номер провадження справи 32/71/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2018 Справа № 908/6055/15

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Н.А. при секретарі Колєсніковій Н.О., розглянувши матеріали

За позовом Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни (АДРЕСА_1) до відповідача 1 Фізичної особи-підприємця Муцураєва Хамзата Рамзановича (АДРЕСА_2) до відповідача 2 Приазовської селищної ради (72401, Запорізька обл., Приазовський р-н, смт. Приазовське, вул. Леніна, буд. 5) про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки (тимчасового)
Представники:

Від позивача - Ковальов Д.В. діє на підставі Договору про надання правової допомоги б/н від 16.11.2014.

Від відповідача 1 - не з'явився

Від відповідача 2 - не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлені позовні вимоги про визнання недійсним договору № 33 оренди земельної ділянки (тимчасовий), укладений 01.01.2012 між Приазовською селищною радою в особі голови селищної ради Варбанського С.Є., в якості орендодавця, та громадянином України Муцураєвим Хамзатом Рамзановичем, предметом якого є земельна ділянка площею 0,0096 га для розміщення закусочної "Санталат".

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.07.2016 позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/6055/16, судове засідання призначено на 10.08.2016. В судовому засіданні 10.08.2016, на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладено до 07.09.2016.

Позивач, обґрунтовуючи свій позов посилається на те, що 03.09.1999р. між Приазовською селищною радою (Орендодавець, Відповідач 2) і приватним підприємцем Кірізлєєвою Г.М. (Орендар, Позивач) було укладено договір оренди земельної ділянки (далі - Договір-1), згідно з п. 1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку, розташовану у селищі Приазовське, вул. Горького, поблизу автотраси Ростов - Одеса, біля джерела "Гук". Пунктом 2 вищевказаного Договору-1 передбачений строк дії договору - 20 років з моменту набрання ним чинності, тобто реєстрації в Приазовському районному відділі земельних ресурсів. Вказаний договір був посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі правочинів за № 965 03.09.1999р.

Зазначений вище договір оренди посвідчений приватним нотаріусом Коверзнєвим С.В. та реєстрований у Приазовському районному відділі земельних ресурсів, про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 03 вересня 1999 року вчинений запис за № 2.

01 січня 2012 року між відповідачами був укладений договір оренди земельної ділянки (тимчасовий) № 33, предметом якого є земельна ділянка площею 0,0096 га для розміщення закусочної «Санталат».

Оскільки межі земельної ділянки за договором оренди земельної ділянки (тимчасовий) № 33 від 01.01.2012 накладаються на земельну ділянку орендовану позивачем за договором №2 від 03.09.1999 року, фізична особа-підприємець Кірізлєєва Галина Миколаївна звернулась до господарського суду Запорізької області з позовом до громадянина України Муцураєва Х.Р. та органу місцевого самоврядування Приазовської селищної ради про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки (тимчасовий), укладеного 01.01.2012 року між Приазовською селищною радою в особі голови селищної ради Варбанським С.Є. в якості орендодавця та громадянином України Муцураєвим Х.Р., предметом якого є земельна ділянка площею 0,0096 га для розміщення закусочної "Санталат".

07.09.2018 до канцелярії суду від відповідача-1 надійшов відзив на позов, згідно якого останній в повному обсязі заперечує проти позовних вимог.

Так, обґрунтовуючи свої заперечення Фізична особа-підприємець Муцураєв Хамзат Рамзанович зазначив, що відповідно до деклараціі про готовність об'єкта до експлуатації (будівля закусочної «Санталат»), Муцураєвим Х.Р. у ІІІ кварталі 2009р. було зведено одноповерхову будівлю закусочної, загальною площею 62,65м2, основна площа будівлі 52,72м2, функціональне призначення будівлі: громадське харчування. Декларація про готовність об'єкта до експлуатації зареєстрована 28.03.2012р. №ЗП202/2041 Інспекцією державного архітектурного контролю у Запорізькій області. За висновком Мелітопольського відділу Запорізької філії інституту НДУ "Проектреконструкція" від 30.01.2012р. будівля повністю відповідає вимогам надійності та безпечної експлуатації. Станом на липень 2016 року право власності на закусочну «Санталат», яка розташоі земельній ділянці за адресою: вул. Горького, 64-Г, в смт. Приазовське, Приазовської се. ради, Приазовського району, Запорізької області, зареєстровано за Муцураєвим Хамзатом Рамзановичем як фізичною особою, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 15.07.2016 року № 63621281. Відповідач 1, вважає що позивачем не доведено накладення орендованої ним земельної ділянки, на якій розміщена закусочна «Санталат», на земельну ділянку, що орендує позивач за Договором від 03.09.1999., а також не доведено яким чином укладання спірного договору оренди між відповідачами порушує права та законні інтереси позивача. Просить в позові відмовити повністю.

