КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"27" вересня 2018 р. Справа№ 911/2290/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Куксова В.В.

Гончарова С.А.

За участю секретаря судового засідання Цибульського Р.М.

За участю предстаників учасників справи: згідно з протоколом судового засідання від 27.09.2018.

розглянувши в судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Додусенко В.І. на рішення Господарського суду Київської області від 20.06.2017 (повний текст складено 06.09.2017) у справі №911/2290/15 (суддя Бацуца В.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо"

до Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Садівниче товариство "Приозерне 1",

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Євросервіс Енд Трейд",

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

та за зустрічним позовом Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Садівниче товариство "Приозерне 1",

до Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо",

про визнання недійсним договору іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ „Банк Камбіо" звернулось в господарський суд Київської області із позовом до СОК „Садівниче товариство Приозерне 1" , в яком уз урахуванням здійснених утчнень позовних вимог просило в рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ „Євросервіс Енд Трейд", що виникла на підставі кредитного договору № 005/1-2011/840 від 24.02.2011 р. і становить 1 407 368, 46 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту, 235 573, 69 доларів США - прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, 672 174, 00 грн - пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, звернути стягнення на предмет іпотеки:

- земельні ділянки, кадастровий номер :07:012:0072 та :07:012:0073, площею 2, 1800 га, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Підгірцівська сільська рада, цільове призначення - для садівництва;

- земельна ділянка, кадастровий номер :07:021:0018, площею 0, 8277 га, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Підгірцівська сільська рада, цільове призначення - для садівництва;

- земельна ділянка, кадастровий номер :07:021:0006, площею 2, 2197 га, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Підгірцівська сільська рада, цільове призначення - для садівництва;

шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України „Про виконавче провадження", з дотриманням вимог Закону України „Про іпотеку", із встановленням початкової ціни предмета іпотеки:

- земельні ділянки за кадастровими номерами :07:012:0072 та :07:012:0073 - 1 600 000, 00 грн;

- земельна ділянка, кадастровий номер :07:021:0018, площею 0, 8277 га - 493 000, 00 грн;

- земельна ділянка, кадастровий номер :07:021:0006, площею 2, 2197 га - 1 324 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем (за первісним позовом) невиконанням третьою особою - ТОВ „Євросервіс Енд Трейд" свого обов'язку щодо своєчасного повернення кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом згідно з кредитним договором № 005/1-2011/840 від 24.02.2011 р., укладеним між ПАТ „Банк Камбіо" та ТОВ „Євросервіс Енд Трейд", виконання якого забезпечене нерухомим майном, а саме земельними ділянками, що належать відповідачу (за первісним позовом), згідно з договором іпотеки від 27.12.2012 р., укладеним між СОК „Садівниче товариство Приозерне 1" та ПАТ „Банк Камбіо".

13.01.2016 р. СОК „Садівниче товариство Приозерне 1" (відповідач по справі) до початку розгляду господарським судом справи по суті у справі № 911/2290/15 звернулось в господарський суд Київської області із зустрічним позовом до ПАТ „Банк Камбіо", ТОВ „Євросервіс Енд Трейд" про визнання недійсними кредитного договору № 005/1-2011/840 від 24.02.2011 р., укладеного між ПАТ „Банк Камбіо" та ТОВ „Євросервіс Енд Трейд", та договору іпотеки від 27.12.2012 р., укладеного між ПАТ „Банк Камбіо" та СОК „Садівниче товариство Приозерне 1".

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.06.2017 у задоволенні первісного позову - відмовлено. У задоволенні зустрічного позову також відмовлено.

