ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року Справа № 923/569/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А. при секретарі судового засідання Борхаленко О.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1 - адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Експрес Черкаси", м.Черкаси

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ставангер", м.Херсон

про стягнення 39344грн. 93коп.

Описова частина рішення: Провадження у справі відкрито за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Експресс Черкаси» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставангер» 33250грн. боргу, 1452,48грн. втрат від інфляції, 391грн. в якості 3% річних та 4251,45грн. пені у правовідносинах за договором перевезення вантажу №28.12.2016 від 28.12.2016р.

Позов обгрунтований твердженням про неналежне виконання відповідачем зобов'язань щодо оплати вартості перевезення вантажів, здійснених за його заявками.

11.07.2018р. (вх.№6687/18 від 11.07.2018р.) судом отримано відзив на позовну заяву, у якому зазначається про безпідставність позовних вимог, недоведеність обставин, викладених у позовній заяві, належними та допустимими доказами, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач зазначає, що не отримував від позивача рахунку на оплату, оригінали актів виконаних робіт, оригінали заявки на перевезення, оригінали ТТН у трьох примірниках, а у наданих позивачем копіях описів вкладення відсутні відмітки працівників (уповноважених осіб) ТОВ «Нова Пошта» про прийняття вказаних документів до відправлення.

Відповідач також вказує, що в порушення умов договору позивачем до виконання перевезення залучено третіх осіб, а отже послуги по договору перевезення №28.12.2016р. від 28.12.2016р. надані неналежним чином та з порушенням умов договору.

Разом з відзивом на позовну заяву відповідачем було також подано клопотання про забезпечення судових витрат на професійну правничу допомогу.

У вказаному клопотанні відповідач просив суд зобов'язати позивача внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат у розмірі 5000грн. Клопотання мотивоване тим, що позов, на думку відповідача, має ознаки завідомо безпідставного. На думку відповідача, про безпідставність позовних вимог свідчить: відсутність доказів направлення на адресу відповідача документів на виконання п.8 заявки та п.4.3 договору; залучення до виконання перевезення третіх осіб; внесення до товаро-транспортних накладних недостовірних відомостей.

Ухвалою суду від 19.07.2018р. було продовжено строк проведення підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 13.09.2018р. було відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ «Ставангер» про забезпечення судових витрат на професійну правничу допомогу, з підстав викладених в означеній ухвалі суду.

Також, ухвалою суду від 13.09.2018р. підготовче провадження у справі було закрито та призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 09.10.2018р.

В судовому засіданні 09.10.2018р. оголошувалась перерва до 16.10.2018р.

16.10.2018р. від представника позивача надійшло клопотання в якому позивач просить встановити додатковий строк на подання оригіналів для звіряння ТТН.

В судовому засіданні 16.10.2018р. суд відмовив в задоволенні означеного клопотання позивача.

Так, відповідно до ч.2 ст.80 ГПК України позивач, особи, яким надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позивач в обґрунтування клопотання про встановлення додаткового строку для подання доказів посилається на ч.4 ст.80 ГПК України відповідно до якої, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Поряд з цим означена норма регулює порядок встановлення додаткового строку для подання доказів, які не були подані до позовної заяви, а не які витребовув суд.

Суд ухвалою від 19.07.2018р. зобовязував позивача надати у судове засідання для огляду оригінали документів, доданих до позовної заяви, в тому числі і оригінали Товарно-транспортних накладних, копії яких були подані позивачем разом з позовною заявою

В судовому засіданні 09.10.2018р. позивачем на огляд суду були надані не всі оригінали ТТН, копії яких були подані разом з позовною заявою.

Згідно ч.1 ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч.2 ст.119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З моменту постановлення судом ухвали від 19.07.2018р., якою позивач зобовязувався надати на огляд в судове засідання оригінали документів, в тому числі оригінали ТТН минуло майже три місяці, позивач був обізнаний про свій обовязок, але не виконав його у встановлений судом строк.

З клопотання позивача не вбачається обґрунтованих підстав неможливості виконання вимог ухвали суду від 19.07.2018р. у встановлений судом строк.

16.10.2018р. за вх.№2/2621/18 від позивача надійшли заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу, заявлених відповідачем до стягнення.

Позивач зазначає, що договорі №17-18 від 20.06.2018р. про надання правової допомоги відсутнє визначення вартості роботи адвоката за одну година, а зазначена лише загальна сума гонорару в розмірі 5000грн.

