РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.10.2018Справа № 910/9572/18

За позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коста-Проект"

про стягнення 36 973,38 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - Котул Н.О. за дов.;

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Коста-Проект" про стягнення 36 973,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за договором №170399 від 11.07.2017 на виконання проектних робіт в частині дотримання строків виконання робіт, що на думку позивача, є підставою для стягнення з відповідача відповідно до п. 6.3. договору штрафних санкцій, а саме: 25 345,24 грн. пені, 10 560,52грн. штрафу за несвоєчасне виконання зобов'язання, 1 067,62 грн. 3% річних.

Ухвалою від 25.07.2018 Господарського суду міста Києва відкрито провадження у справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 18.09.2018.

Ухвалою суду від 18.09.2018 відкладено розгляд справи до 09.10.2018.

В судовому засіданні 09.10.2018 представник позивача просив долучити до матеріалів справи документів поданих через загальний відділ діловодства суду, які були прийняті судом.

Представник відповідача в судове засіданні 09.10.2018 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за адресою місцезнаходження відповідача, визначену в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 031005, м. Київ, вул. Григорія Онискевича, буд.1, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №020 від 15.08.2018. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не подано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2017 між Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (далі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Коста-Проект" (далі - відповідач, проектувальник) було укладено договір №170399 на виконання проектних робіт (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору передбачено, що за договором проектувальник за завданням замовника виконує на умовах цього договору роботи з розробки робочого проекту «Капітальний ремонт будівель комплексу НСЦ Украероруху» та проведення його експертизи відповідно до завдання на проектування (додаток №1), надалі роботи.

Згідно з п. 1.2. договору роботи виконуються згідно з наданими замовником та погодженими проектувальником завданням на проектування з технічним завданням (додаток №1).

Вартість виконання робіт (договірна ціна - додаток №4) складає: без ПДВ - 125 720,45 грн.; крім того ПДВ 20% - 25 144,09 грн.; разом з ПДВ 150 864,54 грн. (п.2.1. договору).

Відповідно п. 2.5 договору передбачено, що замовник здійснює попередню оплату в розмірі 30% від ціни договору протягом 20-ти банківських днів з дати отримання оформленого належним чином рахунку-фактури після набуття чинності договору, враховуючи умови пункту 6.9 даного договору, і складає: без ПДВ - 37 716,13 грн.; крім того ПДВ 20% - 7 543,23 грн.; разом з ПДВ - 45 259,36 грн.

Згідно з п. 4. 1 договору передбачено, що строк виконання робіт з розробки проектно-кошторисної документації складає 120 календарних днів, згідно з календарним планом на виконання робіт (додаток №3). Відлік строку виконання робіт розпочинається з дати зарахування попередньої оплати на розрахунковий рахунок проектувальника. Строк погодження замовником проектних рішень та погодження проектувальником державної експертизи проектно-кошторисної документації не входить до строку виконання робіт з розробки робочого проекту. Строк проходження державної експертизи складає 45 календарних днів з моменту погодження документації замовником за п. п. 5.2- 5.6 договору.

Судом встановлено, що протягом дії вищезазначеного договору РСП «Київцентраеро» добросовісно виконував свої обов'язки та своєчасно перерахував попередню оплату в розмірі 30% від ціни за договором. Підставою для оплати був рахунок №37 від 14.07.2017 наданий відповідачем.

Позивачем була перерахована сума попередньої оплати, платіжним дорученням за №6054 від 03.10.2017 на суму 45 259,36 грн., що також відповідало умовам договору.

Строк погодження Державної експертизи відповідач не дотримав. Станом на 17.07.2018 роботи не виконанні взагалі.

Згідно з п.6.3. договору передбачено, що у разі невиконання проектувальником в установлені терміни умов договору, в тому числі передбачених чинним законодавством норм та правил виконання робіт, вимоги до проектної документації, вимог щодо погодження проектної документації, проектувальник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 % від загальної вартості невиконаних вчасно робіт за кожний день затримки, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості невчасно виконаних робіт.

Суду доведено, що на адресу відповідача було направлено претензію №4.4.1-058-360 на суму 21 381,44 грн. яку необхідно було сплатити в найкоротші строки.

Однак, 21.05.2018 на вищевказану претензію листом №21.05.2018/2 відповідач не задовольнив вимоги позивача щодо сплати пені та штрафу за невиконані вчасно проектні роботи..

