01.12.2017р. (а.с.34). Ця специфікація позивачем не підписана.

Надалі позивач повідомляв про поставку товару партіями до 01.12.2017р. та до 20.12.2017р., проте відповідач строки поставки товару двома партіями не погодив (відповідні листи були досліджені судом вище).

Отже, сторонами належним чином не було узгоджено строку поставки товару та обєм кожної партії товару, що підлягає поставці.

Також, сторонами належним чином не було узгоджено предмету поставки, оскільки у виставленому позивачем рахунку від 20.10.2017р. № 11788 та направленій відповідачем специфікації № 2 від 14.11.2017р. різняться найменування товару та його кількість (а.с.30, 34).

Відповідач у відзиві зазначає, що отриманий ним товар за видатковою накладною № 8100 від 23.11.2017р. (Корпус Компоненти TS 44 SKF, Корпус Компоненти ETS 44 SKF, Корпус Компоненти FRB 19 320 SKF) був повернутий позивачу за видатковою накладною (повернення) №ВП-0000004 від 04.12.2018р., оскільки позивач не поставив Корпус SNL 3138G SKF, який є невід'ємною частиною повернутого товару та не міг використовуватись окремо.

Відповідно до ст.610, 611, ч.ч.1, 2 ст. 549 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата штрафу чи пені. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення штрафу за п.4.9.Договору, оскільки на думку позивача, відповідач не мав права відмовитися від товару.

В п.4.9.Договору встановлено, що у випадку відмови від товару, який був під замовлення, покупцем сплачується штраф у розмірі вартості товару.

Визначення терміну «під замовлення» договір не містить.

Суду не подано доказів того, що спірний товар був під замовленням.

Замовлення на цей товар відповідач позивачу не направляв. У відзиві відповідач заперечує факт замовлення цього товару. Зазначене позивачем документально не спростовано.

Натомість, 08.11.2017р. позивач звернувся до відповідача листами, в яких повідомив про гарантування поставки товару відповідачу. Відповідач 17.11.2017р. для узгодження предмету поставки направив позивачу специфікацію № 2, яку позивач не підписав.

Отже, подані докази свідчать про те, що ініціатива поставки була від позивача.

Відповідно до ст.1-3, ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено належними доказами факту перебування товару під замовленням.

З огляду на викладене, відсутні підстави для застосування штрафу за п.4.9. Договору, оскільки даний пункт стосується лише поставки товару під замовлення, а в даному випадку замовлення на відповідний товар не відбулось.

Інші доводи сторін не спростовують вказаного.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

За наведеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача 190185,03 грн. штрафу, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення: 12.10.2018р.

Суддя Т. М. Безрук