ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2018м. ДніпроСправа № 904/3127/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. за участю секретаря судового засідання Михайлової К.С., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УЮТ-2011" (50081, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, мкр. 5-й Зарічний, 8-А; ідентифікаційний код 37861681)

до Фізичної особи-підприємця Храменок Дмитра Олександровича (50106, АДРЕСА_1)

про стягнення 11 258 грн. 73 коп.

Представники сторін:

від позивача: Журавель В.О. - представник, довіреність від 16.01.2018р. б/№;

від відповідача: не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "УЮТ-2011" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№3055/18 від 13.07.2018р.), в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Храменка Дмитра Олександровича. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УЮТ-2011" 11 258 грн. 73 коп., що складає 10 362 грн. 70 коп. - суму основної заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, 663 грн. 41 коп. - інфляційних втрат, 232 грн. 62 коп. - 3% річних та 1 762 грн. 00 коп. - судового збору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2018р. було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №904/3127/18, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовче засідання на 02.08.2018р. на 10:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2018р. оголошено перерву у підготовчому засіданні (загальне позовне провадження) на 18.09.2018р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2018р. продовжено підготовче провадження до 16.10.2018р. та оголошено перерву на 03.10.2018р. об 11:30 год.

Позивач у клопотанні про витребування доказів (вх.№42685/18 від 03.10.2018р.) просить суд витребувати в Управлінні комунальної власності міста копії договорів оренди нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою по вул. Сергія Колачевського, 32, укладених між ФОП Храменок Д.О. та Управлінням комунальної власності міста Кривого Рогу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2018р. клопотання позивача залишено без задоволення, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (загальне позовне провадження) на 17.10.2018р.

Відповідач відзиву на позов не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим відправленням з ухвалою про відкриття провадження у справі від 18.07.2018р. та поштове відправлення з ухвалою суду від 02.08.2018р. про оголошення перерви направленими на адресу відповідача (зазначену у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) та повернутими до суду - 08.08.2018р. та 12.09.2018р. органами поштового зв'язку з посиланнями "за закінченням строку зберігання поштового відправлення".

За визначенням пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами пункту 91 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв'язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об'єкті поштового зв'язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (пункт 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об'єкті поштового зв'язку не передбачено (пункт 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення (пункт 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою "Судова повістка", які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення закінчення встановленого строку зберігання, суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення у зв'язку з відсутністю адресата.

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв'язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки за закінченням терміну зберігання, є підтвердженням відсутності особи адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення відповідача про наявність в провадженні суду даної справи та необхідність надання відзиву на позовну заяву.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов'язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Проте, відповідач відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у раз ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2013р. між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради, як замовником, та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "УЮТ-2011", як управителем, було укладено договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Тернівському районі (житловий масив Північного ГЗК, рудник Леніна) (надалі - Договір), відповідно до пункту 1 якого предметом договору є передача замовником управителю функцій управління та надання послуг утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об'єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях (далі - об'єкт), для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень (далі - мешканці об'єкта) у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості (далі - послуг), а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодувати здійсненні ним необхідні витрати, пов'язані з управлінням об'єктом, у разі, коли управитель отримав на такі витрати письмову згоду.

Згідно з пунктом 4.1 Договору, з урахуванням Додаткової угоди від 12.06.2014р. до Договору, укладеної між сторонами, договір набуває чинності з моменту підписання та діє протягом 1 року; функції з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об'єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях розпочинають здійснювати з 03.07.2014р.; договір може бути пролонговано за згодою сторін на той самий термін; якщо одна із сторін має намір розірвати договір, вона повинна попередити про свій намір не менш як за місяць до його розірвання.

За пунктом 4.2 Договору зміни у договір можуть вноситись сторонами в узгодженому порядку шляхом укладання додаткових угод.

Відповідно до пункту 2 Договору, мета договору є управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд на території відповідного району створення мешканцям будинку належних умов проживання згідно з діючими стандартами, нормативами, нормами та правилами.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що управитель зобов'язаний, зокрема, укладати зі споживачами договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором.