Рішення суду в частині відмови у задоволенін первісного позову мотивоано тим, що позивачем (за первісним позовом) не було надано суду усіх достатніх належних та допустимих доказів, що б достовірно підтверджували поділ, зв'язок земельних ділянок, кадастровий номер :07:012:0072 та :07:012:0073, площею 2, 1800 га, земельна ділянка, кадастровий номер :07:021:0018, площею 0, 8277 га, земельна ділянка, кадастровий номер :07:021:0006, площею 2, 2197 га, що розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, Підгірцівська сільська рада, цільове призначення - для садівництва із земельною ділянкою, кадастровий номер :07:012:0016, площею 2, 1800 га, земельною ділянкою, площею 0, 8272 гектара, кадастровий номер :07:021:0014, земельною ділянкою, площею 2, 2197 гектара, кадастровий номер :07:021:0009, що розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, Підгірцівська сільська рада, цільове призначення - для садівництва, які є предметом іпотеки за договором іпотеки від 27.12.2012 р., укладеним між СОК „Садівниче товариство Приозерне 1" та ПАТ „Банк Камбіо", а тому суд дійшов висновку, що позивач (за первісним позовом) при зверненні до відповідача (за первісним позовом) із первісним позовом просить суд в рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ „Євросервіс Енд Трейд", що виникла на підставі кредитного договору № 005/1-2011/840 від 24.02.2011 р. і становить 1 407 368, 46 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту, 235 573, 69 доларів США - прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, 672 174, 00 грн - пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, звернути стягнення на предмет іпотеки: земельні ділянки, кадастровий номер :07:012:0072 та :07:012:0073, площею 2, 1800 га, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Підгірцівська сільська рада, цільове призначення - для садівництва; земельна ділянка, кадастровий номер :07:021:0018, площею 0, 8277 га, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Підгірцівська сільська рада, цільове призначення - для садівництва; земельна ділянка, кадастровий номер :07:021:0006, площею 2, 2197 га, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Підгірцівська сільська рада, цільове призначення - для садівництва, які не є предметом іпотеки за договором іпотеки від 27.12.2012 р., укладеним між СОК „Садівниче товариство Приозерне 1" та ПАТ „Банк Камбіо", а тому позовна вимога позивача (за первісним позовом) до відповідача (за первісним позовом) про звернення стягнення на предмет іпотеки є такою, що не ґрунтується на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення первісного позову.

Не погоджуючись з прийнятим по справі рішенням в частині відмови у задоволенні первісного позову, ПАТ "Банк Камбіо" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Додусенко В.І. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову та задовольнити позовні вимоги в частині первісного позову, звернувши стягнення на предмети іпотеки в рахунок погашення боргу за кредитним договором.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при винесенні рішення в частині стягненян пені порушено норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції у наведеній частині було прийнято при неповному дослідженні доказів та з'ясуванні обставин, що мають значення для справи у вказаній частині, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Розгляд справи неодноразово відкладався, а склад колегії - змінювався.

Проткоолом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2018, спрау № 911/2290/15 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді Куксов В.В., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2018 справу № 911/2290/15 прийнято для розгляду колегією суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді Куксов В.В., Гончаров С.А., розгляд справи призначено на 27.09.2018.

В судове засідання 27.09.2018 з'явився представник скаржника, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішенян суду першої інстанції - скасувати в частиін відмови у задоволенні первісного позову та прийняти новее рішення в цйі частині, яким первісним позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 27.09.2018 проти доводів апеляційної скарги заперечував. Посилаючись на законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні судом поставлено на обговорення клопотання позивача за перівсним позовом про призначення у справі судової експертизи, на вирішення якої позивач за первісним позовом просив поставити питання стосовно земельних ділянок, що розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, Підгірцівська сільська рада з наступними кадастровими номерами:

- чи є земельні ділянки № :07:012:0072 та № :07:012:0073 результатом поділу чи перетворення земельної ділянки № :07:012:0016;

- чи є земельна ділянка № :07:021:0018 результатом поділу чи перетворення земельної ділянки № :07:021:0014;

- чи є земельна ділянка № :07:021:0006 результатом поділу чи перетворення земельної ділянки № :07:021:0009;

- чи є правовий зв'язок між земельними ділянками № :07:012:0072 та № :07:012:0073 , № :07:012:0016;

- чи є правовий зв'язок між земельними ділянками № :07:021:0018 та № :07:021:0014;

- чи є правовий зв'язок між земельними ділянками № :07:021:0006 та № :07:021:0009;

- чи існують станом на час проведенян експертизи земельні ділянки № :07:012:0016, № :07:021:0014 та № :07:021:0009.

Проведення експертизи позивач просив дорусити Інтиуту держави і права ім. В.М.Корецкого НАН України.

Клопотання позивача за первісним позовом мотивовано тим, що зеельні ділянки, які є предметом забезпеченян за доовором іптеки, були поділені (змінені) без згоди іпотекодержателя, що призвело до виникненян судового спору. При цьому, для вирішенян споур у справі необхідними є спеціальні знанян у земельній галузі для встановлення факту поділу (зміни) земельних ділянок, які були предметом договору іпотеки.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 3 та 4 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

З урахуванням обставин справи, суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначається судом.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004р. Конституційного суду України (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в ч.1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Конституційний суд України у вказаному рішенні зазначає, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (ст. 12 Цивільного кодексу України).

