ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/8541/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Пєскова В.Г.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Публічне акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - розпорядник майна Дралін Андрій Володимирович,

Фонд державного майна України,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області

від 06.12.2017

у складі судді: Владимиренко І.В.,

та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду

від 27.03.2018

у складі колегії суддів: Чус О.В. (головуючий), Кузнецов В.О., Чередко А.Є.

у справі за позовом

ОСОБА_4,

до Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - розпорядник майна Дралін Андрій Володимирович,

Фонд державного майна України,

про стягнення заробітної плати у вигляді не нарахованої та невиплаченої премії у сумі 8 501, 19 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" про стягнення заробітної плати у вигляді не нарахованої та невиплаченої премії у сумі 8 501, 19 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2017, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.03.2018 у справі № 904/8541/17, позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 5 339, 62 грн. заробітної плати у вигляді не нарахованої та невиплаченої премії (за квітень - липень 2017). Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Припинено провадження у справі в частині розгляду позовних вимог на суму у розмірі 3 161, 57 грн.

Судові рішення господарські суди попередніх інстанцій обґрунтовані тим, що відповідачем порушені вимоги діючого законодавства України, Колективного договору, Положення про преміювання працівників до Колективного договору та Додатків до Положення про преміювання працівників. Щодо припинення провадження у справі в частині стягнення 3 161, 57 грн., господарські суди виходили з того, що зазначена сума була виплачена позивачу.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2017 та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.03.2018 у справі № 904/8541/17, Публічне акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулось з касаційною скаргою, в якій просило їх скасувати в частині задоволених позовних вимог та в цій частині прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник посилається на порушення господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права з неповним з'ясування обставин, що мають значення для справи. Також скаржник зазначає, що судами не враховано, що власник підприємства (роботодавець) на власний розсуд, але в межах чинного законодавства, виходячи з фінансової можливості підприємства, може самостійно визначити, зокрема розмір премій.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 904/8541/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2018.

Згідно з ч. 4 ст. 301 ГПК України перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Верховного Суду від 29.05.2018 прийнято касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до провадження для здійснення перегляду рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2017 та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.03.2018 у справі № 904/8541/17 в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 29.06.2018.

У зв'язку з відпусткою судді Катеринчук Л.Й. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 904/8541/17 визначено колегію суддів у складі: Погребняк В.Я. (головуючий), Білоус В.В., Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2018.

Перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заробітної плати у вигляді не нарахованої та невиплаченої премії. Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним зменшенням розміру премії у квітні-липні 2017 року. Даний спір відповідно до ст. 12 ГПК України (в редакції Закону України № 1798-ХІІ від 06.11.1991) підвідомчий господарському суду, у зв'язку з порушенням справи № 904/128/17 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль".

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що з 2003 року ОСОБА_4 є співробітником Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", з 27.12.2013 працює на посаді начальника служби охорони праці.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено, що структура заробітної плати складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати, а також інших заохочувальних та компенсаційних виплат. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оплату праці" та ч. 2 ст. 97 Кодексу Законів про працю України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотримання норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Колективним договором між роботодавцем та колективом працівників Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на 2016-2018 роки затверджено Положення про преміювання працівників Додаток 5.5.

Розмір виробничої премії на Публічному акціонерному товариству "Криворізька теплоцентраль" за наявності умов преміювання (п. 1.3. Положення) та відсутності виробничих недоліків (Додаток № 5.5.3.) встановлюється на рівні 43 %.

Відповідно до п. 5.1 Положення, нарахування виробничої премії оформлюється наказом по підприємству за погодженням з профспілковим комітетом щомісяця, натомість, як було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, відповідачем надано до матеріалів справи відомості про визначення розміру виробничої премії, що не узгоджується з зазначеним пунктом Положення.

Судами також встановлено, що Додатком № 5.5.3 чітко визначені показники, за якими може бути зменшено розмір премії та % зниження (від 25 до 100%), проте жодних показників до позивача застосовано не було.

Крім того, місцевий господарський суд, з яким погодилась апеляційна інстанція, дослідивши накази № 240 від 27.04.2017 та № 297 від 31.05.2017 з'ясував, що в пунктах 6 цих наказів йдеться про зниження премії працівникам, згідно додатків № 1 до них, але у вказаних додатках не зазначено прізвище позивача.

Відповідно до ст. 147 Кодексу Законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Оцінка доказів це визначення їх об'єктивної дійсності, правдивості та достовірності.

Способи перевірки і дослідження доказів залежать від конкретного виду засобів доказування, що використовуються. Метою оцінки доказів з погляду на їх належність, допустимість, достатність та взаємозв'язок є усунення протиріч між доказами, сумнівів у достовірності висновків, що слідують із отримуваної доказової інформації.

Господарські суди попередніх інстанцій зауважили, що надані відповідачем докази в якості підтвердження існування недоліків у роботі позивача, суперечать вимогам ст. 147 Кодексу Законів про працю України.

Вирішуючи спір у даній справі, господарськими судами попередніх інстанцій з'ясовано, що позивачем помилково включено до суми 8 051, 19 грн. суму нарахованої та виплаченої премії у розмірі 3 161, 57 грн., а відтак правомірно припинили провадження у справі в зазначеній частині.

Беручи до уваги вищевикладене, місцевий господарський суд, з яким погодилась апеляційна інстанція, дійшов вірного та обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Доводи скаржника щодо порушення судами першої та апеляційної інстанцій процесуальних норм в частині повноти оцінки доказів судова колегія вважає безпідставними, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням викладеного, не приймаються та не розглядаються доводи скаржника, пов'язані з переоцінкою доказів, визнанням доведеними/недоведеними або встановленням по новому обставин справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України).

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" та залишення рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2017 та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.03.2018 у справі № 904/8541/17 без змін.

У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін рішення суду першої та постанови суду апеляційної інстанцій, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.03.2018 у справі № 904/8541/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

В.Г. Пєсков