ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 рокуСправа № 912/1704/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., за участю секретаря судового засідання Скопець В.В., розглянув у судовому засіданні справу №912/1704/18

за позовом: публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача: дочірнього підприємства "Центргаз" відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз"

про стягнення 4 453 105,23 грн.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №14-84 від 14.04.2017;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність б/н від 01.08.2018.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України") до дочірнього підприємство "Центргаз" відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" (далі - ДП "Центргаз" ВАТ по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз") про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 4 453 405,23 грн., у тому числі пені в сумі 2 608 705,78 грн., 3% річних в сумі 605 040,32 грн. та інфляційних втрат в сумі 1 239 359,13 грн.

Господарським судом враховано, що з огляду на ціну позову, вказану на першій сторінці позовної заяви, наданий позивачем до суду розрахунок пред'явлених до стягнення сум та арифметичний підрахунок заявлених до стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних втрат, у прохальній частині позовної заяви ПАТ "НАК "Нафтогаз України" допущено технічну помилку, вказавши загальну суму боргу 4 453 405,23 грн., тоді як правильною є сума 4 453 105,23 грн. Щодо допущення технічної помилки представник позивача підтвердив у наданих до суду поясненнях та просив її врахувати при вирішенні спору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу природного газу від 06.04.2017 № 17-216-Н, що полягає у несвоєчасній оплаті за поставлений позивачем газ.

Ухвалою від 13.07.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №912/1704/18 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 08.08.2018, встановив сторонам строк для подання заяв по суті спору.

31.07.2018, у строк, встановлений судом, на адресу суду надійшов відзив на позов, відповідно до змісту якого ДП "Центргаз" ВАТ по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" заперечує проти заявленого позову та просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 168-173 том 1). Так, відповідач посилається на те, що між сторонами, Головним управлінням Державної казначейської служби України в Кіровоградській області та Департаментом фінансів Кіровоградської ОДА були укладені спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, якими сторони змінили порядок та строки проведення розрахунків за надані послуги, що не було належно враховано позивачем. Поряд з цим, відповідач просить суд, у разі задоволення позовних вимог, зменшити розмір пені на 99% від суми заявленої до стягнення позивачем.

Згідно ухвали суду від 08.08.2018 закрито підготовче провадження у справі №912/1704/18; справу призначено до судового розгляду по суті на 03.09.2018.

Як вбачається з квитанції Укрпошти Стандарт, позивачем 06.08.2018, тобто у строк, встановлений судом, направлено на адресу суду та відповідача відповідь на відзив (а.с. 191-194 том 1), згідно якої позивач вважає безпідставним посилання відповідача на спільні протокольні рішення, які підставу для зміни порядку та строку розрахунків за договором. Також позивач заперечує проти задоволення судом клопотання відповідача про зменшення пені.

На підставі ч. 2 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 03.09.2018 оголошено перерву до 03.10.2018, про що постановлено протокольну ухвалу.

У судовому засіданні 03.10.2018 представники сторін підтримали свої правові позиції щодо предмету спору, викладені в заявах по суті справи.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступні обставини.

06.04.2017 між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (Продавець) та ДП "Центргаз" ВАТ по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу №17-126-Н (далі - Договір, а.с. 11-16 том 1), відповідно до умов п.п. 1.1.-1.2. якого Продавець зобовязався передати Покупцеві у 2017 році природний газ (далі-газ), а Покупець зобовязався прийняти та оплатити його на умовах Договору; газ, що передається за Договором, використовується Покупцем виключно для постачання побутовим споживачам.

Відповідно до п. 2.1 Договору, Продавець передає Покупцю з 01.04.2017 по 30.09.2017 (включно) газ обсягом до 50000,00 тис.куб.м., у тому числі у другому кварталі 2017 - 33 000 тис.куб.м., у третьому кварталі - 17000 тис.куб.м., з визначенням обсягів місячних поставок.

Згідно п. 3.2., 3.6. Договору, приймання-передачі газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці купівлі-продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу; корегування обсягів газу, які планується передати згідно з цим Договором, оформляється Покупцем у вигляді заявки.