Позивач також зазначає на тому, що в платіжному дорученні №7067 від 04.10.2018р. не зазначено дату та час завершення списання коштів з рахунку відповідача, а отже операція не завершена

В судовому засіданні 16.10.2018р. представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та просив залишити їх без задоволення.

Представник позивача в судове засідання не зявився та подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідно до ст.202 ГПК України та враховуючи клопотання позивача, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача в судовому засіданні, за наявними матеріалами справи.

На підставі ст.240 ГПК України в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

28.12.2016р. між ТОВ «Транс-експрес Черкаси» (перевізник) та ТОВ «Ставангер» (замовник) укладено договір №28.12.2016 перевезення вантажу (а.с. 15-16).

За умовами договору замовник від власного імені за дорученням клієнта (первинний замовник (вантажовідправник) замовника) доручає перевезення вантажів, а перевізник зобовязується доставити надані замовником вантажі до пункту призначення в обумовлений сторонами строк та видати їх уповноваженій на одержання вантажу особі вантажоодержувачу, а замовник зобовязується вчасно оплатити послуги перевезення (п.1.1. договору).

Відповідно до п.2.1. договору на кожне перевезення оформляється заявка, яка складається в письмовій формі, підписується уповноваженою особою замовника і передається перевізнику за допомогою факсимільного чи електронного звязку (за допомогою мережі «Інтернет») та є невідємною частиною договору.

Згідно з п.2.3. договору після одержання заявки перевізник акцептує або відхиляє заявку в письмовій формі протягом 3 годин з моменту її одержання за допомогою факсимільного звязку, електронним переказом з відбитком печатки підприємства та підпису уповноваженої особи. У випадку відсутності письмового акцепту протягом зазначеного часу, заявка вважається не прийнятою до виконання (анульованою).

Сторони погодили у п.3.1.11. договору, що перевізник зобовязується не пізніше чотирьох календарних днів з моменту розвантаження вантажу передати замовнику три оригінальні примірники товаротранспортної накладної, рахунку-фактури, податкову накладну (за необхідністю) та акт виконаних робіт в двох примірниках що підтверджує виконання послуг у рамках договору.

У розділі 4 договору сторони узгодили ціну перевезення вантажів та умови її оплати.

Так, замовник здійснює оплату за виконанні перевезення протягом семи календарних днів з моменту отримання пакету документів та підписання сторонами акта виконаних робіт. Пакет документів складається з товарно-транспортної накладної (3 примірника) з відміткою про отримання вантажу вантажоодержувачем, що заповнена відповідно до вимог чинних нормативних актів та дійсного договору (підпис, дата, час, відбиток печатки), рахунок фактури та акт виконаних робіт (2 примірники). Перелік необхідних для оплати документів та термінів оплати може бути розширений сторонами в заявці (п.4.3. договору).

Відповідно до п.4.6. договору загальна вартість (ціна) цього договору (тобто загальна сума усіх провізних плат, сплачених замовником перевізнику за цим договором і зафіксована сторонами у відповідній товарно-транспортній документації на кожне окреме перевезення вантажу) сторонами не обмежується і визначається на підставі фактично наданих перевізником послуг по перевезенню (доставці) вантажу.

На виконання умов договору відповідачем 05.12.2017р. було подано позивачу заявку на перевезення вантажу №05122017-2 за якою вартість фрахту складає 4200грн. з ПДВ, 05.12.2017р. заявку на перевезення вантажу №05122017-1 за якою вартість фрахту складає 4200грн. з ПДВ, 13.12.2017р.- заявку на перевезення вантажу №13122017 за якою вартість фрахту складає 10000грн. з ПДВ, 18.12.2017р. заявку на перевезення вантажу №18122017 за якою вартість фрахту складає 14500грн.(а.с. 17-20).

Відповідно до п.8, п.9, п.10 заявок на перевезення вантажу від 05.12.2017р. №05122017-2, від 05.12.2017р. №05122017-1 перевізник зобовязаний протягом 4 днів з моменту розвантаження вантажу, передати замовнику належним чином оформлені документи: оригінал заявки з мокрою печаткою та підписом, акт виконаних робіт, додаткова накладна (що додається в електронному вигляді, за її необхідністю), рахунок, ТТН (з примірника) з відміткою вантажоодержувача). Документи повинні бути, оформлекні згідно вимог чинного законодавства. У товарно-супровідних документах забезпечити найменування маршруту перевезення, марки та реєстраційних номерів автомобіля й причепа (п.8).

Замовник здійснює оплату за виконанні перевезення перевізником на умовах відстрочки платежу -2 банківських дні з дати отримання замовником належним чином оформлених документів передбачених п.8 цієї заявки та реєстрації податкової накладної (п.9).

