ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

м. Київ

17.10.2018

Справа № 910/10744/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/10744/18

за позовом державного підприємства «Український державний центр радіочастот», м. Київ, в особі Центральної філії державного підприємства «Український державний центр радіочастот», м. Дніпро,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Етер», м. Київ,

про стягнення 9 893,48 грн.,

без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

13.08.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (далі - Підприємство) в особі Центральної філії Підприємства (далі - Філія) до товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Етер» (далі - Товариство) про стягнення за договором на роботи, пов’язані з радіочастотним моніторингом та забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів від 01.04.2015 №22969500 (далі - Договір): 9 168 грн. основного боргу; 653,70 грн. штрафу; 14,67 грн. втрат від інфляції та 57,11 грн. 3% річних, а всього 9 893,48 грн.

Підприємство обґрунтовує позовні вимоги таким:

- відповідно до взятих на себе зобов’язань, згідно з вимогами Закону України «Про радіочастотний ресурс України» від 01.06.2000 № 1770-ІІІ (зі змінами та доповненнями), Підприємством в особі Філії, виконано роботи з радіочастотного моніторингу, проведено заходи щодо забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, які використовує користувач радіочастотного ресурсу України – Товариство;

- згідно з абзацом 5 пункту 2 статті 6 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» користувачі радіочастотного ресурсу України, зобов’язані вносити платежі та збори, передбачені законом, а також у встановленому Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, порядку плату за радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального користування;

- 01.04.2015 на виконання вимог законодавства України, Підприємством в особі Філії та Товариством укладено Договір;

- на підставі Договору, Підприємством в особі Філії було виконано роботи з радіочастотного моніторингу в лютому 2018 році - червні 2018 року;

- ціну виконаних робіт, пов’язаних з радіочастотним моніторингом та забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів було визначено на підставі Тарифів на роботи (послуги) Підприємства, пов'язані з користуванням радіочастотним ресурсом України та вимірюванням параметрів телекомунікаційних мереж, затверджених рішенням Національної комісії з питань регулювання зв'язку України від 01.11.2016 №578, затвердженого в Міністерстві юстиції України 25.11.2016 № 1530/29660;

- акти про виконання робіт та рахунки на оплату на адресу відповідача надсилалися своєчасно, акти частково підписано, повернуто, рахунки не сплачено;

- рахунки позивачем були надіслані відповідачу повторно, проте, дані вимоги відповідачем залишені без виконання;

- в зв’язку з невиконанням відповідачем умов Договору заборгованість Товариства перед позивачем складає 9 168 грн.;

- у зв’язку із простроченням оплати за Договором позивачем було нараховано 653,70 грн. штрафу, 14,67 грн. втрат від інфляції та 57,11 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

30.08.2018 позивач подав суду документи на вимогу ухвали Господарського суду міста Києва від 17.08.2018.

Разом з тим, 11.09.2018 позивач на виконання вимог ухвали суду від 17.08.2018, подав суду оригінали документів для огляду.

Судом досліджено оригінали письмових доказів та встановлено їх відповідність наявними в матеріалах справи копіям документів, листом від 12.09.2018 повернуто оригінали документів позивачу.

Згідно із частиною шостою статті 242 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

До матеріалів справи долучено конверт з ухвалою суду, які повернуто з адреси відповідача з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

Зі змісту пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

Крім того, судом враховано, що у відповідності до частини другої статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень (частина друга статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду на викладене, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитися з ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2018 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, надавши оцінку всім аргументам позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.04.2015 Підприємством (виконавець) в особі Філії і Товариством (замовник) укладено Договір, за умовами якого:

- предметом Договору є проведення виконавцем робіт, пов’язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ, згідно з виданими дозволам, а також виявлення та усунення дії джерел радіозавад роботі РЕЗ замовника (пункт 1.1 Договору);

- ціна виконаних робіт, пов’язаних з радіочастотним моніторингом та забезпечення ЕМС РЕЗ, визначається на підставі затверджених у встановленому порядку «Тарифів на роботи (послуги) Державного підприємства «Український державний центр радіочастот, пов’язаних з користуванням радіочастотним ресурсом України та виділенням номерного ресурсу» за один календарний місяць, залежить від кількості РЕЗ щодо яких проводилися роботи і не включає податок на додану вартість. Податок на додану вартість нараховується згідно із законодавством України. Розрахунок ціни робіт наведений у додатку (1 833,60 грн., у тому числі ПДВ) (пункт 3.1 Договору);

