РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.10.2018Справа № 910/7704/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю"Фінансова компанія "Фінансовий партнер"

до товариства з обмеженою відповідальністю "СТАЛЬСВІТ"

про стягнення 4 771 874,42 грн.

за участю представників:

позивача: Борисенко І.О.

відповідача: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінансовий партнер" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю"СТАЛЬСВІТ" про стягнення заборгованості у розмірі 4 771 874,42 грн., у тому числі: 2 000 000, 00 грн. - основного боргу, 2 232 085, 65 грн. - заборгованість по процентах, 339 788, 77 грн. - пеня та 200 000, 00 грн. - штраф.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином виконав зобов`язання за договором № КЛ/Ю/2015-5 від 05.06.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7704/18. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 10.07.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2018 у зв'язку з відсутністю у судовому засіданні представника відповідача, розгляд справи відкладено до 07.08.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 07.08.2018 представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку для подання відзиву.

У судовому засіданні 07.08.2018 розглянуто клопотання відповідача.

Відповідно до статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов'язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Таким чином, за відсутності підстав для продовження процесуального строку для подання письмового відзиву, суд ухвалою від 07.08.2018 відмовив відповідачу у задоволенні клопотання в зазначеній частині, визначивши, що відповідач не позбавлений можливості скористатись своїм правом подачі письмового відзиву на позовну заяву.

За змістом частини третьої статті 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Для надання можливості відповідачу ознайомитися з матеріалами справи, подати докази на підтвердження своєї правової позиції, суд задовольнив клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, у зв'язку з чим ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2018 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 11.09.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 11.09.2018 відповідач подав клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_2

Розглянувши у судовому засіданні 11.09.2018 подане клопотання, суд встановив, що відповідачем не доведено, яким чином рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки зазначеної особи. З урахуванням наведеного, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залучення третьої особи.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 11.09.2018 відповідач подав письмовий відзив на позов, в якому зазначив про те, що позивачем не доведено наявність у відповідача заборгованості та безпідставно здійснено нарахування процентів за користування кредитом після 04.06.2016. Крім того, в частині стягнення пені просив суд застосувати строки позовної давності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/7704/18 до судового розгляду по суті на 09.10.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 09.10.2018 представник позивача подав клопотання про залучення до матеріалів справи копії статуту.

Представник позивача у судовому засіданні 09.10.2018 підтримав вимоги, викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання, призначене для розгляду справи по суті не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 09.10.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк "Фінансовий партнер", правонаступником якого є позивач та товариством з обмеженою відповідальністю"СТАЛЬСВІТ" (відповідач) 05.06.2015 укладено договір № КЛ/Ю/2015-5, відповідно до якого позивач, на підставі договору надає відповідачу грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування 2 000 000, 00 грн. та сплатою 28 % річних за користування кредитними коштами, а відповідач зобов'язався повернути кредит у строк, не пізніше 04.06.2016.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.06.2015 відповідач звернувся до позивача з заявою № 080615 про надання кредиту в сумі 2 000 000, 00 грн. згідно з умовами договору № КЛ/Ю/2015-5 від 05.06.2015.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач, надав відповідачу грошові кошти в якості кредиту в розмірі 2 000 000, 00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

У письмовому відзиві (з посиланням на постанову Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 910/3033/17) відповідач зазначив про те, що виписка по особовому рахунку не є належним доказом перерахування кредитних коштів відповідачу, оскільки не є первинним документом.

Посилання відповідача на правовий висновок Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 910/3033/17 є помилковим, оскільки цей висновок стосується виключно безспірності вимог кредитора при вчиненні нотаріусом нотаріальних дій.

Відповідно до пункту 1.3 договору відповідач уповноважує та доручає позивачу самостійно утримувати комісію в розмірі 2, 0 % від кожної суми траншу, що видається в межах ліміту кредиту одночасно із отриманням коштів.

Строк дії договору відповідно до пункту 8.7 договору сторони узгодили з моменту підписання договору до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором.

