ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року, м. Херсон, справа № 923/770/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Птахівник"

до Державного підприємства дослідного господарства інституту тваринництва степових районів ім.М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" "Національного наукового селекційного-генетичного центру з вівчарства"

про стягнення 509 148,23 грн,

за участю:

секретаря судового засідання Бєлової О.С.,

представників сторін:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2,

у с т а н о в и в:

Дії, аргументи та докази позивача

04.09.2018 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Птахівник» звернулося до суду з вимогами, спрямованими до Державного підприємства дослідного господарства інституту тваринництва степових районів ім. Іванова «Асканія-Нова» «Національного наукового селекційно-генетичного центру з вівчарства», про стягнення заборгованості у розмірі 509148,23 грн, які ґрунтуються на невиконанні зобовязань за договором купівлі-продажу № 34 від 26.02.2016 щодо своєчасної та повної оплати вартості придбаного товару.

У якості обґрунтування власної позиції позивач вказав, що між сторонами укладений названий договір, за умовами якого позивач зобовязався поставити відповідачу зернові культури урожаю 2015 року, а останній сплатити їх вартість. На виконання умов договору позивач за накладними № РН00067 від 24.11.2016, № РН00068 від 04.12.2016 та актом приймання-передачі РН00071 від 03.12.2016 поставив відповідачу продукцію на загальну суму 509 148,23 грн, але той її вартість у встановлений договором строк не сплатив, у звязку з чим заборгував цю суму.

З метою підтвердження заявлених вимог, позивач разом із позовною заявою надав та послався на наступні докази:

- договір купівлі-продажу № 34 від 26.02.2016,

- видаткову накладну № РН00067 від 24.11.2016,

- рахунок-фактуру № СФ 00000036 від 09.12.2016,

- акт № РН00071 приймання-передачі від 03.12.2016,

- рахунок-фактуру № СФ 00000035 від 09.12.2016,

- видаткову накладну № РН00068 від 04.12.2016,

- рахунок-фактуру № СФ 00000034 від 04.12.2016,

- акт № РН00068 приймання-передачі від 04.12.2016,

- акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2017.

Під час судового розгляду справи представник позивача підтвердив позицію позивача та просив позовні вимоги задовольнити.

Дії, аргументи та докази відповідача

Відповідач заявлені до нього вимоги визнав у повному обсязі, подавши відповідний відзив на позов.

Під час судового розгляду справи представник відповідача підтвердив позицію відповідача, викладену у відзиві.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 21.09.2018 відкрите провадження у справі за правилами загального провадження. Цією ж ухвалою відповідачу встановлений строк (до 18.10.2018) надати відзив на позов, а позивачу у строк до 22.19.2018 відповідь на відзив. У свою чергу, відповідач надав відзив на позов, а позивач правом на подачу відповіді на відзив не скористався.

Безпосередньо підготовче провадження проведене у судовому засіданні, яке відбулося 23.10.2018. Суд також зазначає, що дане рішення прийняте за результатами підготовчого провадження у відповідності до положень частин 3 та 4 статті 185 та частини 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України, за якими у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав.

При вирішенні питання порядку подачі доказів з метою їх подальшої оцінки при винесенні даного рішення, суд зазначає, що позивачем дотримані вимоги частини 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, а тому названі вище письмові докази прийняті судом до розгляду.

Суд також констатує, що сторонами не заявлено будь-яких процесуальних клопотань.

Обставини, які установлені судом

26.02.2016 між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Птахівник» та Державним підприємством дослідного господарства інституту тваринництва степових районів ім. Іванова «Асканія-Нова» «Національного наукового селекційно-генетичного центру з вівчарства» укладений договір купівлі-продажу № 34, за умовами якого позивач, виступаючи в якості продавця, зобовязався поставити відповідачу, як покупцю, зернові культури урожаю 2015 року у кількості та за ціною, вказаними у відповідних накладних. За умовами пункту 4.1. договору відповідач зобовязався сплатити вартість отриманого товару протягом пяти банківських днів з моменту отримання виставлених позивачем рахунків-фактур.

На виконання умов договору позивач за видатковими накладними № РН00067 від 24.11.2016 на суму 382 983,50 грн, № РН00068 від 04.12.2016 на суму 47 023,76 грн та акту № РН00071 приймання-передачі від 03.12.2016 на суму 79 140,97 грн поставив відповідачу товару на загальну суму 509 148,23 грн, у звязку з чим виставив рахунки-фактури № СФ 00000036 від 09.12.2016, № СФ 00000035 від 09.12.2016 та № СФ 00000034 від 04.12.2016.

Наявність передачі товару за вказаними накладними та актом приймання-передачі зафіксована також у складеному сторонами акті звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2017.

У свою чергу, відповідачем вартість отриманого товару сумі 509 148,23 грн не сплачена.

Підводячи підсумок наведених обставин, суд стверджує, що вказаними доказами позивач підтвердив та довів факт поставки товару на загальну суму 509 148,23 грн та несплату цієї суми відповідачем протягом 5 днів з дати виставлення рахунків, що підтверджується також самими відповідачем у поданому до суду відзиві на позов.

Оцінка суду установлених обставин та норм діючого законодавства

Установлені судом обставини наявності укладеного між сторонами договору, свідчать про виникнення між ними майново-господарських зобовязань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобовязань (майново-господарських зобовязань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на його підставі, з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір купівлі-продажу.

Зокрема, згідно з приписами статті 655 Цивільного кодексу України «за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає …майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає … майно (товар) і зобовязується сплатити за нього певну грошову суму».

Статтею 193 ГК України встановлені загальні правила виконання господарських зобовязань, за якими: «Субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом» (частина 1); «не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином» (частина 7).

Таким чином, невиконання відповідачем взятого на себе зобовязання по оплаті вартості придбаного товару у пятиденний строк з моменту отримання рахунку, є порушенням взятих ним на себе зобовязань та вказаних правових положень.

Висновки суду з предмету судового розгляду

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, з урахуванням факту несплати відповідачем заборгованості у сумі 509 148,23 грн у добровільному порядку, доведеністю позивачем власних вимог, не спростування їх, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки спір виник з вини відповідача, а позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір у розмірі 3 818,62 грн покладається на відповідача у відповідності до положень статті 129 ГПК України, а інша сума судового збору у розмірі 3 818,61 грн підлягає поверненню позивачу на підставі частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір», за якою «у разі …визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд … вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову», а також частини 1 статті 130 ГПК України аналогічного змісту.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України ,

у х в а л и в :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства дослідного господарства інституту тваринництва степових районів ім. Іванова «Асканія-Нова» «Національного наукового селекційно-генетичного центру з вівчарства» (75230, Херсонська область, Чаплинський район, смт. Асканія-Нова, вул. Соборна, буд. 1; ідентифікаційний код 32022952) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Птахівник» (75003 м. Херсон, вул. Полякова Георгія, буд. 21 / вул. Михайловича, буд. 41; ідентифікаційний код 05445758) 509 148,23 грн основної заборгованості та 3 818,62 грн компенсації по сплаті судового збору.

3. Повернути Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Птахівник» з державного бюджету 3 818,61 грн сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23.10.2018

Суддя М.К. Закурін