За розрахунком Позивача, станом на 17.07.2018 сума пені за незаконне використання чужих грошових коштів складає 25 345,24 грн. та 10 560,52 грн. 7% штрафу, що разом складає 35 905,75 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача 1067,62 грн. 3% річних, оскільки вищевказана сума передоплати на рахунок РСП «Київценттраеро» не повернута.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає договір №170399 від 11.07.2017 як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами договір є договором підряду на виконання проектних робіт, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 Цивільного кодексу України та глави 33 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 887 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 324 Господарського кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Частиною 1 статті 889 Цивільного кодексу України визначено, що замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 854 Цивільного кодексу України підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов п. 2.5 договору позивачем було сплачено аванс у розмірі 30% вартості робіт на загальну суму 45259,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6054 від 03.10.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 839 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення, строки виконання роботи або її окремих етапів (ст.ст. 843, 846 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось судом, за змістом пункту п. 4. 1 договору передбачено, що строк виконання робіт з розробки проектно-кошторисної документації складає 120 календарних днів, згідно з календарним планом на виконання робіт (додаток №3). Відлік строку виконання робіт розпочинається з дати зарахування попередньої оплати на розрахунковий рахунок проектувальника. Строк погодження замовником проектних рішень та погодження проектувальником державної експертизи проектно-кошторисної документації не входить до строку виконання робіт з розробки робочого проекту. Строк проходження державної експертизи складає 45 календарних днів з моменту погодження документації замовником за п. п. 5.2- 5.6 договору.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 4.1 договору відповідач мав виконати роботи з розробки проектно-кошторисної документації протягом 120 календарних днів, згідно з календарним планом на виконання робіт (додаток №3). Відлік строку виконання робіт розпочинається з дати зарахування попередньої оплати на розрахунковий рахунок проектувальника. Попередню оплату позивач сплатив 03.10.2017 на користь відповідача, отже відповідач повинен був виконати роботи до 31.01.2018.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п.6.3. договору передбачено, що у разі невиконання проектувальником в установлені терміни умов договору, в тому числі передбачених чинним законодавством норм та правил виконання робіт, вимоги до проектної документації, вимог щодо погодження проектної документації, проектувальник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 % від загальної вартості невиконаних вчасно робіт за кожний день затримки, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості невчасно виконаних робіт.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Стаття 613 Цивільного кодексу України встановлює, що кредитор є таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Таким чином, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту виконання робіт за договором станом на 17.07.2018 в порушення пункту 4.1 договору.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з не виконанням проектно-кошторисних робіт відповідачем, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені в сумі 25 345,24 грн. та 10 560,52 грн. 7% штрафу за порушення терміну виконання робіт відповідно до договору за період з 31.01.2018 по 17.07.2018.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Видами забезпечення виконання зобов'язання за змістом положень частини першої статті 546 Цивільного кодексу України є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною другою цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобов'язання не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип свободи договору, передбачений статтею 627 Цивільного кодексу України, мають право встановити й інші, окрім тих, що передбачені частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України, засоби, які забезпечують належне виконання зобов'язання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

За змістом положень частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Тобто розмір договірної штрафної санкції обраховано у відсотковому розмірі за кожну добу прострочення, що за визначенням статті 549 Цивільного кодексу України відповідає поняттю «пеня».

Аналогічні висновки викладено Верховним Судом України у постанові від 08.02.2017 у справі №910/29752/15.

Судом встановлено, що відповідачем у встановлений строк свого обов'язку з виконання робіт не виконано, чим допущено прострочення виконання зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), а тому позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення пені та штрафу у розмірі, передбаченому пунктом 6.3. Договору.

При перевірці наданого позивачем розрахунку судом встановлено, що позивачем було нараховано пеню та 7% штрафу за період з 31.01.2018 по 17.07.2018.

Здійснивши перевірку розрахунків позивача суд вважає їх вірними, у зв'язку з чим задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача пеню у розмірі 25 345,24 грн. та 10 560,52 грн. 7 % штрафу, нарахованих за період з 31.01.2018 по 17.07.2018 (168 днів), за порушення терміну виконання проектно-кошторисних робіт, вартість яких за договором становить 150 864,54 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У зв'язку з не поверненням передоплати в сумі 45 259,36 грн., позивач нарахував відповідачу три проценти річних в розмірі 1 067,62 грн. за період з 04.10.2017 по 17.07.2018 весь час користування чужими коштами, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

По даній справі Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення пені та штрафу за невиконання умов договору щодо виконання проектних робі.

Суду не надано доказів визначення сторонами строку повернення сплаченої за виконання проектних робіт. Тому, у даному випадку суд застосовує ч.2 ст. 530 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк виконання зобов'язання не встановлений, кредитор вправі вимагати виконання, а боржник вправі провести виконання в будь-який час. При цьому боржник повинен виконати таке зобов'язання у семиденний строк з дня пред'явлення вимоги кредитором.

За твердженням Позивача, оскільки умовами Договору термін повернення попередньої оплата у разі невиконання Відповідачем умов договору не встановлено, ним направлено претензію з проханням повернення попередньої оплати. Проте, Претензія від 13.04.2018№441-05-360, яка міститься в матеріалах справи не приймається судом як належний доказ, оскільки в матеріалах справи відсутні докази направлення зазначеної претензії на адресу Відповідача.

Отже, Позивачем не вчинені дії відповідно до умов ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України, який визначає строк виконання зобов'язання, у даному випадку строк повернення попередньої оплати, тому враховуючи встановлені обставини, неможливо встановити дату порушення Відповідачем строку повернення попередньої оплати.

Тому на думку суду не правомірним є нарахування 3% річних у сумі 1067,62 грн. за користування чужими коштами.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро" пені 25 345,24 грн. та 10 560,52 грн. 7% штрафу за неналежне виконання зобов'язань за договором №170399 від 11.07.2017 на виконання проектних робіт.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог судовий збір, у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Коста-Проект" (03115, м. Київ, вул. Григорія Онискевича, буд. 1, ідентифікаційний код 34980441) на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро" (08307, Київська обл., м. Бориспіль, Аеропорт, ідентифікаційний код 13738233) 25 345 (двадцять п'ять тисяч триста сорок п'ять) грн. 24 коп. пені, 10 560 (десять тисяч п'ятсот шістдесят) грн. 52 коп. 7% штрафу та судовий збір у розмірі 1 789 (одна тисяча сімсот вісімдесят дев'ять) грн. 11 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.10.2018

Суддя І.І. Борисенко