Також в клопотанні від 07.09.2016, відповідач 1, просив суд зупинити провадження у справі № 908/6055/15 до вирішення по суті господарським судом Запорізької області пов'язаної справи № 908/2213/16.

Відповідач 2 позов також не визнав. Надав до суду клопотання про зупинення провадження у справі від 07.09.2016. В клопотанні Приазовська селищна рада зазначила, що

у випадку встановлення під час розгляду справи № 908/2213/16 факту самовільного заняття фізичною особою-підприємцем Кірізлєєвою Г. М. земельної ділянки, позивач у справі № 908/6055/15 не буде вважатися належним користувачем земельної ділянки на правах оренди згідно договору від 03.09.1999 року, а відтак посилання на порушення прав землекористування будуть безпідставними.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.09.2016 зупинено провадження у справі № 908/6055/15 до вирішення по суті господарським судом Запорізької області справи № 908/2213/16 та набрання ним законної сили.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.06.2018 поновлено провадження у справі № 908/2282/17 з 03.07.2018. Призначено у справі підготовче провадження на 03.07.2018.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.07.2018 розгляд підготовчого засідання відкладено до 31.07.2018. Ухвалою від 23.07.2018, у зв'язку з відрядженням судді Колодій Н.А., підготовче засідання призначено на 02.08.2018.

Ухвалою суду від 02.08.2018 продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів до 03.10.2018, розгляд підготовчого засідання відкладено до 12.09.2018.

Ухвалою суду від 12.09.2018 закрито підготовче провадження у справі № 908/6055/15 та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання з розгляду справи по суті призначино на 03.10.2018.

У судовому засіданні 03.10.2018 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, програмно-апаратного комплексу "Оберіг".

Представник позивача в судовому засіданні 03.10.2018 підтримав позов в повному обсязі.

Відповідач 1 у призначене судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача 2 в судове засідання також не з'явився. На електронну адресу господарського суду, 03.10.2018, надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

Враховуючи обмеженість процесуального строку розгляду справи і ту обставину, що на суд покладено обов'язок здійснити розгляд справ упродовж розумного строку, у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відмовлено.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 1 ст. 122 ЗК України унормовано, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно із рішенням дванадцятої сесії Приазовської селищної ради від 25.08.1999 р. №71 вирішено виділити приватному підприємцю Кірізлєєвій Г.М. у тимчасове користування (на умовах оренди) строком на 20 років земельну ділянку площею 0,12 га для благоустрою території, реконструкції демонтажу, наведення порядку, розміщення торгівельних місць, які знаходяться між територією автостоянки в районі джерела "Гук".

03.09.1999 р. між Приазовською селищною радою (далі - Орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем Кірізлєєвою Галиною Миколаївною (далі - Орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки (далі - Договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), за умовами якого Орендодавець зобов`язався передати, а Орендар прийняти в оренду земельну ділянку площею 0,12 га земель загального користування (згідно із планом, що є невід'ємною частиною цього Договору) розташовану у селищі Приазовське, вул. Горького, поблизу автотраси Ростов-Одеса, біля джерела "Гук". Земельна ділянка передається в оренду для благоустрою, реконструкції дренажу, розміщення торгівельних місць (п. 1 Договору).

Відповідно до п. 2 Договору, він укладений на строк 20 років і набирає чинності з моменту його реєстрації в Приазовському районному відділі земельних ресурсів. Передача земельної ділянки провадиться на підставі акту у двохденний строк. У разі виникнення бажання сторін на продовження дії договору зацікавлена сторона повинна повідомити другу сторону письмово про бажання пролонгації договору на новий строк не пізніше ніж за 6 місяців до закінчення строку договору. Умови цього договору зберігають свою чинність на строк його дії у випадках, коли після набуття чинності договору законодавством встановлені інші правила, ніж передбачені договором, а також при зміні власника землі або орендаря, якщо інше не передбачено в договорі.

Пунктом 10 Договору встановлено, що цей Договір набуває чинності після його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та підлягає державній реєстрації в Приазовському районному відділі земельних ресурсів. Договір укладено в 4-х примірниках, які мають однакову юридичну силу, один із яких зберігається у справах приватного нотаріуса Коверзнєва С.В., другий - у власника землі, третій - у орендаря, четвертий - за місцем державної реєстрації в Приазовському районному відділі земельних ресурсів.

