ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03 жовтня 2018 р.

Справа № 903/531/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Аміго И С", м.Київ

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Континіум-Трейд", м.Луцьк

про стягнення 20 878 грн. 00 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Позивач ТОВ "Аміго И С" у позовній заяві №б/н від 26.07.2018 року просить стягнути з відповідача ТОВ "Континіум-Трейд" 20 878 грн. 00 коп. заборгованості за поставлений товар та судові витрати по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем взятих на себе згідно договору поставки №113-пм-13 від 30.07.2013 року зобов'язань по оплаті поставленого товару.

Ухвалою суду від 03.08.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду.

Відповідач ухвалу суду отримав 08.08.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №321 (а.с. 147).

Строк для подання відзиву по 23.08.2018 року.

Відзив відповідача на адресу суду не надходив.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов’язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких грунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч.4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Судом встановлено, що 30.07.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №113-пм-13 (далі-договір, а.с. 15-22).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з договору.

Між сторонами зобов’язання виникли з договору поставки №113-пм-13 від 30.07.2013 року.

Згідно п. п. 2.1, 2.2, 2.3, 3.2.1, 6.1, 6.3, 8.1.1, 8.2.1, 13.1 договору, з врахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 30.07.2013 року (а.с. 23-30), постачальник поставляє, а покупець приймає товар і здійснює його оплату. Покупець направляє постачальнику замовлення на підставі специфікації, затвердженої сторонами, в якій вказується асортимент, вимоги до якості й ціни товару. Замовлення оформляється на бланку замовлення, де вказується асортимент, кількість і ціна товару, який поставляється, термін і місце поставки, загальна вартість замовлення. Покупець зобов'язується, зокрема, прийняти поставлений відповідно до умов цього договору товар у місці постачання та сплатити його вартість відповідно до розділу 8 договору. Поставка товару здійснюється товарними партіями відповідно до замовлення покупця, яке направляється засобами факсимільного зв'язку або електронною поштою або шляхом вручення представнику постачальника, який зобов'язується підтвердити замовлення покупця електронною поштою та підписати, скріпити печаткою і відіслати замовлення покупцю засобами факсимільного зв'язку або вручити представнику покупця. Якщо протягом двох діб з моменту отримання замовлення постачальник не повідомить покупця про неможливість виконання цього замовлення або необхідність внесення до нього змін, замовлення вважається прийняте постачальником. Фактичною датою поставки товару є дата прийняття покупцем даного товару в місці поставки, яка відповідає даті товарної накладної, підписаної сторонами. Покупець здійснює оплату за поставлений товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 14-ти днів з моменту реалізації покупцем товару третім особам. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2013 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного та належного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Додатковими угодами від 06.11.2014 року, від 01.12.2015 року сторони продовжили термін дії договору поставки №113-пм-13 від 30.07.2013 року до 31.12.2015 року, 31.12.2016 року відповідно. П. 13.2 викладено у такій редакції: "у тому випадку, якщо сторони у термін не менше чим за 20 днів до закінчення терміну дії даного договору не повідомлять один одного про бажання розірвати договір, то він вважається продовженим на тих самих умовах на кожний календарний рік" (а.с. 34, 36).

Договір не був предметом судового розгляду, докази про його розірвання чи зміну умов в матеріалах справи відсутні, отже є чинним на день розгляду справи.

На виконання умов договору в 2017 році позивач поставив, а відповідач отримав товар на суму 37 695 грн. 54 коп., що підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними (а.с. 37-54).

Станом на 30.09.2017 року відповідач сплатив позивачу 9 000 грн. 00 коп. (платіжні доручення а.с. 97-100), заборгованість відповідача складала 28 695 грн. 54 коп., що підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаєморозрахунків за період 3-го кварталу 2017 року (а.с. 103).

Після звірки відповідач здійснив часткове погашення заборгованості в сумі 5 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №141648 від 11.12.2017 року, №728 від 26.02.2018 року (а.с. 101-102).

13.04.2018 року позивачем направлено на адресу відповідача претензію №127 з вимогою погашення заборгованості, зокрема, за договором поставки №113-мп-13 від 30.07.2013 року в сумі 23 695 грн. 54 коп. (а.с. 104-108).

На підставі умов договору відповідач здійснив часткове повернення товару на загальну суму 2 817 грн. 54 коп., що підтверджується накладною на повернення товару №1182 від 12.06.2018 року, розрахунками коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (а.с. 57, 61-68).

Таким чином, заборгованість відповідача за отриманий товар складає 20 878 грн. 00 коп., підтверджена матеріалами справи, неоспорена відповідачем, підставна та підлягає до стягнення, оскільки згідно ст. 193 ГК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 грн. 00 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України слід віднести на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 237, 238, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Континіум-Трейд» (м.Луцьк, пр. Соборності, буд. 43, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Аміго И С" (м.Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7Д, )

- 20 878 грн. 00 коп. основного боргу, 1 762 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього: 22 640 грн. 00 коп. (двадцять дві тисячі шістсот сорок грн. 00 коп.)

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

повний текст рішення

складений 09.10.2018 року

Суддя                                         А. М. Кравчук