ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2018м. ДніпроСправа № 904/3344/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Клевець К.В., розглянувши справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Селезньової Зої Валентинівни, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ДЕКОР", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 50 445,00 грн.

Представники:

Від позивача Зарубіна О.О. - адвокат за довіреністю б/н від 25.09.2018

Від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Селезньова Зоя Валентинівна звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ДЕКОР" про стягнення заборгованості у розмірі 50 445,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань в частині оплати товару на суму 50 445,00 грн. за видатковою накладною №31/05-18 від 31.05.2018.

Ухвалою від 26.07.2018 позовну заяву залишено без руху та зобов'язано Позивача протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати інформацію щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- надати попередній (орієнтовний розрахунок) суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи;

13.08.2018 Позивач надав до суду клопотання про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 16.08.18 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 10.09.2018.

Відповідач 10.09.2018 через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував та зазначав, що позивач та відповідач дійшли згоди щодо поставки товару, а саме келихів для коньяку 250 мл, кількістю 11 400 шт. на загальну суму 108 300,00 грн. Відповідач 23.05.2018 перерахував на рахунок позивача передоплату у розмірі 57 855,00 грн. за товар на підставі виставленого позивачем рахунку № 22/05-18 від 22.05.2018, однак товар не поставлено.

Також відповідач зазначає, що позивачем не надано належних доказів в підтвердження поставки товару. Надана позивачем товарно-транспортна накладна є неналежним доказом, оскільки у відповідності до п. 11.1. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженим Наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 № 363 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна форму якої наведено в додатку 7 до Правил.

Товарно-транспортна накладна (копія якої додана до позовної заяви) не містить посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажоодержувача, тобто відповідача.

Крім того, відповідач вказує на те, що йому не відома особа перевізника (водія) зазначена у товарно-транспортній накладній, а з даних зазначених у ній, не має змоги ідентифікувати особу перевізника.

Що стосується видаткової накладної наданої до позовної заяви, відповідач зазначає, що на ній є підпис про отримання товару та ледь помітний відтиск круглої печатки, однак, ані директором, ані будь-якою іншою особою з боку відповідача видаткова накладна не підписувалась та на неї не ставилось печаток.

Ухвалою суду від 10.09.2018 судове засідання відкладено на 02.10.2018.

Ухвалою суду від 02.10.2018 судове засідання відкладено на 16.10.2018.

12.10.2018 позивач подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що з боку відповідача видаткова накладна №31/05-18 від 31.05.2018 була відправлена в електронному вигляді на електронну пошту, оригінал якої представник відповідача обіцяв направити поштою на адресу позивача, проте чого не зробив. Позивач зазначає. що факт відвантаження товару підтверджується листом електронною поштою від 08.06.2018 року від керівника відділу закупок та ВЕД ТОВ «Партнер Декор» Софії Дробот на адресу представника позивача Горщара Сергія. Крім того, позивач зазначив, що факт отримання товару відповідачем підтверджує SMS переписка представника ТОВ «Партнер-Альянс» ОСОБА_5 з ОСОБА_6, який є чоловіком позивача.

Також позивач вказав, що факт отримання товару відповідачем підтверджується заявою свідка в порядку ст. 88 ГПК України ОСОБА_7, який був водієм, автомобіля, що перевозив товар від позивача до відповідача та чий підпис стоїть на товарно-транспортній накладній № 32 від 31.05.2018р.

16.10.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 16.10.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 22.05.2018 позивач (Фізична особа-підприємець Селезньова Зоя Валентинівна) виставила відповідачу (Товариству з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ДЕКОР") рахунок-фактуру № 22/05-18 від 22.05.2018 на оплату товару на суму 108 300,00 грн. (а.с.10).

23.05.2018 відповідач здійснив часткову оплату товару на суму 57 855,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №473 від 23.05.2018 (а.с.11).

31.05.2018 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 108 300,00 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткова накладна №31/05-18 від 31.05.2018 та товарно-транспортна накладна №32 від 31.05.2018.

Товар на суму 50 445,00 грн. відповідач не оплатив.

04.07.2018 позивач направив на адресу відповідача вимогу від 04.07.2018 , якою просив відповідача у семиденний строк погасити існуючу заборгованість.

Відповідач на вимогу позивача не відреагував, заборгованість у розмірі 50 445,00 грн. не сплатив, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, на підставі наступного.

Сторони є суб'єктами господарювання, тому відповідно до положень ст.ст. 4, 173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків сторін, що виникли на підставі зазначеного договору і є господарськими зобов'язаннями, мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Дії сторін (передача товару позивачем, приймання та часткова оплата товару відповідачем) свідчать про виникнення між ними правовідносин поставки.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 11 статті 1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Положення ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачають, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Факт отримання відповідачем товару підтверджується матеріалами справи, а саме: товарно-транспортною накладною №32 від 31.05.2018, а також листуванням між сторонами.

Крім того, з пояснень свідка (заява свідка) ОСОБА_8, засвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гармаш Ю.В., вбачається, що 31.05.2018 ним отриманий та доставлений 01.06.2018 вантаж, а саме бокали для коньяку 250 мл. в кількості 11 400 шт. в упаковці (9 палет товару) від ФОП Селезньової З.В. (м. Київ) до ТОВ "ПАРТНЕР ДЕКОР" (а.с. 54).

Доказів повної оплати поставленого позивачем товару матеріали справи не містять.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 663 Цивільного кодексу України передбачає, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Стаття 712 ЦК України зазначає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, зокрема, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

04.07.2018 позивач направив на адресу відповідача вимогу від 04.07.2018 , якою просив відповідача у семиденний строк погасити існуючу заборгованість.

Відповідач на вимогу позивача не відреагував, заборгованість у розмірі 50 445,00 грн. не сплатив.

Отже, строк оплати товару на суму 50 445,00 грн. є таким, що настав.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання з оплати товару, спір між сторонами виник з його вини, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 50 445,00 грн. - доводяться матеріалами справи, є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, спростовуються вищенаведеними обставинами.

Згідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Селезньової Зої Валентинівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ДЕКОР" про стягнення заборгованості у розмірі 50 445,00 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ДЕКОР" (49000, м. Дніпро, вул. якова Самарського, буд. 4, приміщення 1, ) на користь Фізичної особи-підприємця Селезньової Зої Валентинівни (04128, м. київ, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість у розмірі 50 445,00 грн. (п'ятдесят тисяч чотириста сорок п'ять грн. 00 коп.) та 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.10.2018

Суддя Н.Г. Назаренко