ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1182/18

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, Київська область, м. Боярка

до Боярського міського фізкультурно-спортивного клубу інвалідів «Ікар», Київська область, м. Боярка

про стягнення заборгованості

секретар судового засідання О.О.Стаднік

за участю представників:

від позивача: Д.М.Лєзнік

від відповідача: Г.О.Оревіна

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа №911/1182/18 за позовом Виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області №02-10/1193 від 31.05.2018 року (вх.№1216/18 від 04.06.2018 року) до Боярського міського фізкультурно-спортивного клубу інвалідів «Ікар» про стягнення заборгованості у сумі 33548,82 грн. за Договором оренди нежитлового приміщення №7 від 11.08.2004 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведеної Північним офісом Держаудитслужби Державної аудиторської служби України ревізії окремих питань бюджету та окремих питань фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету Боярської міської ради за період з 01.01.2013 року по 31.01.2017 року встановлені фінансові порушення, внаслідок яких закладу позивача завдано матеріальної шкоди (збитків) у розмірі 33548,82 грн. 17 коп., шляхом покриття позивачем витрат на комунальні послуги, що мали здійснюватися Боярським міським фізкультурно-спортивним клубом інвалідів «Ікар» у період з 01.01.2013 року по 31.12.2016 року.

Ухвалою суду від 11.06.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1182/18 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 26.06.2018 року.

До суду від відповідача електронною поштою надійшла заява про відкладення розгляду справи №17 б/д ( вх. №11922/18 від 22.06.2018 року).

У судовому засіданні 26.06.2018 року представник відповідача повідомив, що ним не отримано позовну заяву, а тому відповідач не мав можливості підготувати відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 26.06.2018 року оголошено перерву до 21.08.2018 року.

Крім того, представниками сторін у судовому засіданні 26.06.2018 року подано спільне клопотання про продовження строків підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 26.06.2018 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

У судовому засіданні 21.08.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.08.2018 року проти позову заперечував, однак, вимоги ухвали не виконав, відзив на позовну заяву не надав. Заперечуючи проти позову представник відповідача зазначив, що ним самостійно укладались договори із спеціалізованими організаціями про надання комунальних послуг та за період з 2013 року і по теперішній час оплачувались надані послуги.

Ухвалою суду від 21.08.2018 року оголошено перерву у судовому засіданні до 11.09.2018 року.

До суду від позивача надійшли пояснення №02-10/2203 від 10.09.2018 року (вх. №19658/18 від 11.09.2018 року) на виконання вимог ухвали від 21.08.2018 року. В поданих поясненнях позивач повідомив суд, що договір на відшкодування витрат комунальних платежів з відповідачем не укладався, оскільки Положенням про порядок передачі в оренду майна комунальної власності громади м. Боярка, яке затверджено рішенням Боярської міської ради №18/878 від 06.04.2012 року передбачено обов'язок саме орендаря укласти окремі договори з відповідними обслуговуючими підприємствами міста. Оскільки відповідні рахунки на оплату комунальних послуг відсутні, провести звірку взаєморозрахунків неможливо. До зазначених пояснень також додано лист від 15.06.2017 року №02-10/1143, адресований відповідачу з вимогою відшкодувати завдані позивачу збитки у сумі 33548,82 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.09.2018 року подав письмові пояснення по суті спору. Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що ним самостійно укладались договори про користування електричною енергією та про надання послуг з водопостачання та водовідведення. Крім того, відповідачем надано копію рішення у справі Господарського суду Київської області №911/5108/15 від 31.03.2016 року за позовом ПАТ «Київобленерго» до ГО «Боярський міський фізкультурно-спортивний клуб інвалідів «Ікар», яким з відповідача стягнуто 15494,28 грн. заборгованості за користування електричною енергією, згідно укладеного договору. Також, до зазначених пояснень додано відповіді на листи Виконавчого комітету Боярської міської ради.