- виконання робіт підтверджується відповідними актами виконаних робіт підписаними обома сторонами (пункт 3.2 Договору);

- розрахунки між виконавцем і замовником за роботи, пов’язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ проводяться шляхом перерахування суми, що вказана у платіжному документі, на розрахунковий рахунок виконавця, не пізніше 25 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок (пункт 3.4 Договору);

- Договір укладений на строк в один календарний рік, набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін. Дата набрання чинності та строку дії додаткових угод та додатків до Договору визначається сторонами у тексті самих додаткових угод та додатків (пункт 6.1 Договору);

- Договір вважається продовженим на кожний наступний строк тривалістю в один календарний рік, якщо жодна із сторін за тридцять днів до закінчення троку його дії не надішле іншій стороні письмове повідомлення про свій намір припинити його дію надалі (пункт 6.2 Договору).

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частин першої та другої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Отже, за своєю правовою природою укладений сторонами правочин є змішаним договором з елементами надання послуг та підряду.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На виконання умов Договору позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму 9 168 грн., що підтверджується такими актами про виконання робіт, пов’язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ): від 28.02.2018 № 18-03-770 на суму 1 833,60 грн.; від 31.03.2018 № 18-03-6076 на суму 1 833,60 грн.; від 30.04.2018 № 18-03-6585 на суму 1 833,60 грн.; від 31.05.2018 № 18-03-7009 на суму 1 833,60 грн.; від 30.06.2018 № 18-03-7339 на суму 1 833,60 грн.

Слід зазначити, що акти від 28.02.2018 № 18-03-770, від 31.03.2018 № 18-03-6076; від 30.04.2018 № 18-03-6585, від 31.05.2018 № 18-03-7009, підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб без зауваження.

Що ж до акта від 30.06.2018 № 18-03-7339 на суму 1 833,60 грн., то він не підписаний зі сторони замовника.

Разом з тим, позивач надав докази, що підтверджують факт надсилання вказаного акта на підпис замовнику, а саме належним чином засвідчені копії фіскального чека від 16.07.2018 № 907 та опису документів.

Відповідач акт не підписав, обґрунтованої відмови від його підписання позивачу не надав.

Отже, послуги вважаються наданими позивачем і прийнятими відповідачем без будь-яких зауважень.

Крім того, позивачем були виставлені відповідні рахунки на оплату, які надсилалися відповідачу, проте залишені останнім без оплати; доказів протилежного суду не подано.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України (далі – ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Оскільки, відповідач у визначений Договором строк зобов’язання з оплати не виконав; доказів протилежного суду не подано, то позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню.

Крім основної суми заборгованості Підприємство просить стягнути з Товариства 653,70 грн. пеню, 57,11 грн. 3% річних і 14,67 грн. втрат від інфляції.

Згідно із статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено здійснений позивачем розрахунок сум 3% річних і втрат від інфляції та періоди їх нарахування (з 26.03.2018 по 09.08.2018) та встановлено, що втрати від інфляції розраховано неправильно.

За перерахунком суду сума втрат від інфляції складає 1,73 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 1,73 грн. втрат від інфляції за розрахунком позивача та 57,11 грн. 3 % річних за розрахунком суду; у стягненні решти суми (12,94 грн.) втрат від інфляції слід відмовити.

Стосовно стягнення 653,70 грн. пені слід зазначити таке.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 ГК України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що за порушення грошових зобов’язань замовник сплачує виконавцю суму простроченого платежу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за яким нараховується пеня за кожен день прострочення.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні, а тому вимога про стягнення пені у сумі 653,70 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (03179, м. Київ, проспект Перемоги, 151; ідентифікаційний код 01181756) в особі Центральної філії державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (49064, м. Дніпро, проспект Сергія Нігояна, буд. 41; ідентифікаційний код 21908235) до товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Етер» (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, буд. 5/1, літера «А»; ідентифікаційний код 22969500) про стягнення 9 893,48 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Етер» (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, буд. 5/1, літера «А»; ідентифікаційний код 22969500) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (03179, м. Київ, проспект Перемоги, 151; ідентифікаційний код 01181756): 9 168 (дев’ять тисяч сто шістдесят вісім) грн. основного боргу; 1 (одну) грн. 73 коп. втрат від інфляції; 57 (п’ятдесят сім) грн. 11 коп. 3 % річних, 653 (шістсот п’ятдесят три) грн. 70 коп. пені та 1 759 (одну тисячу сімсот п’ятдесят дев’ять) грн. 70 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.10.2018.

Суддя                                                    І.Д. Курдельчук