ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 рокуСправа № 912/2437/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участю секретаря судового засідання Солдатової К.І., розглянувши у підготовчому засіданні матеріали справи № 912/2437/18

за позовом: Керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області 27100, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. Гагаріна, 7 в інтересах держави в особі Йосипівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, 26414, Кіровоградська область, Благовіщенський район, с. Йосипівка, вул. Центральна, 21

до відповідача: Комунального закладу "Благовіщенський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" 26400, Кіровоградська область, м. Благовіщенське, вул. Ореста Гуменюка, 2, офіс 7

про звільнення та повернення приміщення

Представники:

від прокуратури - Олаг О.С., прокурор відділу, посвідчення №042560 від 30.03.16;

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керівник Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області (далі - Прокурор) звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Йосипівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області до Комунального закладу "Благовіщенський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" про звільнення та повернення відповідачем приміщення площею 181,9 кв.м. вартістю 160 544,00 грн., розташованого за адресою: 26414, Кіровоградська область, Благовіщенський район, с. Йосипівка, вул. Шевченка, 41, Йосипівській сільській раді Благовіщенського району Кіровоградської області, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог Прокурором зазначено про те, що укладений між Йосипівською сільською радою Благовіщенського району Кіровоградської області та Комунальним закладом "Благовіщенський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" договір оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад села Йосипівка від 01.02.2016 в порушення норм ст. ст. 759, 793 Цивільного кодексу України нотаріально не посвідчено та не здійснено його державну реєстрацію. Вимогу заявлено на підставі статей 1212 та 1213 Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 18.09.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 912/2437/18 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 10.10.2018 на 10:00.

Позивач та відповідач участь повноважних представників в підготовчому засіданні 10.10.2018 не забезпечили, хоча належним чином повідомленні про місце, дату та час засідання суду.

24.09.2018 від Йосипівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області надійшла заява від 21.09.2018 № 471/02-14, відповідно до якої позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить справу розглядати без участі Йосипівської сільської ради.

01.10.2018 від Комунального закладу "Благовіщенський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" надійшла заява від 27.09.2018 № 748, відповідно до якої відповідач повідомляє, що позовні вимоги органу прокуратури визнає, підтримує та погоджується з доводами та обставинами, які зазначені у позові. Крім того, просить справу розглядати без його участі та ухвалити рішення у підготовчому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 185 ГПК України.

Крім того, 08.10.2018 прокуратурою подано заяву від 04.10.2018 № [12-87] 11846 вих-18, у якій прокурор зазначає, що на адресу Новоукраїнської місцевої прокуратури надійшли заяви від позивача, в якій вказано, що позов визнає, підтримує та погоджується з доводами та обставинами, які зазначені в ньому і відповідача, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Враховуючи вищезазначене, з метою забезпечення оперативності судового розгляду, дотримання принципу розумності процесуальних строків та прискорення поновлення державних інтересів, прокурор просить суд ухвалити рішення у господарській справі №912/2437/18 за результатами підготовчого провадження.

Згідно з ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що явка в засідання суду обов'язковою не визнавалась, та є правом а не обов'язком учасників справи, господарський суд вважає за можливе розглянути справу без уповноважених представників сторін за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 3 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Частинами 1, 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В підготовчому засіданні 10.10.2018 прокурор підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити поданий позов в повному обсязі.

Враховуючи викладене, беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, суд вважає за можливе ухвалити судове рішення в підготовчому засіданні 10.10.2018.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення прокурора, суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2016 між Йосипівською сільською радою Благовіщенського району Кіровоградської області (далі - Орендодавець) та Комунальним закладом "Ульяновський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" (далі - Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад села (далі - Договір), відповідно до п.п. 1.1 розділу 1 якого орендодавець на підставі рішення сесії Йосипівської сільської ради передає, а орендар приймає в строкове користування нерухоме майно (далі - Майно), загальною площею 181,9 кв.м., розміщене на земельній ділянці площею 196,6 кв.м. за адресою: с. Йосипівка, вул. Шевченка, буд. 41 на 1 поверсі вартість якого визначена на підставі балансу і становить балансову (залишкову) вартість у сумі 2 200,20 грн. Майно передається в оренду з метою надання медичних послуг населенню (а.с. 16-19).

