КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2018 р. Справа№ 910/17048/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

при секретарі судового засідання Яремі Н.С.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 19.09.2018 року

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.07.2018 (повний текст складено 10.07.2018)

у справі №910/17048/17 (суддя - Головіна К.І.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

до 1) дочірнього підприємства "Край Проперті",

2) пиватного акціонерного товариства "Універсам № 16"

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 -

1) товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті-Стейт",

2) товариства з обмеженою відповідальністю "Сітістейтсервіс",

3) товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова фірма "Прометей"

про стягнення 44 371 014, 76 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 1 159 188 722, 84 грн., а також 445 927 447, 65 грн. пені, що разом становить 1 605 116 170, 49 грн.

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" звернулось з позовом до Дочірнього Підприємства "Край Проперті", Приватного акціонерного товариства "Універсам № 16" про стягнення заборгованості за кредитним договором № 119-В/11/55/КЛ від 22.09.2011 р. та кредитним договором № 120-В/11/55/КЛ від 22.09.2011 р. у розмірі 67 586 590,25 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 1 792 470 313,15 грн.

Також від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог у зв'язку із частковим погашенням кредитної заборгованості за рахунок звернення стягнення на іпотечне майно, що належить третім особам, у позасудовому порядку. У заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач просить стягнути з відповідачів-1, 2 кредитну заборгованість за кредитним договором № 119-В/11/55/КЛ від 22.09.2011 р. та кредитним договором № 120-В/11/55/КЛ від 22.09.2011 р. в сумі 44 371 014, 76 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 1 159 188 722, 84 грн., а також 445 927 447, 65 грн. пені, що разом становить 1 605 116 170, 49 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.07.2018 у справі №910/17048/17 призначено комплексну економічну та будівельно-технічну (оціночно - будівельну) експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, публічне акціонерне товариство "Сбербанк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 05.07.2018 у справі №910/17048/17, а справу повернути до господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.07.2018 у справі №910/17048/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Тищенко О.В, суддів: Іоннікової І.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2018 у справі №910/17048/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.07.2018 у справі №910/17048/17, запропоновано учасникам справи завчасно до початку судового засідання подати через канцелярію суду письмові пояснення, заперечення, відзив на апеляційну скаргу та/або інші заяви/клопотання (з урахуванням вимог ст.ст. 167, 263 ГПК України), завершено підготовчі дії у справі №910/17048/17, розгляд справи призначено на 09.08.2018.

08.08.2018 через канцелярію суду від відповідача-1 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

09.08.2018 через канцелярію суду від відповідача-1 надійшли додаткові пояснення по справі.

У судому засіданні представником позивача заявлено про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Тарасенко К.В., Іоннікова І.А. від розгляду справи №910/17048/17.

Заява про відвід мотивована тим, що суддями Тищенко О.В., Тарасенко К.В., Іонніковою І.А. у справах №910/339/18, №910/4772/17, 911/458/17 приймалися судові рішення не на користь публічного акціонерного товариства "Сбербанк", які в подальшому були скасовані судом касаційної інстанції, а тому заявник вважає, що вказані обставини ставлять під сумнів об'єктивність та неупередженість суду.

Розглянувши заяву представника публічного акціонерного товариства "Сбербанк" про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Тарасенко К.В., Іоннікова І.А. від розгляду справи №910/17048/17, суд визнав її необґрунтованою, оскільки, наведені заявником доводи у її обґрунтування, не можуть бути підставою, в розумінні статтей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, для відводу колегії суддів від розгляду даної справи. Заява про відвід не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності суддів.

У зв'язку з чим, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2018 провадження у справі №910/17048/17 зупинено, оголошено перерву у розгляді справи до 04.09.2018, матеріали справи №910/17048/17 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, за результатами якого обрано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Мартюк А.І. (суддя-доповідач), судді: Зубець Л.П., Алданова С.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Мартюк А.І. (суддя-доповідач), судді: Зубець Л.П., Алданова С.О. у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "Сбербанк" про відвід колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді - Тищенко О.В, суддів: Іоннікової І.А., Тарасенко К.В. у справі №910/17048/17 відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 провадження у справі №910/17048/17 за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.07.2018 поновлено.

