ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12 жовтня 2018 року

м. Тернопіль

Справа № 921/412/17-г/7

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

при секретарі судового засідання Кучер Р.В.

розглянув заяву Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" №03/1122 від 04.10.2018р. (вх. №18284 від 04.10.2018р.) про розстрочення виконання рішення суду у справі №921/412/17-г/7

за позовом: Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116

до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль, 46006

про cтягнення 18 420 989,43 грн, з яких: 16 474 432,74 грн - інфляційні нарахування, 1 946 556,69 грн - 3% річних.

Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з відсутністю учасників справи, на підставі ч. 3 ст. 222 ГПК України.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 19.09.2017 у справі №921/412/17-г/7 відмовлено у позові Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" про cтягнення 18 420 989,43 грн, з яких: 16 474 432,74 грн - інфляційні нарахування, 1 946 556,69 грн - 3% річних.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.12.2017р., яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 15.05.2018р., рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.09.2017р. у справі №921/412/17-г/7 скасовано, позов задоволено повністю та стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 16 474 432 грн 74 коп. - інфляційних втрат за зобов’язаннями, що виникли на підставі договору № 06/110-1998 на купівлю-продаж природного газу, розраховані за період червень 2014 року – квітень 2017 року, 1 946 556 грн 69 коп. – 3% річних розрахованих від сум основного боргу, що виникли на підставі договору № 06/110-1998 на купівлю-продаж природного газу, за період з 29.06.2014 по 26.04.2017 включно; судовий збір у розмірі 240 000 грн 00 коп. за подання позовної заяви; 264 000,00 грн судових витрат за перегляд рішення місцевого суду в апеляційному порядку.

На виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 06.12.2017р. видано 03.01.2018р. накази.

ПАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" 04.10.2018р. звернулося до Господарського суду Тернопільської області із заявою №03/1122 від 04.10.2018р., у якій просить розстрочити виконання рішення суду від 06.12.2017р. про стягнення з ПрАТ на користь ДК "Газ України" 18 025 989,43 грн. терміном на 2 місяці із сплатою залишку заборгованості в розмірі 13 476 635,67 грн. частинами: до 15 листопада 2018р. – 6 738 318,00 грн.; до 5 грудня – 6 738 317,67 грн.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, змінено повне найменування боржника на Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз", а тому розгляд заяви здійснюється судом з врахуванням даної обставини.

Ухвалою суду від 05.10.2018р. призначено розгляд заяви на 12.10.2018р. на 10:00 год. та зобов`язано стягувача подати відзив на заяву.

Боржник подав клопотання про долучення до матеріалів справи пояснень та доказів щодо залишку несплаченої суми по рішенню суду відповідно до яких повідомив, що з моменту відкриття виконавчого провадження 27.08.2018р. і на момент розгляду заяви, приватним виконавцем проведено списання із арештованого банківського рахунку боржника на суму 8 560 980,94 грн., з яких 1 809 598,94 грн. – основна винагорода приватного виконавця, що підтверджується розрахунком винагороди та довідкою банку, а отже, залишок боргу згідно постанови Львівського апеляційного господарського суду від 06.12.2017р. становить 9 848 169,52 грн., який просить розстрочити в наступному порядку: до 15.11.2018р. – 4 924 084,76 грн., до 05.12.2018р. – 4 924 084,76 грн.

Стягувач не подав витребуваного відзиву на заяву боржника.

Розглянувши заяву про розстрочення виконання рішення господарського суду та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

При цьому суд виходив з наступного.

-          відповідно до ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами;

-          згідно ч.ч. 1, 2 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Згідно ч. 3 ст. 331 ГПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 331 ГПК України).

Відповідно до п. 7.1.2 чинної станом на день розгляду заяви, постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі, строки виконання кожної частки визначаються судом, при цьому, розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Згідно п. 7.2 даної постанови, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Оскільки Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 ГПК України.

Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" підтверджено нестабільний фінансовий стан товариства, а саме:

-          відповідно до Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) за І півріччя 2018 року ПАТ «Тернопільгаз», фінансовий результат до оподаткування та чистий фінансовий результат (збиток) становить 79 355,00 тис. грн., валовий збиток – 58 369,00 тис. грн., фінансовий результат від операційної діяльності (збиток) – 79 273,00 тис. грн. Згідно даних Звіту прослідковується збільшення більш ніж у 2 рази усіх показників збитків у порівнянні із аналогічним періодом попереднього року.

Відповідно до Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковим до виконання; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (ч. 4 ст. 13, ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 55, ст. 129-1, п. 9 ч. 1 ст. 129).

Відповідно до ст. 151-2 Конституції України, рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов’язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012р. №18-рп/2012 у справі №1-26/2012).

Ухвала господарського суду про розстрочку виконання рішення спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу та є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. Така ухвала має похідний характер від рішення суду, яким справу вирішено по суті, і є обов’язковою для державної виконавчої служби при виконанні відповідного судового наказу у межах відкритого виконавчого провадження (рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013р. у справі №5-рп/2013).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, які є джерелом права згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд у справі "Жовнер проти України" від 29.06.2004р. зазначив, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.

Розстрочення за свою суттю є організацією та створенням умов для виконання рішення суду, шляхом встановлення відповідного графіку виконання, та з урахуванням інтересів стягувача та боржника.

Враховуючи вищенаведене, факт звернення відповідача із заявою про розстрочку виконання рішення не є свідченням ухилення від виконання грошового зобов'язання, а розстрочка погашення боргу буде в інтересах обох сторін, оскільки надасть матеріальну можливість боржнику спрямувати кошти для погашення боргу.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст. ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи обмежений ст. 331 ГПК України термін відстрочення та розстрочення виконання рішення (не більше одного року) та підтвердження товариством обставин, які ускладнюють виконання рішення, суд вважає за можливе задовольнити заяву боржника №03/1122 від 04.10.2018р. (із врахуванням заяви №03/1872 від 11.10.2018р.), розстрочивши виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 06.12.2017р., яка набрала законної сили 06.12.2017р., в загальній сумі 9 848 169,52 грн., зі сплатою такої в наступному порядку: до 15.11.2018р. – 4 924 084,76 грн., до 05.12.2018р. – 4 924 084,76 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 234, 235, 331 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.                    Заяву Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" №03/1122 від 04.10.2018р. (із врахуванням заяви №03/1872 від 11.10.2018р.) про розстрочення виконання рішення суду у справі №921/412/17-г/7 – задовольнити.

2.                    Розстрочити виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 06.12.2017р. у справі №921/412/17-г/7 щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль, 46006, ідентифікаційний код - 03353503) на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116, ідентифікаційний код - 31301827 ) залишок суми заборгованості у розмірі 9 848 169,52 грн., зі сплатою такої в наступному порядку:

- до 15.11.2018р. – 4 924 084,76 грн.,

- до 05.12.2018р.– 4 924 084,76 грн.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення її повного тексту (16.10.2018р.) через Господарський суд Тернопільської області або безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду.

Ухвала суду розміщена у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua/

Оригінал ухвали направити боржнику, копію – стягувачу.

Суддя                                                                                           М.С. Стадник