Сторони домовились, що вказані документи на оплату виконавець за власний рахунок направляє замовнику на відділення №19 курєрської служби доставки «Нова Пошта» м.Херсон. Сторони дійшли згоди, що у разі направлення документів що передбачені п.8 цієї заявки перевізником за рахунок замовника, останній має право в односторонньому порядку пд. Час розрахунку з перевізником, недоплатити суму за поштові послуги, яка замовником була сплачена при отриманні документів (п.10).

Відповідно до заявки на перевезення №13122017 від 13.12.2017р. Замовник здійснює оплату за виконанні перевезення перевізником на умовах відстрочки платежу - 3 банківських дні з дати отримання замовником належним чином оформлених документів передбачених п.8 цієї заявки та реєстрації податкової накладної (п.9).

Відповідно до заявки на перевезення №18122017 від 18.12.2017р. Замовник здійснює оплату за виконанні перевезення перевізником на умовах відстрочки платежу - один банківський день з дати отримання замовником належним чином оформлених документів передбачених п.8 цієї заявки та реєстрації податкової накладної (п.9)

Позивачем було складено та підписано зі свого боку:

- акт від 06.12.2017р. №06-12/02, в акті зазначено, що акт складено про те, що виконавцем були проведені (надані такі послуги) по рахунку №06-12/02 від 06.12.2017р. на загальну вартість робіт 4300грн. з ПДВ (а.с.36);

- акт від 07.12.2017р. №07-12/01, в акті зазначено, що акт складено про те, що виконавцем були проведені (надані такі послуги) по рахунку №07-12/01 від 07.12.2017р. на загальну вартість робіт 4300грн. з ПДВ (а.с.37);

- акт від 15.12.2017р. №15-12/01, в акті зазначено, що акт складено про те, що виконавцем були проведені (надані такі послуги) по рахунку №15-12/01 від 15.12.2017р. на загальну вартість робіт 10150грн. з ПДВ (а.с.38);

- акт від 19.12.2017р. №19-12/01, в акті зазначено, що акт складено про те, що виконавцем були проведені (надані такі послуги) по рахунку №19-12/01 від 19.12.2017р. на загальну вартість робіт 14500грн. з ПДВ (а.с.39);

Означені акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) не підписанні з боку відповідача.

Позивачем до позовної заяви надано рахунки фактури, а саме:

- рахунок фактури №06-12/02 від 06.12.2017р. на суму 4300грн. з ПДВ;

- рахунок фактури №07-12/01 від 07.12.2017р. на суму 4300грн. з ПДВ;

- рахунок фактури №15-12/01 від 15.12.2017р. на суму 10150грн. з ПДВ;

- рахунок фактури №19-12/01 від 19.12.2017р. на суму 14500грн. з ПДВ.

Відповідач 08.12.2017р. платіжним дорученням №4882 перерахував позивачу 8400грн.

В графі «призначення платежу» зазначено, мовою оригіналу: «часткова оплата за Т-ЕП, зг.рах. №05-12/1, 06-12/02, 07-12/01 від 05-07 12 2017 в т.ч. НДС 20% -1400грн». (а.с.49).

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем послуг перевезення за 06, 07, 15, та 19 грудня 2017року.

Відповідач в судових засіданнях факт надання йому позивачем послуг з перевезення вантажу не заперечував, але поряд з цим зазначав, що у звязку з ненадісланням позивачем ТОВ «Ставангер» всіх передбачених умовами договору документів, обовязок у відповідача щодо сплати послуг перевезення вантажу не настав.

Не оплата відповідачем послуг перевезення вантажу стала підставою для звернення ТОВ «Транс-експрес Черкаси» до суду для захисту своїх порушених прав.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про наступне.

На підставі договору №28.12.2016 перевезення вантажу від 28.12.2016р. між позивачем та відповідачем виникли зобовязальні відносини.

Згідно зі ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобовязується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобовязується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтями 526 та 629 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обовязковим для виконання сторонами

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що у разі якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Згідно з п 4.3. договору, замовник здійснює оплату за виконанні перевезення протягом семи календарних днів з моменту отримання пакету документів та підписання сторонами акта виконаних робіт. Пакет документів складається з товарно-транспортної накладної (з примірника) з відміткою про отримання вантажу вантажоодержувачем, що заповнена відповідно до вимог чинних нормативних актів та дійсного договору (підпис, дата, час, відбиток печатки), рахунок фактури та акт виконаних робіт (2 примірники). Перелік необхідних для оплати документів та термінів оплати може бути розширений сторонами в заявці.