Ухвалою суду від 11.09.2018 року закрито підготовче провадження у справі №911/1182/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.10.2018 року.

Представник позивача у судовому засіданні 09.10.2018 року позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.10.2018 року проти позову заперечував з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об'єктивного розгляду спору по суті, у судовому засіданні 09.10.2018 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Виконавчим комітетом Боярської міської ради (за договором - орендодавець) та Боярським міським фізкультурно-спортивним клубом інвалідів «Ікар» (за договором - орендар) 11.08.2004 року укладено Договір оренди нежитлового приміщення №7.

Відповідно до п. 1. Договору, орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове користування нежитлове приміщення за адресою: м. Боярка, вул. Дежнєва, 62, площею 51,3 кв.м.

Метою оренди є організація фізкультурно-спортивного клубу інвалідів «Ікар» (п. 2. Договору).

Згідно п. 3.1. Договору, приймання-передача об'єкта, що орендується, здійснюється двосторонньою комісією, що складається із представників сторін, на підставі акту прийому-передачі.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що термін оренди визначається з 18.11.2003 року до 18.11.2052 року.

Відповідно до п. 5.1. Договору, розмір орендної плати за весь об'єкт, що орендується, визначено в Додатку №1.

Пунктом 7.1. Договору, серед іншого, визначено, що орендар зобов'язується використовувати об'єкт, що орендується, за його цільовим призначенням у відповідності до п. 2 даного Договору, своєчасно здійснювати орендні платежі.

Пунктом 7.3. Договору, визначено, що орендар самостійно і від власного імені укладає договори щодо надання комунальних послуг у повному обсязі із спеціалізованими організаціями.

Північним офісом Державної аудиторської служби України проведено ревізію окремих питань бюджету та окремих питань фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету Боярської міської ради за період з 01.01.2013 року по 31.01.2017 року, за результатами якої 26.05.2017 року складено відповідний Акт №07-30/460.

Як вбачається із вказаного Акту, під час проведення ревізії встановлено, що за адресою: м. Боярка, вул. Дежньова, буд. 62, окрім Києво-Святошинського Територіального центру соціального обслуговування знаходяться Боярський фізкультурно-спортивний клуб інвалідів «ІКАР» та Громадська організація «Клуб інвалідів-візочників» Києво-Святошинського району Київської області, з якими в період з 01.01.2013 року по 31.12.2016 року не укладались договори про відшкодування витрат на комунальні послуги, Виконавчим комітетом Боярської міської ради не забезпечено нарахування та відшкодування комунальних послуг Боярським фізкультурно-спортивним клубом інвалідів «ІКАР» та Громадською організацією «Клуб інвалідів-візочників» Києво-Святошинського району Київської області в загальній сумі 33548,82 грн., чим порушено вимоги ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, ч. ч. 1,2 ст. 193 Господарського кодексу України, в частині умов виконання господарських зобов'язань та застосування господарських санкцій, та ч. 1. ст. 3 та ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XVI. В якості доказів, що підтверджують викладені в позовній заяві обставини, позивачем надано Акт ревізії Північного офісу Державної аудиторської служби України №07-30/460 від 26.05.2017 року та копії рахунків-фактур за спожиту електроенергію, копії актів прийняття-передачі природного газу до договору на постачання природного газу та копії платіжних доручень.

Таким чином, проведена ревізія фінансово-господарської діяльності позивача і складений за її результатами Північним офісом Державної аудиторської служби України Акт №07-30/460 від 26.05.2017 року стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Як вже зазначалося, заявлену вимогу про стягнення коштів в розмірі 33548,82 грн., сплачених позивачем внаслідок невідшкодування відповідачем, що знаходиться в орендованому приміщенні, за надані комунальні послуги, позивач мотивував посиланням на Договір оренди №7 від 11.08.2004 року та Акт ревізії Північного офісу Державної аудиторської служби України №07-30/460 від 26.05.2017 року. Зазначену суму позивач просить стягнути з відповідача саме як заборгованість за комунальні послуги.