Відповідно до розділу 2 Договору орендар вступає у строкове користування Майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акту приймання-передачі майна. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається територіальна громада села, а орендар користується ним протягом строку оренди. Передача майна в оренду здійснюється за вартістю, яка визначена в акті приймання-передачі орендованого майна. У разі припинення Договору майно повертається орендарем орендодавцю аналогічно до порядку, встановленому при передачі майна орендарю за Договором. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. З цього дня припиняється нарахування орендної плати. Обов'язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні Договору.

Згідно до п.п. 3.1., 3.2. розділу 3 Договору орендна плата становить 1,00 грн. за рік та перераховується орендодавцю до 10 числа наступного місяця, після року, за який здійснюється платіж.

Розділ 10 Договору передбачає, що останній укладено з 01.02.2016 по 31.12.2019. За ініціативою однієї із сторін Договір може бути розірвано за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством. Чинність Договору припиняється, зокрема, за рішенням господарського суду. У разі припинення або розірвання Договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендодавцю орендарем. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі, обов'язок по складанню якого покладається на орендаря.

01.02.2016 згідно акта приймання-передачі майно за Договором передано відповідачу (а.с. 20).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором оренди.

У відповідності до ч. 1, 6 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності; до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 793 Цивільного кодексу України визначено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається в письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

За приписами ст. 794 Цивільного кодексу України, право користування нерухомим майном, яке виникає на підставі договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладено на строк не менш як три роки, підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно п. 10.1 розділу 10 Договору останній укладено з 01.02.2016 по 31.12.2019, тобто строк оренди майна становить 3 роки 11 місяців.

Однак, в порушення наведених приписів законодавства, укладений між сторонами Договір нотаріально не посвідчено, як і не здійснено його державну реєстрацію, у зв'язку з чим відповідачеві надано в оренду майно за Договором без достатньої правової підстави, що і стало підставою звернення прокурора з даним позовом до господарського суду.

Вирішуючи даний спір, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частина 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" надає право прокурору здійснювати представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення таких інтересів, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У відповідності до п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України №3-рп/99 у справі № 1-1/99 від 08.04.1999р. прокурор або його заступник самостійно визначає з посиланням на чинне законодавство в чому полягає порушення інтересів держави, обґрунтовуючи в позовній заяві необхідність їх захисту, та визначає орган, який уповноважений державою виконувати відповідні функції в спірних правовідносинах.

В обґрунтування порушення інтересів держави прокурор посилається на те, що суб'єктом владних повноважень - органом місцевого самоврядування не було вжито заходів щодо повернення незаконно наданого у користування комунального майна, керівник Новоукраїнської місцевої прокуратури представляє інтереси держави в суді, так як суб'єкт владних повноважень не належним чином здійснює цей захист. Територіальна громада с. Йосипівка в особі Йосипівської сільської ради Кіровоградської області є власником спірного приміщення, тому набуває статусу позивача.

Враховуючи викладене, даний позов прокурором заявлено на захист інтересів держави, в особі позивача оскільки правовідносини, пов'язані з наданням у користування на умовах оренди нерухомого майна комунальної власності, становлять суспільний та публічний інтерес, а незаконність дій органу місцевого самоврядування, на підставі яких майно комунальної власності передано у користування, такому суспільному інтересу не відповідає.

Приписами ст. 142 Конституції України визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" державну політику у сфері оренди здійснюють Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Частиною 1 ст. 220 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно ч. 3 ст. 640 Цивільного кодексу України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Частиною 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У ч. 2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

При цьому, господарський суд враховує ч. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", згідно якої не може бути визнаний недійним правочин, який не вчинено. У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 Цивільного кодексу України тощо).