У судових засіданнях суду апеляційної інстанції представник публічного акціонерного товариства «Сбербанк» надав суду свої пояснення по справі, в яких підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив суд вказану скаргу задовольнити, ухвалу господарського суду міста Києва від 05.07.2018 скасувати, а справу направити до господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Представник дочірнього підприємства «Край Проперті» також надав свої пояснення по справі, в яких вважає апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою, а ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою. Відповідач-1 просив суд апеляційної інстанції в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представники приватного акціонерного товариства «Універсам № 16», товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Стейт», товариства з обмеженою відповідальністю «Сітістейтсервіс» та товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова фірма «Прометей» у судове засідання суду апеляційної інстанції 19.09.2018 не з'явились, хоча про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Враховуючи викладене, заслухавши думку представників позивача та відповідача-1, що з'явилися у судове засідання 19.09.2018, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч.1, п.1 ч.3 ст.202, ч.12 ст.270 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки, учасники процесу про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Участь представників сторін, що не з'явилися, у судовому засіданні 19.09.2018, судом обов'язковою не визнавалась, клопотань про відкладення розгляду справи та про витребування додаткових доказів не надходило.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Застосовуючи відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала є такою, що прийнята судом з додержанням норм законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту ухвали господарського суду міста Києва у справі №910/17048/17, судом було призначено комплексну економічну та будівельно-технічну судову експертизу по справі, на вирішення експертів поставлені питання щодо визначення вартості майна, що перебувало в іпотеці публічного акціонерного товариства «Сбербанк». Підставою для призначення експертизи стало, зокрема, те, що позивачем була подана заява про зменшення позовних вимог у зв'язку із частковим погашенням кредитної заборгованості, у позасудовому порядку за рахунок всього іпотечного майна. При цьому позивач при реєстрації права власності на іпотечне майно визначив іншу вартість майна, ніж була вказана в договорах іпотеки, на підставі відповідних висновків суб'єктів оціночної діяльності.

На думку відповідача-1, нерухоме майно, яке було стягнуто позивачем у позасудовому порядку, має високу ринкову вартість, яка значно відрізняється в сторону збільшення від тієї, що зазначив позивач.

До доводів позивача про те, що експертиза була призначена судом безпідставно з огляду на те, що у матеріалах справи наявні висновки експертів щодо визначення вартості іпотечного майна, судова колегія ставиться критично, оскільки експерти не були попереджені про кримінальну відповідальність всупереч вимогам ст. 98 Господарського процесуального кодексу України. Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника на те, що суду не були надані оригінали висновків суб'єктів оціночної діяльності, на які він посилається в апеляційній скарзі. Зазначені висновки наявні в матеріалах справи лише в копіях.

Відповідно до Постанови Пленуму ВГСУ № 4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Згідно з Узагальненням судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин Верховного Суду України від 01.12.2011, якщо при розгляді справи сторони з оцінкою погоджуються, то в суду немає підстав її не брати до уваги, оскільки вона є умовою договору. Якщо між сторонами виникає спір щодо такої оцінки, то залежно від того, яка сторона її оспорює, вона зобов'язана довести інший його розмір, зокрема, подати клопотання про призначення та проведення відповідної судової експертизи.

Як вірно вказав місцевий господарський суд, в даному випадку визначення суми заборгованості та вартості предметів іпотеки є важливими обставинами у справі, які необхідно встановити, оскільки кредитна заборгованість виникла на підставі декількох кредитних договорів та складає значну суму, як в доларах США, так і в національній валюті, крім того, відбулось часткове погашення первісно заявленої суми заборгованості за рахунок звернення стягнення на майно. У свою чергу, вартість майна, що перебуває в іпотеці та на яке позивач звернув стягнення, на час розгляду справи в суді у сторін є спірною, а оціночні звіти надані банком у неповному обсязі, а тому є сумнівними.

Враховуючи зміст позовних вимог, обставини справи, а також той факт, що визначення суми заборгованості за кредитом та ринкової вартості предметів іпотеки входить до предмету доказування у даному спорі, і їх з'ясування потребує спеціальних знань, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що по даній справі необхідно призначити комплексну економічну та будівельно-технічну (оціночно - будівельну) експертизу.

За таких обставин, судова колегія зазначає, що місцевим господарським судом прийнято ухвалу з дотриманням чинного законодавства. З огляду на викладене, апеляційна скарга публічного акціонерного товариства «Сбербанк» не підлягає задоволенню, а справу слід повернути до господарського суду міста Києва.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду міста Києва від 05.07.2018 винесена після правильного застосуванням норм процесуального права, є такою, що відповідає нормам закону.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги публічного акціонерного товариства «Сбербанк» слід відмовити, а оскаржувану ухвалу господарського суду міста Києва від 05.07.2018 залишити без змін.

Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.07.2018 по справі №910/17048/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 05.07.2018 у справі №910/17048/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/17048/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко

Дата складання повного тексту постанови 28.09.2018 року