Однак, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивачем, окрім зазначеного акту ревізії, не надано належних доказів на підтвердження стягуваної суми та правових підстав для її стягнення з відповідача.

Статтею 15 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» передбачено, що законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єкту, що ревізується. Довідка контрольно-ревізійного управління чи акт перевірки може бути підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовими особами (зокрема - пред'явлення відповідного позову до суду), однак не позбавляє відповідну особу процесуального обов'язку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами.

Виявлені внутрішньою ревізією порушення не впливають на умови спірних договірних відносин і не можуть їх змінювати.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 22.01.2013 року у справі №5006/18/13/2012, постанові Вищого господарського суду України від 20.04.2016 року у справі №904/9429/15. Господарський суд також врахував правову позицію Верховного Суду України, наведену в постанові від 22.01.2013 року №3-69гс13, відповідно до якої стверджується, що виявлені внутрішньою ревізією порушення не можуть впливати на умови спірних договірних відносин і не можуть їх змінювати.

Таким чином, акт ревізії лише фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. Зазначений акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов'язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт. Акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може обмежувати права та обов'язки сторін з приводу виконання зобов'язань за договором і змінювати їх умови; не є належним доказом порушення відповідачем зобов'язань за договором; не доводить протиправності поведінки відповідача (не виконання чи неналежне виконання ним своїх обов'язків за договором).

Як вказує позивач, у позовній заяві заявлена до стягнення сума виявлена тільки на підставі Акту ревізії Північного офісу Державної аудиторської служби України №07-30/460 від 26.05.2017 року.

Однак, враховуючи викладене, Акт ревізії для суду не є обов'язковим і оцінюється на підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів. За змістом ст. 14 цього ж Кодексу, цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Згідно ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству ( ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України).

Частиною 7 ст. 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ст.ст. 626, 627 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 6 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

З аналізу викладених норм чинного законодавства вбачається, що сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству та щодо застосування яких сторонами законодавство не містить обмежень.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно п. 7.1 Договору, орендар зобов'язується, зокрема, здійснювати оплату за всі комунальні послуги (включаючи послуги зв'язку та інші).

Пунктом 7.3 Договору визначено, що орендар самостійно і від імені власного імені укладає договори щодо надання комунальних послуг у повному обсязі із спеціалізованими організаціями.

Тобто, укладеним між сторонами Договором №7 від 11.08.2004 року визначено обов'язок орендаря здійснювати оплату за всі комунальні послуги (включаючи послуги зв'язку та інші) (п.7.1. Договору) та укладення від свого імені договорів щодо надання комунальних послуг у повному обсязі із спеціалізованими організаціями (п. 7.3. Договору). У зазначеному Договорі не вирішувалось питання про укладення між сторонами договору на відшкодування витрат комунальних послуг. Будь-яких доказів, що форма та порядок відшкодування вартості спожитих комунальних послуг орендарем балансоутримувачу узгоджувалась з орендодавцем, матеріали справи не містять.

Як встановлено судом та зазначено позивачем, між сторонами не укладався окремий договір на відшкодування комунальних послуг, внаслідок чого не виставлялись рахунки відповідачу за період з 01.01.2013 року по 31.12.2016 року.

В свою чергу, відповідачем в процесі розгляду справи надано пояснення, що на виконання умов Договору №7 від 11.08.2004 року ним самостійно укладались договори щодо надання комунальних послуг із спеціалізованими організаціями. Зокрема, Договір №8124 від 25.06.2001 року на користування електричною енергією, укладений між Акціонерною енергопостачальною організацією «Київобленерго» та Боярським міським фізкультурно-спортивним клубом інвалідів «Ікар» та Договором №187 від 18.01.2008 року про надання послуг з водопостачання та водовідведення, укладений між Комунальним підприємством «Боярка-Водоканал» та Боярським міським фізкультурно-спортивним клубом інвалідів «Ікар». Також, позивач зазначив, що ним сплачувались послуги телефонного зв'язку та вивозу сміття, однак доказів на підтвердження зазначених обставин не надано.