За умовами пункту 2.8 договору погашення кредиту здійснюється шляхом безготівкового перерахування відповідачем коштів з власного поточного рахунку в банку, шляхом оформлення безготівкового переказу коштів з іншого банку або шляхом договірного списання банком коштів з рахунків позичальника.

Відповідач, у визначені договором строки кредитні кошти не повернув, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом.

Статтею 10561 Цивільного кодексу України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до пункту 3.1 договору відповідач сплачує позивачу проценти за користування кредитом за процентною ставкою в розмірі 28, 0 % річних за період з дня видачі до строку повернення кредиту, вказаного в пункті 1.2 договору. У разі невиконання зобов'язань по погашенню кредиту в строк, обумовлений пунктом 1.2 договору, заборгованість відповідача вважається простроченою. У такому випадку відповідач, починаючи з 05.06.2016 до дня фактичного погашення основної заборгованості сплачує позивачу проценти за користування кредитом за процентною ставкою в розмірі 56,0 % річних.

Як вбачається з погоджених сторонами умов кредитного договору, нарахування процентів проводиться за період користування кредитними коштами з моменту списання цих коштів з позичкового рахунку відповідача до моменту повернення їх на позичковий позивача (пункт 3.3 договору). Таким чином, спростовується твердження відповідача про безпідставність нарахування позивачем процентів за користування кредитом після 04.06.2016.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Оскільки факт видачі кредитних коштів відповідачу підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, встановлений строк остаточного повернення коштів сплинув, а доказів їх повернення у визначені договором строки суду не надано, позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 000 000 грн. 00 коп. - кредитних коштів, 2 232 085 грн. 65 коп. - простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами підлягають задоволенню.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення 200 000, 00 грн. - штрафу відповідно до пункту 6.1.10 договору.

Відповідно до пункту 6.1.10 договору за ненадання відповідачем позивачу у встановлені договором строки будь-яких документів, обов'язок надання яких передбачений договором, а також неповідомленням відповідачем позивача про факти, вказані в пунктах 4.4, 6.1.4, 6.1.8 договору, відповідач сплачує штраф у розмірі 10 % від загальної суми кредиту.

Враховуючи, що строки надання документів не встановлені, за відсутності доказів пред'явлення вимоги відповідачу, як то передбачено пунктом 4.4 договору, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення штрафу.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення 339 788, 77 грн. пені.

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів у строки, встановлені договором № КЛ/Ю/2015-5 від 05.06.2015.

Згідно пункту 6.1.9 за прострочення повернення кредитних коштів або сплати процентів відповідач сплачує позивачу пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до статті 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

Таким чином, строк позовної давності про стягнення пені з відповідача згідно договору № КЛ/Ю/2015-5 від 05.06.2015 на момент подання позову сплинув.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог щодо стягнення з нього пені та надав суду клопотання про застосування правових наслідків спливу строку позовної давності.

Згідно пунктів 3, 4 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, оскільки строк позовної давності щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені сплинув та представником відповідача заявлено відповідне письмове клопотання про застосування судом наслідків спливу позовної давності до винесення судового рішення, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про стягнення пені.

Враховуючи наведене, вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають частиковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінансовий партнер" до товариства з обмеженою відповідальністю"СТАЛЬСВІТ" про стягнення 4 771 874,42 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю"СТАЛЬСВІТ" (03067, м. Київ, вул. Виборзька, будинок 70А, офіс 51, ідентифікаційний код 36655956) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінансовий партнер" (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, будинок 32 Г, офіс 262, ідентифікаційний код 38322199) 2 000 000 (два мільйони) грн. 00 коп. - кредитних коштів, 2 232 085 (два мільйони двісті тридцять дві тисячі вісімдесят п'ять) грн. 65 коп. - простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами та 63 481 (шістдесят три тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 29 коп. - судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 17.10.2018.

Суддя Т.Ю. Кирилюк