До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб'єктам цивільного права.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 Цивільного кодексу України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, визначено способи захисту порушеного права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. (абз. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

До інших способів судового захисту цивільних прав чи інтересів можна віднести способи, які не охоплюються переліком їх у ст. 16 Цивільного кодексу України, що визначені окремими законами та договорами або застосування яких випливає із загальних положень про судовий захист.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд повинен з'ясувати наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

В свою чергу, наявні в матеріалах справи документи свідчать про те, що кожна з сторін обгрунтовує наявне у неї право на землю певними документами, проте, їх оцінка як доказів в підтвердження або спростування доводів кожної з сторін, має здійснюватись на стадії розгляду справи по суті, коли суд повинен встановити обставини наявності/відсутності певного права, і відповідно, чи мають місце факти порушення чи оспорення суб'єктивного матеріального права чи інтересу, на захист якого подано позов.

Вказані обставини не встановлюються на стадії вирішення судом питання про призначення судової експертизи, оскільки на даній стадії судового провадження суд визначає чи потрібні відповіді на питання, які стосуються предмету спору в контексті спірних правовідносин сторін, і відповідь на які можливо надати саме з застосуванням спеціальних знань у певній галузі, якими суд не володіє.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що об'єкти дослідження у даному спорі - є нерухомими речами (земельними ділянками), розташування (знаходження) яких у просторі та площині землі - є беззаперечним фактом, а суд, не володіючи спеціальними знаннями щодо перевірки обставин справи стосовно наявності певного об'єкту у просторі по відношенню до документального оформлення сторонами своїх прав на земельні ділянки, як і перебування земельної ділянки в певному місці та здійсненян її поділу (зміни), позбавлений можливості здійснити таку перевірку без спеціальних знань.

В свою чергу, застосування спеціальних знань у земельно-технічній галузі виходить за межі компетенції господарського суду та дійсно потребує спеціальних знань у галузі землеустрою та землеупорядкування, а тому для повного, об'єктивного розгляду всіх обставин справи, необхідним є призначення судової земельно-технічної експертизи.

Згідно п.6.1 Розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 №1950/5) основними завданнями земельно-технічної експертизи є: визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо); визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об'єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації; визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки; визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування); визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Визначаючись з експертною установою, яка проводитиме експертизу, господарський суд враховує положення пункту 1.5. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 за приписами якої, експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування.

Відтак, проведення експертизи слід доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська,6).

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 1 статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Дослідивши матеріали справи, керуючись ст. 99, ст. 100, пунктом 2 ч. 1 ст. 228, п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Додусенко В.І. про призначення справі судової експертизи - задовольнити.

2. Призначити у справі № 911/2290/15 судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська,6).

3. На вирішення експерта (експертів) Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України поставити наступні питання стосовно об'єктів дослідження - земельних ділянок, що розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, Підгірцівська сільська рада з наступними кадастровими номерами:

- чи є земельні ділянки № :07:012:0072 та № :07:012:0073 результатом поділу чи перетворення земельної ділянки № :07:012:0016;

- чи є земельна ділянка № :07:021:0018 результатом поділу чи перетворення земельної ділянки № :07:021:0014;

- чи є земельна ділянка № :07:021:0006 результатом поділу чи перетворення земельної ділянки № :07:021:0009;

- чи є правовий зв'язок між земельними ділянками № :07:012:0072 та № :07:012:0073 , № :07:012:0016;

- чи є правовий зв'язок між земельними ділянками № :07:021:0018 та № :07:021:0014;

- чи є правовий зв'язок між земельними ділянками № :07:021:0006 та № :07:021:0009;

- чи існують станом на час проведенян експертизи земельні ділянки № :07:012:0016, № :07:021:0014 та № :07:021:0009.

4. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за дачу неправдивого висновку та за відмову від поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків відповідно до ст. 384, 385 КК Україна.

5. По закінченню експертизи висновок експерта подати Київському апеляційному господарському суду разом з матеріалами справи та даними щодо витрат, пов'язаних із проведенням експертизи .

6. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Банк Камбіо" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Додусенко В.І. забезпечити оплату вартості експертизи. Копію договору та документу на сплату вартості експертизи надати суду для вирішення питання розподілу судових витрат.

7. Матеріали справи № 911/2290/15 передати Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська,6).

8. Провадження у справі № 911/2290/15 зупинити у зв'язку із призначенням судової експертизи на час проведення судової експертизи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до пункту 3 частини 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України, в порядку і строки, встановлені ст. ст. 288-290 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді В.В. Куксов

С.А. Гончаров