Відповідно до п.8, п.9, п.10 заявок на перевезення вантажу від 05.12.2017р. №05122017-2, від 05.12.2017р. №05122017-1 перевізник зобовязаний протягом 4 днів з моменту розвантаження вантажу, передати замовнику належним чином оформлені документи: оригінал заявки з мокрою печаткою та підписом, акт виконаних робіт, податкова накладна (що додається в електронному вигляді, за її необхідністю), рахунок, ТТН (3 примірника) з відміткою вантажоодержувача). Документи повинні бути, оформлені згідно вимог чинного законодавства. У товарно-супровідних документах забезпечити найменування маршруту перевезення, марки та реєстраційних номерів автомобіля й причепа (п.8).

Замовник здійснює оплату за виконанні перевезення перевізником на умовах відстрочки платежу -2 банківських дні з дати отримання замовником належним чином оформлених документів передбачених п.8 цієї заявки та реєстрації податкової накладної (п.9 вище названих заявок).

Відповідно до заявки на перевезення №13122017 від 13.12.2017р. Замовник здійснює оплату за виконанні перевезення перевізником на умовах відстрочки платежу - 3 банківських дні з дати отримання замовником належним чином оформлених документів передбачених п.8 цієї заявки та реєстрації податкової накладної (п.9).

Відповідно до заявки на перевезення №18122017 від 18.12.2017р. Замовник здійснює оплату за виконанні перевезення перевізником на умовах відстрочки платежу - один банківський день з дати отримання замовником належним чином оформлених документів передбачених п.8 цієї заявки та реєстрації податкової накладної (п.9)

Таким чином сторони досягли згоди щодо настання у відповідача обов'язку по оплаті послуг лише після отримання оригіналу заявки з мокрою печаткою та підписом, акту виконаних робіт, податкової накладної (що додається в електронному вигляді, за її необхідністю), рахунку, ТТН (3 примірника) з відміткою вантажоодержувача). Тобто термін виконання такого зобов'язання відповідача визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, та підлягає виконанню з настанням цієї події (п.2 ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України), а обов'язку замовника оплатити надані послуги має передувати виконання перевізником обов'язку надати замовнику оригінал заявки з мокрою печаткою та підписом, акт виконаних робіт, податкову накладну (що додається в електронному вигляді, за її необхідністю), рахунок, ТТН (3 примірника) з відміткою вантажоодержувача) (ч.1 статті 613 Цивільного кодексу України).

Твердження позивача, що всі документи надавалися відповідачу не підтверджено належними доказами.

Відповідно до заявок на перевезення вантажу сторони домовились, що вказані документи на оплату виконавець за власний рахунок направляє замовнику на відділення №19 курєрської служби доставки «Нова Пошта» м.Херсон. Сторони дійшли згоди, що у разі направлення документів що передбачені п.8 цієї заявки перевізником за рахунок замовника, останній має право в односторонньому порядку під час розрахунку з перевізником, недоплатити суму за поштові послуги, яка замовником була сплачена при отриманні документів (п.10 заявок).

На підтвердження надіслання відповідачу пакету документів позивачем надано експрес накладну №9092 дата оформлення 11.12.2017р.; експрес накладну №0704 дата оформлення 13.12.2017р.; експрес накладну №9714 дата оформлення 21.12.2017р.

До означених експрес накладних позивачем до суду також подано описи вкладення, які підписані відправником та не містять підпису працівника поштового відділення.

Матеріали справи містять відповідь ТОВ «Нова пошта» від 18.07.2018р. на адвокатський запит (а.с.122), з якої вбачається, що вантаж позивачем направлявся з описом відправлення «Документи».

З наданих позивачем експрес накладних неможливо перевірити та встановити вміст вказаних поштових відправлень та те, які саме документи направлялися відповідачу.

Позивачем також не спростовано твердження відповідача, що оплата за платіжним дорученням №4882 від 08.12.2017р., здійснена відповідачем, була здійснена ним у добровільному порядку в рахунок авансування поставок, враховуючи, що означені оплати були здійснені відповідачем раніше дат, які визначені позивачем, як дати надіслання відповідачу пакету документів.

За умови ненадання рахунків на оплату, товарно-транспортних накладних та реєстрів до них, актів здачі-прийняття робіт не є доказом належного виконання позивачем всіх взятих на себе зобов'язань за договором.

Господарюючий суб'єкт не може бути примушений до виконання господарського зобов'язання, якщо обов'язок з такого виконання у цього суб'єкта ще не виник, що узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 03.10.2018р. по справі №910/8875/17.