Згідно із ст. 210 та 640 Цивільного кодексу України не є вчиненим правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовується до правочину, який не вчинено. Рішенням суду не може бути зобов'язано сторони здійснити державну реєстрацію правочину, оскільки це суперечить загальним засадам цивільного законодавства - свободі договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України). Вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою. У цьому разі можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п'ятої Цивільного кодексу України (набуття, збереження майна без достатньої правової підстави).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Згідно з ч. 1 ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Оскільки Йосипівською сільською радою Благовіщенського району Кіровоградської області нерухоме майно за Договором передано відповідачу з порушенням приписів законодавства, і як наслідок відсутність у відповідача правових підстав для строкового користування таким майном, враховуючи визнання позову відповідачем, господарський суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність повернення Комунальним закладом "Благовіщенський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" нерухомого майна, переданого в оренду останньому згідно укладеного Договору Йосипівській сільській раді Благовіщенського району Кіровоградської області.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Господарський суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує наступне.

Керівник Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області звертався до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою від 17.07.2018 № 8383 вих-18 (вх. № 1915/18) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

З врахуванням п. 2 ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України та експертної довідки № В-10 (згідно якої ринкова вартість нежитлового приміщення площею 181,9 кв.м. по вул. Шевченка, 41 в с. Йосипівка Благовіщенського району станом на 23.04.2018 складає 160 544,00 грн), господарський суд ухвалою від 01.08.2018 № 912/1915/18 позовну заяву Керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області від 17.07.2018 № 8383 вих-18 (вх. № 1915/18) залишив без руху та встановив строк для усунення недоліків позовної заяви в частині надання до суду доказів сплати (доплати) судового збору в сумі 646,16 грн, як за вимогу майнового характеру.

Разом з тим, Прокурором не усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, в зв'язку з чим, ухвалою господарського суду від 22.08.2018 № 912/1915/18 позовну заяву Керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області від 17.07.2018 № 8383 вих-18 та додані до неї документи повернуто Новоукраїнській місцевій прокуратурі Кіровоградської області.

У відповідності до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

При повторному зверненні до господарського суду з позовною заявою Прокурором надано докази сплати судового збору за вимогою майнового характеру в сумі 2 408,16 грн, згідно платіжних доручень № 1174 від 11.07.2018 та № 1391 від 08.08.2018.

Згідно довідки Начальника загального відділу (канцелярії) Господарського суду Кіровоградської області від 14.09.2018, судовий збір в сумі 1 762,00 грн сплачений згідно платіжного доручення № 1174 від 11.07.2018 та в сумі 646,16 грн сплачений згідно платіжного доручення № 1391 від 08.08.2018 зараховано на рахунок суду, автоматичного підтвердження повернення судового збору не виявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частиною 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, 50% судового збору у розмірі 1 204,08 грн покладаються на відповідача, інші 50% судового збору у розмірі 1 204,08 грн, за наявності відповідного клопотання Прокурора, підлягають поверненню останньому з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Комунальному закладу "Благовіщенський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" (26400, Кіровоградська область, Благовіщенський район, м. Благовіщенське, вул. Ореста Гуменюка, буд. 2, оф. 7, ідентифікаційний код 37944783) звільнити та повернути приміщення площею 181,9 кв.м, вартістю 160 544 грн, розташоване за адресою: 26414, Кіровоградська область, Благовіщенський район. с. Йосипівка, вул. Шевченка, буд. 41, Йосипівській сільській раді Благовіщенського району Кіровоградської області (26414, Кіровоградська область, Благовіщенський район, с. Йосипівка, вул. Центральна, буд. 21, ідентифікаційний код 04364457).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Комунального закладу "Благовіщенський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" (26400, Кіровоградська область, м. Благовіщенське, вул. Ореста Гуменюка, буд. 2, оф. 7, ідентифікаційний код 37944783) на користь Прокуратури Кіровоградської області (25006, м. Кропивницький, вул. В.Пермська, 4, ідентифікаційний код 02910025, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р 4600, код класифікації видатків бюджету 2800) 1 204,08 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Керівнику Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області за адресою: 27100, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. Гагаріна, 7; Йосипівській сільській раді Благовіщенського району Кіровоградської області за адресою: 26414, Кіровоградська область, Благовіщенський район, с. Йосипівка, вул. Центральна, 21; Комунальному закладу "Благовіщенський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" за адресою: 26400, Кіровоградська область, м. Благовіщенське, вул. Ореста Гуменюка, 2, офіс 7; Прокуратурі Кіровоградської області адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Верхня Пермська, 4.

Повне рішення складено 16.10.2018.

Суддя В.В.Тимошевська