З 03.07.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю "УЮТ-2011" здійснює функції з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд на території Тернівського району, забезпечення функціонування будинку, споруди або групи будинків та прибудинкових територій відповідно до їх цільового призначення і збереження їх споживчих якостей, забезпечення потреб власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Зокрема, на обслуговувані Товариства з обмеженою відповідальністю "УЮТ-2011" знаходиться житловий будинок №32 по вул. по вул. С. Колачевського (вул. 23 Лютого) у м. Кривому Розі, в якому відповідач - Фізична особа-підприємець Храменок Дмитро Олександрович є орендарем нежитлового приміщення №55 загальною площею 209,5 кв.м., яке використовується для ведення господарської діяльності, що підтверджується листами Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради від 20.10.2016р. №3688 та від 18.12.2017р. №4539.

Договір про надання житлово-комунальних послуг між позивачем та відповідачем не укладався.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов'язки регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

За приписами статті 3 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг; суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до частини 3 статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв.

Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пункт 5 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов'язок споживача оплачувати послуги, встановлені договором або законом.

Таким чином, системний аналіз вказаних норм дає дійти висновку, що споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди управителя.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 25.11.2014р. у справі №3-184гс14.

В ході вирішення спору встановлено, що відповідач є орендарем нежитлового приміщення у житловому будинку №32 на вул. С. Колачевського (вул. 23 Лютого) у м.Кривому Розі, приміщення №55, загальною площею 209,5 кв.м., яке використовується для ведення господарської діяльності.

Як вбачається із листа Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради від 18.12.2017р. №4539 договір оренди №23/26 нежилого приміщення у житловому будинку №32 на вул. С. Колачевського, загальною площею 209,5 кв.м., було укладено з ФОП Храменком Д.О. терміном дії з 23.05.2014 по 23.04.2017; ФОП Храменком Д.О. укладено договір оренди №23/15 від 24.07.2017 на новий термін до 24.06.2020р. (а.с.26).

09.06.2016р. позивач разом з претензією від 02.06.2017р. за №767 надіслав відповідачу проект договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №0204/4-17, акт звірки взаєморозрахунків та відповідні акти здачі-прийняття робіт для підписання, а також рахунки на оплату за надані послуги. (а.с.167-168).

Про отримання відповідачем - 09.06.2016р. вказаної претензії свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.170).

В свою чергу, відповідач відповіді на вищевказану претензію не надав, підписаний проект договору про надання послуг не повернув, також матеріали справи не містять доказів звернення до позивача щодо укладання вказаного договору.

Пунктом 1 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному пунктом 3 частини 2 статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", - підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009р. №529 "Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій".

З аналізу змісту частини 3 статті 6, частини 1 статті 630 Цивільного кодексу України, статей 19 - 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009р. №529 "Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" вбачається, що умови типового договору, які набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам частині 3 статті 6, статтям 627, 630 Цивільного кодексу України та статтям19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Отже законодавством передбачений двосторонній обов'язок щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність договору такі заперечення не повинні братись до уваги, оскільки споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, яку викладено в постанові №6-59цс13 від 30.10.2013р.

За наведених обставин, зобов'язання відповідача оплатити житлово-комунальні послуги виникає на підставі закону та узгоджених дій управителя і споживача послуг.

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за період з 03.07.2014р. по 28.02.2018р. у розмірі 10 362 грн. 70 коп.

Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради №435 від 27.12.2011р. визначено перелік робіт на виконання послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, періодичність та строки їх виконання, механізм проведення перерахунків.

Крім того, рішенням встановлено, що тарифи на послуги для власників (орендарів) нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках) визначаються окремо по кожному будинку на рівні, встановленому для населення міста.

Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради №414 від 14.12.2011р. встановлені розмір тарифу на послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкової території для населення Тернівського району м. Кривого Рогу по кожному будинку окремо, згідно наказу Держкомітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005р. "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій", наказу Держкомітету України з питань житлово-комунального господарства №150 від 10.08.2004р. "Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд".