Враховуючи положення ст. 74 ГПК України обов'язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто обов'язок доказування покладається на сторони. Докази повинні бути належними та допустимими.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не доведено виникнення обовязку у відповідача з оплати 33250грн. за послуги перевезення за договором перевезення вантажу №28.12.2016 від 28.12.2016р., отже заявлені позовні вимоги є передчасними, а тому не підлягають задоволенню.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 4251,45грн. пені, 1452,48грн. інфляційних втрат та 391грн. в якості 3% річних, також не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не було доведено наявність основної заборгованості у відповідача, тому відсутні правові підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ст.129 ГПК України у звязку з відмовою в позові судові витрати покладаються на позивача.

Окрім того, відповідачем було заявлено до стягнення з позивача витрати на надання правничої допомоги у розмірі 5000грн.

Згідно з ч.4 ст. 129 ГПК України у разі відмови у позові судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на позивача.

Згідно ч. 1-4 ст. 126 ГПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат повязаних з правничою допомогою, відповідачем було надано договір про надання правової допомоги №17-18 від 20.06.2018р. укладений між Адвокатським бюро «Адвокатська контора ОСОБА_1О» (бюро) та ТОВ «Ставангер» (клієнт).

Відповідно до п.1.1 означеного договору бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобовязання надати клієнту правову допомогу з приводу позовних вимог останнього на суму 39344,93грн. по справі №923/569/18, зокрема, надання правової інформації, консультації і розяснень з правових питань, складання звернень, складання процесуальних документів, збирання доказів, представництво та захист інтересів клієнта.

Вищенаведені види професійної правничої допомоги відповідають видам адвокатської діяльності, які безпосередньо передбачені у ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Пунктами 3.1. та 3.2. договору сторони погодили, що розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах договору правову допомогу становить 5000грн. Клієнт сплачує бюро гонорар після набрання рішенням суду законної сили (незалежно від результату) або затвердження мирової угоди протягом 5 банківських днів, з дня настання однієї із подій.

Відповідачем було подано також додаткову угоду №1 від 31.05.2018р. до договору про надання правової допомоги №17-18 від 20.06.2018р., якою вносилися зміни до порядку оплати гонорару.

Однак суд не приймає означену додаткову угоду в якості належного доказу внесення змін до договору про надання правової допомоги №17-18 від 20.06.2018р., оскільки вказана додаткова угода датована датою, яке на три місяці передувала укладанню договору про надання правової допомоги №17-18 від 20.06.2018р.

Відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч. 1 ст.1).

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ст. 6. ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, відповідач та адвокат можуть вільно встановлювати в договорі про надання правової допомоги розмір гонорару адвоката. Це відповідає принципам вільного волевиявлення, свободи договору.

Відповідачем в якості доказів сплати бюро витрат на правничу допомогу надано рахунок на оплату №4 від 04.10.2018р., та платіжне доручення №7067 від 04.10.2018р. про сплату відповідачем АБ «Адвокатська контора ОСОБА_1О» 5000грн. згідно договору про надання правової допомоги №17-18 від 20.06.2018р.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюються судом на підставі поданих сторонами доказів.

Виходячи з означеної норми, розподіл судових витрат не повязується з обовязковою їх сплатою на момент вирішення питання про судові витрати, розподілу також підлягають витрати, як особа має сплати.

Поряд з цим, як зазначалося вище, відповідно до п.2 ч. 2 ст. 126 ГПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Отже, для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто, суд зобов'язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Відповідно до ч.3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката, відповідачем було надано детальний опис робіт виконаних адвокатом для надання правової допомоги, акт наданих послуг №4 від 08.10.2018р.

Згідно ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката ТОВ «Транс Експрес Черкаси» не доведено належними та допустимими доказами не співмірність витрат на правничу допомогу, заявлених відповідачем до стягнення.

З огляду на підтвердження доказами наявними у матеріалах справи понесені відповідачем витрати на правничу допомогу, недоведеність позивачем неспівмірності означених витрат, вимоги ТОВ «Ставангер» про стягнення з ТОВ «Транс-Експрес Черкаси» 5000грн. витрат на правничу допомогу адвоката підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 123, 129, ст. 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову ТОВ «Транс-Експрес Черкаси» відмовити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Експрес Черкаси» (18002, АДРЕСА_1, код ЄДР 40483011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставангер» (73000, АДРЕСА_2, код ЄДР 38697652) 5000грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 19.10.2018р.

Суддя Н.А. Павленко