У розділі 5 Договору сторони погодили ціну газу. Так, згідно п.п. 5.1.-5.3. Договору, з 01.04.2017 ціна на газ становить 4942,00 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ-20%. Всього до сплати за 1000 куб.м. газу - 5930,40 грн. з ПДВ; порядок зміни ціни та її застосування встановлюються постановою КМУ від 22.03.2017 № 187; загальна сума вартості газу за цим Договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

Пунктами 6.1.- 6.2. Договору передбачено, що оплата за природний газ здійснюється Покупцем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25 висла (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу. Остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою КМУ від 11.01.2005 № 20 (Офіційний вісник України, 2005, № 2, ст. 88) і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу. У разі, якщо Продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5 денний строк. Вартість фактично переданого газу, яка підлягає сплаті грошовими коштами за процедурою, передбаченою абзацом третім цього пункту, визначається на підставі актів звіряння розрахунків (в тому числі, коригуючих актів) за відповідний місяць, підписаних Покупцем та розпорядником коштів місцевого бюджету, оригінали яких надаються Покупцем Продавцеві до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. У разі не надання Покупцем Продавцеві до 25 числа (включно) передбачених в абзац; четвертому цього пункту актів звіряння розрахунків за відповідний місяць, остаточний розрахунок за весь фактично переданий у відповідному місяці купівлі-продажу природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу. Покупець зберігає за собою право надати акт звіряння розрахунків, передбачений в абзаці четвертому цього пункту до закінчення 90 (дев'яностого) дня, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем в якому була здійснена купівля-продаж природного газу. При цьому, у випадку, якщо Покупець надасть Продавцеві, передбачений абзацом четвертим цього пункту, акт звіряння пізніше 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі- продажу газу, але до закінчення 90 днів, що відраховуються з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу, то розрахунок за придбаний Покупцем газ, в частині суми зазначеної в такому акті звіряння, буде здійснюватись в порядку, передбаченому абзацом третім цього пункту, але з такими особливостями. З дати надання Продавцеві Покупцем зазначеного вище акту звіряння, припиняється нарахування Продавцем неустойки, 3% річних, а також інфляційних збитків на суму, зазначену в такому акті звіряння, на період з дати надання акту звіряння Продавцеві і до закінчення 90 днів що відраховуються з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. Остаточний розрахунок за придбаний Покупцем природний газ в частині, що підлягає оплаті за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою КМУ від 11.01.2005 № 20 (Офіційний вісник України, 2005, № 2, ст. 88), має бути здійснений до закінчення 90 (дев'яностого) дня, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем в якому була здійснена купівля-продаж природного газу, за виключенням випадків, коли Продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5 денний строк. Покупець може ініціювати проведення розрахунку за придбаний газ за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою КМУ від 11.01.2005 № 20 і після спливу 90-денного строку, передбаченого абзацом 3 цього пункту. Сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005 №20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли Продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, то зазначений строк оплати вартості газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5 денний строк. Оплата за природний газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання Покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП.

Звірка розрахунків здійснюється сторонами протягом десяти днів з моменту письмової вимоги однієї із сторін, підписаної уповноваженою особою, на підставі відомостей

про фактичну оплату вартості отриманого природного газу Покупцем та актів його приймання-передачі (п. 6.5. Договору).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.04.2017, і діє в частині продажу газу до 30.09.2017 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 11.1 Договору).

Договір підписано повноважними представниками Продавця і Покупця, скріплено печатками сторін.

Як вбачається з наданих до суду позивачем актів приймання-передачі природного газу від 30.04.2017, 31.05.2017, 30.06.2017, 31.07.2017, 31.08.2017 та 30.09.2017, позивачем належно виконано умови Договору та передано у власність Покупцю для подальшої реалізації побутовим споживачам газ на загальну суму 268 072 731,11 грн. (а.с. 22-27 том 1).

Зазначені вище акти приймання-передачі природного газу підписані повноважними особами позивача і відповідача, скріплені печатками сторін.

На виконання умов, погоджених сторонами у розділі 6 Договору, та з метою розрахунку з оплати вартості придбаного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою КМУ від 11.01.2005 № 20 (далі - Порядок), Покупцем та розпорядниками коштів місцевих бюджетів підписувались акти звіряння розрахунків, які передавались Покупцю (а.с. 28-159 том 1).

Згідно довідки по операціях за Договором по підприємству відповідача за період з 01.04.2017 по 31.01.2018, за поставлений позивачем на підставі Договору газ відповідач розрахувався в повному обсязі (а.с. 161-162 том 1).

Зазначене також підтверджується наданими відповідачем у справі доказами (а.с. 174 -250 том 1, 1-150 том 2).