Послуги з прибирання прибудинкової території, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем, послуги з поточного ремонту конструктивних елементів, послуги з дератизації, послуги з дезінсекції, послуги аварійної бригади, послуги диспетчерської служби, послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту систем протипожежної автоматики та димовидалення, послуги з обслуговування димовентиляційних каналів, послуги з підготовки будинку до роботи в осінньо-зимовий період планові загальні та профілактичні огляди житлових будинків надавались всьому житловому будинку, і тому всі співвласники житлових і нежитлових приміщень несуть участь в оплаті за дані послуги залежно від своєї частки у майні будинку.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що послуги з утримання будинку і прибудинкової території надавалися всьому будинку, а не одноособово конкретному споживачу, всі власники і користувачі житлових і нежитлових приміщень приймають пропорційну участь в оплаті вказаних послуг.

Позивач за період з 03.07.2014р. по 01.03.2018р. надав відповідачу житлово-комунальні послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території на загальну суму 10 362 грн. 70 коп., що підтверджується інформацією про витрати на утримання будинку №32 по вул. С. Колачевського, прим. №55, рахунками на оплату, актами здачі - прийняття робіт та помісячним роз'ясненням виконаних робіт, які увійшли до кожного рахунку з їх вартістю і розрахунками.

Крім того, позивач вказує на те, що помісячна інформація про виконані роботи із зазначенням назви послуги, обсягів та вартості робіт опублікована на сайті Криворізького ресурсного центру (http://krogerc.info/ua/komgosp/detail/00.html), який є офіційним інформаційним ресурсом м. Кривого Рогу.

На підтвердження надання послуг в період з 03.07.2014р. по 01.03.2018р. позивачем надано акти здачі-прийняття робіт та рахунки позивача на оплату послуг на загальну суму 10 362 грн. 70 коп. (а.с.33-120).

Як вбачається відповідач не розрахувався за надані житлово-комунальні послуги та сума заборгованості становить 10 362 грн. 70 коп.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із матеріалів справи вбачається, що 09.06.2016р. позивач надіслав відповідачу претензією від 02.06.2017р. за №767 про сплату заборгованості у розмірі 6 226 грн. 41 коп. за період з 03.07.2014р. по 01.03.2018р., а також акти здачі-прийняття робіт та рахунки за цей період та акт звірки взаєморозрахунків (а.с.167-168).

Про отримання відповідачем - 09.06.2017р. вказаної претензії свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.170).

В подальшому, на адресу відповідача направлена претензія від 02.04.2018р. №1119 з вимогою в порядку досудового врегулювання спору сплатити суму заборгованості яка станом на 28.02.2018р. складає 10 362 грн. 70 коп.(а.с.171).

Про направлення вказаної претензії на адресу відповідача свідчить поштовий опис вкладення від 04.04.2018р. та фіскальний чек від 04.04.2018р. (а.с.172).

Відповідач отримав вищевказану претензію - 16.04.2018р., про що свідчить поштовий опис вкладення про вручення поштового відправлення (а.с.173).

За таких обставин, факт отримання відповідачем житлово-комунальних послуг та претензія є самостійними підставами для виникнення обов'язку у відповідача здійснити розрахунки за отримані послуги.

Таким чином, строк оплати за наданні послуги є таким, що настав та повинен був оплати за надані послуги до 17.06.2017р. та до 23.04.2018р.

В свою чергу, відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань по вищезазначеному договору на момент розгляду спору до господарського суду не надав.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором становить 10 362 грн. 70 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем за договором відповідачем не надано

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, згідно розрахунку інфляційні нарахування становлять 663 грн. 41 коп. (з липня 2017р. по червень 2018р.), а річні - 232 грн. 62 коп. (з 18.06.2017р. по 04.07.2018р.).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати у розмірі 1 762 грн. 00 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Храменок Дмитра Олександровича (50106, АДРЕСА_1; серія та номер паспорту НОМЕР_1; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УЮТ-2011" (50081, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, мкр. 5-й Зарічний, 8-А; ідентифікаційний код 37861681) 10 362 (десять тисяч триста шістдесят дві) грн. 70 коп. - заборгованості, 663 (шістсот шістдесят три) грн. 41 коп. - інфляційних нарахувань, 232 (двісті тридцять дві) грн. 62 коп. - річних та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

19.10.2018