В якості доказів сплати наданих послуг за зазначеними договорами відповідачем надано рахунки на послуги водопостачання, квитанції про оплату за воду, рахунки за електроенергію та квитанції про сплату таких рахунків.

Крім того, відповідачем надано копію рішення Господарського суду Київської області від 31.03.2016 року у справі №911/5108/15 за позовом ПАТ «Київобленерго» до Громадської організації Боярський міський фізкультурно-спортивний клуб інвалідів «Ікар» про стягнення 15494,28 грн. заборгованості за Договором №8124 від 25.06.2001 року на користування електричною енергією. Зазначеним рішенням встановлено, що позивач (ПАТ «Київобленерго») належним чином виконав взяті на себе зобов'язання щодо постачання електричної енергії відповідно до умов Договору №8124 від 25.06.2001 року. Проте, відповідач (ГО Боярський міський фізкультурно-спортивний клуб інвалідів «Ікар») в порушення умов договору не з'являвся до відділу збуту Києво-Святошинського РП для подання звіту про використану електроенергію та не здійснював розрахунки за отриману електричну енергію, в зв'язку з чим 23.06.2015 року працівниками ПАТ «Київобленерго» було проведено огляд засобів обліку електричної енергії, в ході якого зафіксовано показники лічильника - 23852 кВ. На підставі вказаного акта позивачем було виставлено рахунок-фактуру за активну електроенергію № від 28.10.2015 року за жовтень 2015 року на суму 9100,28 грн., в яку включено несплачений борг відповідача за попередні розрахункові періоди.

Рішенням господарського суду Київської області від 31.03.2016 року у справі №911/5108/15 позов задоволено частково. Стягнуто з громадської організації «Боярський міський фізкультурно-спортивний клуб інвалідів «Ікар» на користь публічного акціонерного товариства «Київобленерго» 9100,28 грн. заборгованості, 587,07 грн. пені, 393,39 грн. 3% річних та 792,44 грн. судового збору.

Викладеним підтверджується, що відповідачем сплачувались послуги за користування електричною енергією за період 2013-2016 р.р. на підставі самостійно укладеного Договору №8124 від 25.06.2001 року, чим спростовуються твердження позивача про наявність у відповідача заборгованості за електроенергію і необхідність відшкодування її вартості Виконавчому комітету Боярської міської ради.

Позивачем до своїх письмових пояснень додано рішення Боярської міської ради VI скликання №18/878 від 06.04.2012 року, яким затверджено Положення про порядок передачі в оренду майна комунальної власності територіальної громади міста Боярка (далі - Положення).

Згідно п.п. 4.5., 4.6., 4.7. Розділу 4 зазначеного Положення, передача об'єкта оренди орендареві здійснюється орендодавцем у строки і на умовах, визначених договором оренди, і оформлюється актом прийому-передачі. Укладений договір оренди повинен відповідати Типовому договору оренди нерухомого (індивідуально визначеного) майна (Додаток 2 до Положення), нормам чинного законодавства, а також даному Положенню. Контроль за виконанням умов договору покладається на Відділ.

Пунктом 4.4 Розділу 4 Положення визначено, що суб'єкти господарювання (юридичні або фізичні особи), з якими будуть встановлені орендні відносини, зобов'язані укласти окремі угоди на електро-, газо-,тепло-,водопостачання, водовідведення, вивіз сміття та експлуатаційні витрати з відповідними обслуговуючими підприємствами міста, застрахувати майно на термін оренди, а також щодо умов землекористування.