Разом з тим, за доводами позивача, відповідач свої зобов'язання за Договором по остаточному розрахунку за фактично переданий газ здійснював несвоєчасно. Зазначене, стверджує позивач, є підставою для нарахування та стягнення з відповідача пені в сумі 2608705,78 грн., 3% річних в сумі 605040,32 грн. та інфляційних втрат в сумі 1 239 359,13 грн., нарахованих за період прострочення.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, що між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Кіровоградській області, Департаментом фінансів Кіровоградської обласної держаної адміністрації, позивачем та відповідачем укладались спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ, теплопостачання та послуги з постачання, транспортування, розподілу газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, предметом яких є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005 № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".

У вказаних спільних протокольних рішеннях сторони погодили перелік підприємств (установ, організацій), що беруть участь у проведенні взаєморозрахунків, та послідовність виконання сторонами Спільного протокольного рішення, а саме порядок перерахування грошових коштів від Державної казначейської служби України до позивача. Так, сторонами протокольних рішень погоджено, що відповідач перераховує позивачу кошти за придбаний у 2017 році природний газ згідно Договору, позивач перераховує кошти до загального фонду Державного бюджету України або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Копії зазначених протокольних рішень відповідачем долучено до матеріалів справи.

Аналізуючи ж норми Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, відповідач дійшов висновку, що державою офіційно визнається неможливість підприємств ПЕК забезпечити вчасні розрахунки в цій частині, а тому держава, приймаючи відповідні нормативно-правові акти, змінює характер регулювання відповідних правовідносин, що склались між сторонами на підставі укладених між ними договорів. Наявність спільних протокольних рішень, на думку відповідача, свідчить, що сторони Договору фактично змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ та погодились, що оплата за Договором підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі спільних протокольних рішень.

Однак, зазначене, не було враховано позивачем при здійснені розрахунку пені та 3% річних.

На підтвердження таких своїх доводів відповідачем надано до суду контррозрахунок відповідних нарахувань (а.с. 151-156 том 2).

Вирішуючи даний спір по суті, господарським судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Нормами ст. 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з приписами ст.ст. 655, 692 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з приписами ст.ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 7.2. Договору, у разі невиконання Покупцем умов п. 6.1. цього Договору він зобов'язується сплатити Продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з наданого позивачем детального розрахунку заборгованості (а.с. 17-21 том 1), позивачем нараховано пеню за зобовязаннями відповідача за Договором на загальну суму 2 608 705,78 грн., 3% річних в загальній сумі 605 040,32 грн. та інфляційні втрати в сумі 1 239 359,13 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, господарський суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, умовам Договору та фактичним обставинам справи.

При цьому, господарським судом не приймаються до уваги заперечення відповідача стосовно того, що розрахунок за газ здійснювався у відповідності до постанови КМУ від 11.01.2005 № 20, чинної на момент спірних відносин, та спільних протокольних рішень, оскільки порядок розрахунків за Договором погоджено сторонами у розділі 6 Договору, яким, зокрема, визначено, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, складних у відповідності до постанови КМУ від 11.01.2005 № 20, не змінює строків та умов розрахунків за цим Договором.

Змін та доповнень до Договору в частині порядку розрахунків за отриманий природний газ шляхом підписання відповідних додаткових угод до Договору сторонами не вносилось.

На підставі викладеного, слід дійти висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Поряд з цим, у відзиві на позовну заяву відповідач просив, у разі прийняття судом рішення про задоволення позову, в порядку ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України, зменшити розмір пені на 99% від суми, заявленої до стягнення позивачем.

При цьому, відповідач просить суд врахувати, що ДП "Центргаз" ВАТ по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" жодним чином не намагається уникнути зобов'язань за Договором чи порушити права або охоронювані законом інтереси позивача, а порушення строків оплати вартості природного газу за Договором виникло через незалежні від відповідача обставини. Відповідач стверджує, що ним вживались всі можливі заходи задля належного виконання умов Договору (а.с. 157-169 том 1).

Відповідач вказує також на те, що позивач не поніс значних збитків від порушення відповідачем строків оплати газу, а значні суми пені, інфляційних втрат та 3% річних, пред'явлених до стягнення з відповідача виникли у зв'язку з великою вартістю природного газу, а не у зв'язку з тривалим терміном прострочення виконання зобов'язання відповідачем.

ДП "Центргаз" ВАТ по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" просить врахувати, що підприємство на сьогоднішній день має скрутний майновий стан: дебіторська заборгованість відповідача станом на 31.07.2018 складає 192842904,00 грн., з яких заборгованість населення - 187321068,81 грн. (а.с. 170 том 2), а заборгованість держави по пільгам та субсидіям для населення станом на 31.07.2018 складає 145601147,48 грн. (а.с. 171 том 2).