03.09.1999 р. цей Договір посвідчено приватним нотаріусом Приазовського районного нотаріального округу Запорізької області Коверзнєвим С.В. та зареєстровано в реєстрі за № 965.

За Актом прийому передачі від 09.03.1999 Приазовська селищна рада передала, а фізична особа-підприємець Кірізлєєва Галина Миколаївна прийняла земельну ділянку загальною площею 0,12 га, що знаходиться на території автостоянки в районі джерела "Гук".

Згідно із рішенням Приазовської селищної ради Запорізької області від 27.10.2003 "Про затвердження проекту відведення земельної ділянки" вирішено надати в оренду строком на 3 роки ФОП Кірізлєєвій Г.М. земельну ділянку площею 0,128 га під вулицями для благоустрою, реконструкції дренажу, розміщення торгівельних місць, наведення порядку.

02.12.2003 між Приазовською селищною радою (далі - Орендодавець) та приватним підприємцем Кірізлєєвою Г.М. (далі - Орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки № 80 (далі - Договір 2), за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду земельну ділянку загальною площею 0,128 га, яка розташована на території с. Приазовське, вул. Горького Приазовської селищної ради у стані придатному для її цільового використання (п. 1.1 Договору-2). Цільове призначення земельної ділянки - для благоустрою, реконструкції дренажу, розміщення торгівельних місць, наведення порядку (п. 1.3 Договору 2). Категорія земельної ділянки під вулицями - 0,128 га (п. 1.4 Договору 2). Місце розташування земельної ділянки - землі населеного пункту с. Приазовське, вул. Горького Приазовського району Запорізької області (п. 1.6 Договору 2).

Господарським судом Запорізької області розглядалась справа № 908/2213/16 за позовом Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області до Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни про повернення самовільно зайнятої ділянки.

Звернувшись у суд з даним позовом, Приазовська селищна рада Приазовського району Запорізької області просила зобов'язати ФОП Кірізлєєву Галину Миколаївну повернути позивачу самовільно зайняту земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,12 га, яка розташована у селищі Приазовське, вул.Горького, поблизу автотраси Ростов - Одеса, біля джерела "Гук".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що орендована відповідачем земельна ділянка використовується безпідставно, оскільки за умовами договору оренди від 02.12.2003 № 80, який укладено між сторонами зі справи, не встановлено терміну її повернення, у зв'язку з чим позивачем було направлено вимогу, яка отримана відповідачем 02.12.2014, а тому згідно приписів статті 530 Цивільного кодексу України відповідач повинен був повернути земельну ділянку до 10.01.2014, але цього не зробив, що є підставою для її повернення на користь позивача в судовому порядку.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.09.2017, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.11.2017, в позові відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 14.05.2018 касаційну скаргу Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області залишено без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 20.11.2017 у справі Господарського суду Запорізької області №908/2213/16, залишено без змін.

Як встановлено судом під час розгляду справи № 908/2213/16, Договір оренди № 80 від 02.12.2003 р. був укладений за загальним порядком передачі земельної ділянки в оренду на підставі ст.ст.123, 124 Земельного кодексу України і не містить жодних положень про домовленість сторін про новацію або посилань на те, що Договір від 02.12.2003 р. № 80 укладено замість Договору оренди земельної ділянки від 03.09.1999 р. Тобто, новація правовідносин не відбулася.

Також, судом встановлено, що строк дії Договору оренди землі від 03.09.1999р. не закінчився, даний Договір не був визнаний недійсним, свою дію не припинив та є чинним на даний час.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Брумареску проти Румунії" №28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

В силу статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Частиною 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що обов'язковість врахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Факти, встановлені рішенням господарського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

При цьому преюдиціальністю є обов'язковість фактів, встановлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, позаяк їх з істинністю вже встановлено у рішенні, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

За таких обставин встановлений рішенням господарського суду Запорізької області в іншій судовій справі № 908/2213/16 та залишений без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.11.2017 факт, що строк дії Договору оренди землі від 03.09.1999 р. не закінчився, даний Договір не був визнаний недійсним, свою дію не припинив та є чинним на даний час, а тому, ці обставини мають преюдиційне значення для даної справи.

З огляду на викладене правомірність користування позивачем земельною ділянкою площею 0,12 га, розташованої у селищі Приазовське, вул. Горького, поблизу автотраси Ростов-Одеса, біля джерела «Гук», кадастровий номер НОМЕР_1, є встановленою обставиною, яка не потребує доказування.