Згідно Методики розрахунку орендної плати майна комунальної власності територіальної громади м. Боярка (Додаток №1 до Положення), крім орендної плати орендарі сплачують за окремими рахунками балансоутримувача, або за договорами з відповідними спеціалізованими організаціями, зокрема, плату за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, електропостачання, опалення, газопостачання, вивіз сміття, телефонний зв'язок та ін.) (п. 13 Методики).

Відповідно до п. 4.8 Типового договору оренди нерухомого (індивідуально визначеного) майна (Додаток №2 до Положення), орендар зобов'язується укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№1875-IV від 24.06.2004 р.), відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником (ч. 6 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Проте, матеріали справи не містять, а позивачем не надано укладеного між сторонами договору про відшкодування витрат комунальних послуг за спірний період.

Доказів наміру укладення договору про відшкодування комунальних послуг або доказів ухилення відповідачем від укладення договору на відшкодування витрат на оплату комунальних послуг з позивачем (як балансоутримувачем орендованого відповідачем майна) суду не надано.

На основі аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що для виникнення у відповідача обов'язку з відшкодування витрат комунальних послуг необхідними є укладений між сторонами договір про відшкодування комунальних послуг, наявність первинних документів на підтвердження отримання відповідачем у орендованому приміщенні комунальних послуг та їх розміру, та отримання останнім розрахункового документу з метою визначення суми, яка підлягає сплаті.

В матеріалах справи відсутні рахунки, виставлені позивачем відповідачу за отримані комунальні послуги та докази їх направлення або вручення відповідачу.

Ухвалою суду від 21.08.2018 року зобов'язано позивача надати письмові пояснення стосовно укладення з відповідачем договору про відшкодування витрат комунальних послуг; письмові пояснення стосовно того, чи виставлялись відповідачу рахунки на оплату комунальних послуг; письмові пояснення стосовно розміру заборгованості саме відповідача, враховуючи, що в Акті ревізії зазначено, що Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області не забезпечено нарахування та відшкодування комунальних послуг Боярським міським фізкультурно-спортивним клубом інвалідів «Ікар» та ГО «Клуб інвалідів-калясочників» в загальній сумі 33548,82 грн.; обґрунтований розрахунок заборгованості із зазначенням дат початку виникнення заборгованості з посиланням на відповідні документи, на підставі яких виникла така заборгованість.

Однак, письмового розрахунку позовних вимог, який вказував би на те, яким чином розраховані ці суми та за який період, з детальним розмежуванням за кожний місяць, позивачем не надано.

Наданий позивачем розрахунок витрат за спожиті комунальні послуги по приміщенню за адресою: м. Боярка, вул. Дежнєва, 62 за 2013-2016 р.р., не може підтверджувати викладені в позові обставини, оскільки, в ньому відсутні відомості стосовно обсягів споживання газу саме відповідачем пропорційно займаної ним площі, зазначене позбавляє суд можливості встановити загальну вартість такого споживання відповідачем. Крім того, позивачем не виставлялись відповідачу будь-які рахунки за період 2013-2016 р.р., що не заперечувалось позивачем, а також встановлено в Акті ревізії Північного офісу Державної аудиторської служби України №07-30/460 від 26.05.2017 року. Не надано пояснень та доказів стосовно опалювальної площі відповідача, відомостей про складання актів спожитого відповідачем газу, пояснень чи встановлено лічильник в приміщенні, яке орендує відповідач, або загальний домовий лічильник та відомості показників лічильника.

Крім того, в Акті ревізії Північного офісу Державної аудиторської служби України №07-30/460 від 26.05.2017 року зазначено, що за адресою м. Боярка, вул. Дежньова, буд. 62 окрім Києво-Святошинського Територіального центру соціального обслуговування знаходяться Боярський фізкультурно-спортивний клуб інвалідів «ІКАР» і Громадська організація «Клуб інвалідів-візочників» Києво-Святошинського району Київської області, яким позивачем не забезпечено нарахування та відшкодування комунальних послуг, однак позивач просить суд стягнути заборгованість у загальній сумі 33548,82 грн. саме з відповідача - Боярського фізкультурно-спортивного клубу інвалідів «ІКАР».

