ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2376/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д)
до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61023, м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 99, літ. А-3)
про стягнення 13.494,20грн.
за участю представників:

не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

27.08.2018 ПАТ "НАСК "ОРАНТА" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія".

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ПОЗИВАЧА

В позовній заяві позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача як відшкодування шкоди суму в розмірі 13.494,20грн.

Фактичними підставами позову позивач вказує, що ПАТ "НАСК "ОРАНТА" на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу (програма "КАСКО 95") від 09.11.2016 серії УБ №1185123 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплатило страхове відшкодування власнику автомобіля (потерпілому) марки "Nissan Qashqai", держаний реєстраційний номер НОМЕР_1, та отримало право зворотної вимоги (регресу) до особи, відповідальної за завдану шкоду (винуватця), цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем згідно з договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АЕ №6269363, однак останній неправомірно відмовив у здійсненні виплати відповідного страхового відшкодування.

Юридичними підставами позову є статті 22, 993 , 998, 1166, 1187, 1191 ЦК України, стаття 27 Закону України "Про страхування".

Представник позивача в судове засідання 23.10.2018 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог ГПК України.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивач пропустив річний строк на звернення із заявою про страхове відшкодування з моменту настання ДТП, у зв'язку із чим йому було відмовлено у здійснення виплати страхового відшкодування.

Представник відповідача в судове засідання 23.10.2018 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у попередньому судовому засіданні.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Між ПАТ "НАСК "ОРАНТА" (Страховик) та ОСОБА_1 (Стархувальник) було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу від 09.11.2016 серія УБ №1185123 (т. I, а.с. 18), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з володінням та/або користування та/або розпорядженням застрахованим транспортним засобом - "Nissan Qashqai", держаний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що до страхових випадків за ризиками відноситься, зокрема, ДТП.

Строк дії договору встановлено з 10.11.2016 до 09.11.2017 (пункт 1.8.).

05.12.2016 приблизно 15 год. 35 хв. по вул. Горького, 62, смт. Високий, Харківського району відбулась ДТП за участю автомобілів "Nissan Qashqai", держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та ВАЗ 21093, держаний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 27.12.2016 у справі №635/8556/16-ц визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП , та накладено стягнення у вигляді штрафу (т. I, а.с. 15-16).

Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу ВАЗ 21093, держаний реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (поліс ОСЦПВВНТЗ серія АЕ №6269363).

Власник автомобіля марки "Nissan Qashqai", держаний реєстраційний номер НОМЕР_1, звернувся до позивача із заявою про страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО), в якій просив виплатити суму страхового відшкодування (т. I, а.с.21).

Відповідно до ремонтної калькуляції від 12.12.2016 №10524 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Nissan Qashqai", держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 14.004,20грн. (т. I, а.с. 69).

Відповідно до умов договору добровільного страхування позивач склав страховий акт від 13.12.2016 №СТО-16-10524/1, згідно з яким пошкодження автомобіля марки "Nissan Qashqai", держаний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в загальному розмірі 13.494,20грн. (т. I, а.с. 71).

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виплати страхового відшкодування (у порядку регресу) від 11.01.2018 №16-379/09-06-06/, в якій просив у досудовому порядку відшкодувати 13.494,20грн. (т. I, а.с. 75-78).

Лисом від 24.01.2018 №247 відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (т. I, а.с. 79).

У зв'язку з відмовою у виплаті страхового відшкодування, ПАТ "НАСК "ОРАНТА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" суми 13.494,20грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За змістом положень частини першої статті 355 ГК України об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За змістом статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом пункту 37.1.4 статті 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН І ВИСНОВОК СУДУ

На підставі встановлених обставин справи та з урахуванням наведених вище правових норм, суд прийшов до наступних висновків.

По-перше, заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов'язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов'язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності.

У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов'язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

Суд зазначає, що перехід прав кредитора від потерпілого до страховика а договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов'язань винуватця та страховика за договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах.

А отже, є помилковим ототожнення позивачем права вимоги, визначене статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України, із правом вимоги (регресу), визначеного статтею 1191 ЦК України, оскільки наведені норми регулюють різні за змістом правовідносини - суброгацію у страхових відносинах та регрес.

По-друге, право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів узятих на себе зобов'язань не є безумовним, а пов'язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП (положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Закріплене право страховика за договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про виплату страхового відшкодування не залежить від суб'єкта звернення з відповідною заявою, тобто підлягає застосуванню, в тому числі у випадку, коли з такою заявою звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, яка здійснила відшкодування потерпілому завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного збитку на підставі договору добровільного майнового страхування.

Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки "Nissan Qashqai", держаний реєстраційний номер НОМЕР_1, сталася 05.12.2016.

Тож, або потерпіла особа (ОСОБА_1М.) до заміни її новим кредитором, або позивач, як новий кредитор, з метою реалізації свого права на отримання страхового відшкодування за полісом ОСЦПВВНТЗ серія АЕ №6269363, повинен був у строк до 06.12.2017 подати страховику за вказаним полісом - Товариству з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" заяву на виплату страхового відшкодування.

Всупереч вимог статей 13, 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій) доказів подання позивачем такої заяви протягом одного року з моменту ДТП суду надано не було.

З даною заявою позивач звернувся лише 11.01.2018, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що відповідачем було правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування.

За таких обставин, з урахуванням приписів наведених правових норм та на підставі матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а відтак задоволенню не підлягають.

Такий висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією ОСОБА_4 Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.06.2018 у справі №910/7449/17 (провадження №12-104гс18).

СУДОВІ ВИТРАТИ

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.10.2018 р.

Суддя ОСОБА_5

/справа №922/2376/18/