01 січня 2012 року між ФОМ Муцураєвим Хамзатом Рамзановичем та Приазовською селищною радою був укладений договір оренди земельної ділянки (тимчасовий) № 33, предметом якого є земельна ділянка площею 0,0096 га для розміщення закусочної «Санталат».

Виходячи з практики Європейського суду, зокрема із змісту п.42 рішення Бендерський проти України, згідно із принципом належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

За таких обставин, з урахуванням необхідності дослідження усіх обставин справи та надання правової оцінки правовідносинам сторін, а також усім доводам та зауваженням сторін, суд вважає за необхідне надати оцінку вимогам позивача про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки (тимчасового), у зв'язку з чим зазначає наступне.

За змістом статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами в яких є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об'єктами - землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні паї (частки).

Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (частина 1 статті 124 цього Кодексу).

Згідно з преамбулою Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" цей Закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Частиною 3 статті 24 зазначеного Закону встановлено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцієюі законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної ОСОБА_1 і ОСОБА_1 міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання (стаття 25 Закону).

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до вимог частин 1, 5 ст.116 ЗК України в редакції, яка діяла станом на 16.12.2008 року, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, положеннями ст.143 Земельного кодексу України в редакції, яка була чинною станом на 16.12.2008 року, було встановлено підстави для примусового припинення прав на земельну ділянку у судовому порядку.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України Про судоустрій України" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Судом встановлено, що виготовлені до зазначеного договору оренди у лютому 2012 року кадастровий план та каталог кутів та довжин зовнішніх меж земельної ділянки свідчать про накладення земельної ділянки на земельну ділянку, орендовану Позивачем за договором № 2 від 03.09.1999 року. Також про перетин земельних ділянок свідчить звіт по кадастровій зйомці земельної ділянки за кадастровим № НОМЕР_1 яка надана в оренду гр. Кірізлєєвій Г.М. за договором № 2 від 03.09.1999, згідно якому на орендованій Позивачем земельній ділянці розташована будівля закусочної «Санталат» (план - № 10).

Таким чином, укладений між відповідачами договір оренди земельної ділянки (тимчасовий) № 33 від 01 січня 2012 року, порушує права Позивача як єдиного належного користувача земельної ділянки з 1999 року.

Відповідно до частини першої статті 155 Земельного кодексу України в разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до положень частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Пунктами 2.24 та 2.26 постанови Пленуму ВГСУ №6 від 17.05.2011 року "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" встановлено, що для правильного вирішення спору про визнання недійсним договору оренди суттєве значення має з'ясування правового режиму спірної земельної ділянки та дотримання сторонами порядку передачі її в оренду згідно з вимогами статей 84, 118, 123, 124 ЗК України з урахуванням необхідності у певних випадках дотримання порядку її вилучення. З огляду на це судам потрібно встановлювати наявність у відповідної ради повноважень для вирішення питання щодо затвердження проекту відведення і передачі спірної земельної ділянки в оренду, а отже й дійсність укладеного договору, що оспорюється.

Пунктом 2.27 постанови Пленуму ВГСУ №6 від 17.05.2011 року "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" зазначено, що як передбачено частиною другою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині, а тому якщо судами буде встановлено факт передачі в оренду земельної ділянки, на якій знаходиться майно (нерухомість), що належить іншій особі на праві власності, то відповідний факт є правовою підставою для визнання оспорюваного договору недійсним, оскільки відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

За таких обставин, договір оренди земельної ділянки (тимчасовий) № 33, укладений 01.01.2012 року між громадянином України Муцураєвим Хамзатом Рамзановичем та Приазовською селищною радою, предметом якого є земельна ділянка площею 0,0096 га для розміщення закусочної «Санталат», має бути визнаний недійсними.

Здійснивши оцінку наявних у справі доказів, виходячи із заявлених позивачем вимог та наведених ним обґрунтувань, приймаючи до уваги встановлені судом обставини та факту накладення земельної ділянки на земельну ділянку, орендовану позивачем за договором № 2 від 03.09.1999, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги заяву позивача від 03.10.2018 про покладення на останнього судових витрат при ухваленні судового рішення у справі, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни до Фізичної особи-підприємця Муцураєва Хамзата Рамзановича та Приазовської селищної ради про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки (тимчасового) задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати недійсним договір № 33 оренди земельної ділянки (тимчасовий), укладений 01 січня 2012 року між Приазовською селищною радою в особі голови селищної ради Варбанського С.Є. в якості орендодавця, та громадянином України Муцураєвим Хамзатом Рамзановичем, предметом якого є земельна ділянка площею 0,0096 га для розміщення закусочної «Санталат».

Повне рішення складено 12.10.2018.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Колодій