Відповідач акцентує увагу також на тому, що на момент подання позову та судового розгляду даної справи відповідачем повністю погашена заборгованість за отриманий на підставі Договору газ.

Позивач у відповіді на відзив заперечив проти задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру пені, вказуючи на те, що ПАТ "НАК "Нафтогаз" є об'єктом стратегічного значення для економіки країни, суспільства та безпеки держави, тоді як значний обсяг несплаченої заборгованості підприємств спричиняє нестачу коштів для здійснення поточної діяльності підприємства позивача, у тому числі - для забезпечення підприємств необхідним обсягом природного газу протягом опалювального сезону 2017/2018 років. Таким чином, за доводами позивача, несвоєчасність оплати за поставлений газ контрагентами позивача прямо перешкоджає виконанню покладених на ПАТ "НАК "Нафтогаз" державою обов'язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з постачання газу.

Доводи відповідача, викладені у клопотанні про зменшення пені, позивач вважає необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами. Так, позивач зазначає, що відповідач має належним чином та в повному обсязі виконувати взяті на себе за Договором зобов'язання та нести відповідальність у разі їх невиконання та/або неналежного виконання; відповідачем не надано до суду доказів проведення останнім роботи щодо стягнення з його боржників заборгованості, а з держави - недоотриманих субвенцій; на підтвердження доводів, викладених у клопотанні, відповідачем надано до суду одноособово складені документи, які не є належними доказами в розумінні процесуального закону; відповідачем не доведено неправомірності дій позивача, що в силу ч. 3 ст. 219 Господарського кодексу України, є підставою для звільнення від відповідальності або її зменшення.

Таким чином, стверджує позивач, здійснюючи підприємницьку діяльність відповідач повинен самостійно нести всі ризики як щодо дотримання норм чинного законодавства України, та і щодо належного виконання добровільно взятих на себе договірних зобов'язань, а також самостійно нести юридичну відповідальність за допущені у своїй діяльності правопорушення.

Вирішуючи клопотання відповідача про зменшення розміру пені, господарський суд враховував наступне.

У відповідності до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз зазначених правових норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, а тому вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причин неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Тобто, зменшення розміру пред'явленої до стягнення суми неустойки є правом суду, яке може бути використане за наявності певних умов.

Отож, враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, а саме:

- закупівлю газу відповідачем на підставі Договору виключно для подальшої реалізації побутовим споживачам;

- повне виконання відповідачем зобов'язання з оплати вартості поставленого за Договором газу;

- незначний період прострочення відповідачем взятих на себе за Договором зобов'язань;

- відсутність (недоведеність наявності) збитків позивача, у зв'язку з таким простроченням, внаслідок чого розмір пред'явленої до стягнення суми пені не відповідає наслідкам прострочення виконання зобов'язання відповідачем, господарський суд вважає за можливе скористатись своїм правом та зменшити пред'явлену до стягнення суму пені.

Разом з тим, з метою дотримання балансу майнових інтересів сторін, беручи до уваги стратегічний напрямок господарської діяльності позивача, а також враховуючи правову природу та призначення штрафних санкцій, господарський суд вважає доцільним часткове задоволення заявленого відповідачем клопотання та зменшення пред'явленої до стягнення суми пені до 50%.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає пеня в сумі 1 304 352,89 грн. (50% відсотків від пред'явленої до стягнення), 3% річних в сумі 605 040,32 грн. та інфляційні втрати в сумі 1 239 359,13 грн.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню в загальній сумі 3 148 752,34 грн., в задоволенні решти вимог позивача слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору в розмірі покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 73-80, 129, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з дочірнього підприємства "Центргаз" відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" (25006, м. Кропивницький, вул. Володарського, 67, ід. код 31146068, рахунки в банківських установах не відомі) на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б Хмельницького, буд. 6, ід. код 20077720, рахунки в банківських установах не відомі) борг у загальній сумі 3 148 752,34 грн., у тому числі: пеня в сумі 1 304 352,89 грн., 3% річних в сумі 605 040,32 грн., інфляційні втрати в сумі 1 239 359,13 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 66 796,58 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволені позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити сторонам, а саме:

позивачу за адресою: вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001;

відповідачу за адресою: вул. Володарського, 67, м. Кропивницький, 25006.

Дата складення повного рішення 12.10.2018.

Суддя Л.С. Вавренюк