Таким чином, позивачем не надано доказів порушення відповідачем договірних зобов'язань.

Отже, за відсутності вказаних документів, доводи позивача про існування у відповідача заборгованості по відшкодуванню витрат комунальних послуг в розмірі 33548,82 грн. за період з 01.01.2013 року по 31.12.2016 року не підтверджуються матеріалами справи.

Крім того, в позовній заяві позивач посилається на лист Виконавчого комітету Боярської міської ради, з вимогою про відшкодування збитків відповідачем в загальній сумі 33548,82 грн.

Так, президенту ГО «Боярський міський фізкультурно-спортивний клуб інвалідів "Ікар" Оревіній Г.С. надіслано позивачем лист №02-10/1143 від 15.06.2017 року (у відповідь на листи відповідача №02-9/1086, №02-9/1088 від 18.05.2017 року), в якому позивач, з метою усунення порушень, викладених в Акті ревізії Північного офісу Державної аудиторської служби, просить надати належним чином завірені копії Додатку №1 До Договору №7 від 11.08.2004 року, укладені самостійно договори щодо надання комунальних послуг із спеціалізованими організаціями за період з 01.01.2013 року по 31.12.2016 року, платіжні документи, які свідчать про оплату комунальних послуг за водо-, газо-, електропостачання за період з 01.01.2013 року по 31.12.2016 року. Також, зазначеним листом було повідомлено відповідача про відшкодування збитків, зазначених у акті ревізії у сумі 33548,82 грн. Позивач зазначає, що відповіді на вказаний лист ним не отримано.

Однак, такі твердження позивача не відповідають дійсності, оскільки представником відповідача до своїх письмових пояснень №40 від 10.09.2018 року (вх№18674/18 від 11.09.2018 року) надано копію відповіді №90 від 10.10.2017 року на лист Виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського р-ну Київської області №02-10/1143 від 15.06.2017 року. Згідно зазначеної відповіді, відповідачем на адресу позивача надсилались витребувані листом №02-10/1143 від 15.06.2017 року документи на 36 арк., що підтверджують оплату за світло, воду, каналізацію згідно укладених договорів, яка отримана позивачем, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції №02-9/2564 від 18.10.2017 року.

Також, на адресу позивача надсилався лист №161, б/д (у відповідь на лист №02-10/1137), з доказами сплати за світло, воду та інші послуги на 18 арк., який отримано позивачем, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції №02-9/2082 від 13.09.2017 року. У зазначеному листі відповідач також заперечував проти наявності за ним заборгованості та завдання позивачеві збитків, оскільки здійснював комунальні платежі згідно самостійно укладених договорів.

Таким чином, оскільки з Договору оренди нежитлового приміщення №7 від 11.08.2004 року не випливає обов'язок орендаря сплачувати орендодавцю за спожиті комунальні послуги, а окремий договір на відшкодування таких витрат між сторонами укладений не був, а також, враховуючи, що орендарем самостійно укладались договори щодо надання комунальних послуг та сплачувались такі послуги (зокрема послуги теплопостачання), позовні вимоги про стягнення з відповідача 33548,82 грн. позивачем належними та допустимими доказами не доведені, а тому, відсутні підстави для стягнення з відповідача 33548,82 грн. заборгованості.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, не підтвердженими належними доказами, тому задоволенню не підлягають.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 73, 74, 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області (08153, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. М.Грушевського, буд. 39, код 36263776) №02-10/1193 від 31.05.2018 року (вх.№1216/18 від 04.06.2018 року) до Боярського міського фізкультурно-спортивного клубу інвалідів «Ікар» (08153, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Білогородська, буд. 25, кв. 25, код 24211598) про стягнення 33548,82 грн. заборгованості відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 19.10.2018 року.

Суддя Д.Г. Заєць