ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" жовтня 2018 р. м. Київ Справа № 911/2203/18

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Коцюбинські тепломережі" про забезпечення позову у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Коцюбинські тепломережі" до Коцюбинської селищної ради та Управління житлово-комунального господарства "Біличі" про визнання договору оренди цілісно-майнового комплексу недійсним

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Коцюбинські тепломережі" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовом про визнання недійсним договору оренди цілісно-майнового комплексу б/н від 15.06.2018, укладеного між Коцюбинською селищною радою (далі - відповідач-1) в особі Коцюбинського селищного голови ОСОБА_1 та Управлінням житлово-комунального господарства "Біличі" (далі - відповідач-2) в особі т.в.о. начальника ОСОБА_2.

У тексті поданої позивачем до господарського суду позовної заяви від 08.10.2018, міститься заява Приватного акціонерного товариства "Коцюбинські тепломережі" про забезпечення позову шляхом:

- зобов'язання Управління житлово-комунального господарства "Біличі" (, вул. Меблева, 11А, смт. Коцюбинське, Київська обл.) повернути Коцюбинській селищній раді (, вул. Доківська, 2, смт. Коцюбинське, Київська обл.) об'єкти нерухомого майна: виробничо-побутову котельню, загальною площею 563,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Меблева, буд. 1-в (реєстраційний номер 109) та виробничо-побутову котельню, загальною площею 949,3 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Доківська, буд. 14/1 (реєстраційний номер 109) переданих за актом прийому-передачі від 15.06.2018 до договору оренди цілісного майнового комплексу б/н від 15.06.2018;

- заборони Коцюбинській селищній раді (, вул. Доківська, 2, смт. Коцюбинське, Київська обл.) вчиняти відчуження виробничо-побутової котельні, загальною площею 563,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Меблева, буд. 1-в (реєстраційний номер 109) та виробничо-побутової котельні, загальною площею 949,3 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Доківська, буд. 14/1 (реєстраційний номер 109) у будь-який спосіб на користь Управління житлово-комунального господарства "Біличі" (, вул. Меблева, 11А, смт. Коцюбинське, Київська обл.).

Заяву про забезпечення позову позивачем подано з дотриманням ст. 139 ГПК України та оплачено судовим збором.

Згідно з ч. 1 ст. 140 ГПК України унормовано, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Оцінивши викладені позивачем у заяві про забезпечення позову обставини та додані до неї документи, господарський суд не знайшов підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено в п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, але не виключно, забороною відповідачу вчиняти певні дії та встановленням обов'язку вчинити певні дії.

У відповідності до ч. 3 ст. 137 ГПК України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову за своєю правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів держави, територіальних громад, юридичних або фізичних осіб.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Обгрунтовуючи необхідність вжиття судом заходів забезпечення позову, наведених у тексті позовної заяви від 08.10.2018, позивач посилається на той факт, що 14.06.2018 за зверненням громадянки ОСОБА_1 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 за Коцюбинською селищною радою було проведено реєстрацію речових прав на об'єкти нерухомого майна, а саме виробничо-побутову котельню, загальною площею 563,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Меблева, буд. 1-в (реєстраційний номер 109), та виробничо-побутову котельню, загальною площею 949,3 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Доківська, буд. 14/1 (реєстраційний номер 109), права на які первинно були зареєстровані за Приватним акціонерним товариством "Коцюбинські тепломережі" під іншими реєстраційними записами об'єктів нерухомого майна.

За твердженням позивача, одночасне існування державної реєстрації кількох прав власності на одні і ті ж об'єкти нерухомого майна суперечить засадам офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно, є порушенням чинного законодавства та інтересів позивача, за яким право власності зареєстровано первинно та не припинялося.

Саме з метою належного захисту прав позивача та унеможливлення незаконного використання об'єктів нерухомого майна за оспорюваним правочином, останній звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" передбачено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Тобто при подачі заяви про забезпечення позову позивач насамперед повинен був надати до заяви докази, що підтверджують спробу або безпосереднє вчинення відповідачем-1 (Коцюбинською селищною радою) на користь відповідача-2 (Управління житлово-комунального господарства "Біличі") дій, спрямованих на відчуження у будь-який спосіб належних позивачу об'єктів нерухомого майна шляхом вчинення різного виду правочинів тощо, відмінних від оспорюваного договору оренди цілісно-майнового комплексу б/н від 15.06.2018, бо передача майна в оренду не є його відчуженням, оскільки власник не змінюється. Проте всупереч вищевказаному та в порушення вимог статей 13, 74 ГПК України позивач таких доказів господарському суду не надав.

До того ж, позивач просить забезпечити позов шляхом зобов'язання відповідача-2 повернути відповідачу-1 нерухоме майно, яке є об'єктом оренди за договором оренди цілісно-майнового комплексу б/н від 15.06.2018, тим самим ставить вимогу про вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, оскільки наслідком визнання недійсним договору є повернення сторін в початковий стан до укладення договору, і при цьому спір не вирішується по суті.

Вказане суперечить приписам ч. 11 ст. 137 ГПК України, тому з огляду на вищевикладене та відсутність доказів в підтвердження наявності підстав для вчинення між відповідачами договорів відчуження майна, права на які заявляє позивач, оцінивши обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв'язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом можливих позовних вимог, зважаючи на забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку, що на даний час відсутні достатні підстави для задоволення заяви Приватного акціонерного товариства "Коцюбинські тепломережі" про забезпечення позову у справі за позовом, який поданий заявником 08.10.2018, що є підставою для відмови у їх застосуванні шляхом винесення відповідної ухвали.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234, 235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Коцюбинські тепломережі" про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

З інформацією про дане судове рішення учасники справи можуть ознайомитися на сайті: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.М. Антонова