РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2018Справа № 910/6338/18

За позовом Фізичної особи-підприємця Траніна Володимира Євгеновича;

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша";

про стягнення 5 819 350,33 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: Транін В.Є., ФОП;

Ткачук В.В., адвокат;

Від відповідача: Корчагін М. П., представник, довіреність № 236-2018 від 18.06.2018 р.;

Кот О. О., представник, довіреність № 237-2018 від 18.06.2018 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулася Фізична особа-підприємець Транін Володимир Євгенович з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша", в якому просить стягнути з відповідача страхову виплату в сумі 4 952 500,00 грн., 584 666,37 грн. пені, 226 824,50 грн. інфляційних втрат та 55 359,45 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2018 року відкрито провадження у справі № 910/6338/18 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, розгляд справи призначено на 21.06.2018 року.

У підготовчому засіданні 21.06.2018 року було оголошено перерву до 12.07.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2018 року підготовче засідання відкладено до 24.07.2018 року.

У судовому засіданні 12.07.2018 року від представника відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «ІТ Глорія» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Судом відхилене зазначене клопотання, оскільки представник відповідача необгрунтував та не надав суду доказів того, що прийняття рішення у справі може вплинути на права чи обов'язки Товариство з обмеженою відповідальністю «ІТ Глорія».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/6338/18 до судового розгляду по суті на 20.09.2018.

У судовому засіданні 20.09.2018 р. оголошено перерву у справі до 04.10.2018 р.

Представник позивача у судовому засіданні 04.10.2018 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, у задоволенні позову просили відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (страхувальником) та відповідачем (страховиком) 17.10.2010 року було укладено договір добровільного страхування вантажів №09-03.00.17.00037 (надалі за текстом - договір страхування), за умовами якого його предметом виступали майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням заявленим на страхування вантажем.

Як вбачається з умов договору страхування було застраховано наступний вантаж: санітарно-технічне обладнання, яке перевозиться за маршрутом Луцьк-Київ, автомобільним транспортом за договором поставки, без охорони, з 24.10.2017 року по 27.20.2017 року, перевізник- ФОП Транін Володимир Євгенович. Страхова сума 4 952 500,00 грн.

Як зазначає позивач, 19 жовтня 2017 року між ним та ТОВ «ІТ ГЛОРІЯ» було укладено договір поставки № 63/2017 від 19.10.2017 року на умовах якого, ТОВ «ІТ ГЛОРІЯ» зобов'язувалось передати у визначений термін у власність покупця сантехнічне обладнання, а позивач зобов'язався прийняти товар й оплатити його з відстрочкою розрахунку у 45 днів відповідно до п. 3.7 договору поставки № 63/2017 від 19.10.2017.

Відповідно до п. 2.1. договору поставки, поставка товару повинна здійснюватися транспортом відповідача з м. Луцьк Волинської області.

У матеріалах справи наявна копія договору оренди транспортного засобу від 20.10.2017 року, укладеного між позивачем та ФОП Протасевич Василь Петрович, за умовами якого орендодавець передає орендарю спеціалізований вантажний фургон ЗІЛ, реєстраційний номер АА 5934 IР. Транспорт надається орендарю не пізніше 23.10.2017 року.

20.10.2017 року, на виконання пункту 7.1.1. договору страхування, позивачем було здійснено страховий платіж у сумі 13 619,38 грн., що підтверджується копією квитанції № 203362451 від 20.10.2017.

Позивач зазначає, що 25.10.2017оку ТОВ «ІТ ГЛОРІЯ» на виконання договору поставки передало ФОП Траніну Володимиру Євгеновичу вантаж на загальну суму 4 952 500,00 грн., на пітвердження чого позивачем долучено до матеріалів справи копію товаро-транспортної накладної №/23/017 від 25.10.2017 року та копію акту прийому-передачі товару від 25.10.2017.

З листа Бородянського відділення поліції Ірпінського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області від 13.12.2017 вих. № 7364/109/1007-17 вбачається, що 25.10.2017 року до ЧЧ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області звернувся Транін Володимир Євгенович, ІНФОРМАЦІЯ_1, з письмовою заявою про те, що 25.10.2017 року о 22 годині 34 хвилини невідома особа перебуваючи на АЗС "UPG" розташованій на 63 км + 700 м автодороги Київ-Ковель поблизу с. Загальці Бородянського p-ну Київської області, незаконно заволоділа транспортним засобом "ЗИЛ" д.н.з. НОМЕР_1 разом із вантажем, його мобільним телефоном та особистими документами, чим своїми умисними протиправними діями заподіяла потерпілому Траніну В.Є. матеріальної шкоди.

За даним фактом Ірпінським ВП ГУНП в Київській області відкрито кримінальне провадження за № 0001082 за ст. 289 КПК України.

Як вказує Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" 26.10.2017 року відповідач отримав від Позивача повідомлення про настання події, що мала ознаки страхового випадку, а саме, інформацію про те, що близько 22.30 року біля АЗС «UPG» в с. Загальці Бородянського p-ну Київської обл. позивач виявив відсутність автомобіля «ЗІЛ» д.р.н. НОМЕР_1 разом із вантажем, який знаходився в зазначеному автомобілі.

08.11.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення страхового відшкодування, яку уточнив у заяві від 15.11.2017 року. До заяви були долучені копії договору страхування, договору поставки, документів на отримання вантажу, докази порушення кримінальної справи, детальний звіт щодо подій які відбулися.

06.02.2017 року відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для визнання заявленого випадку страховим випадком та відсутність правових підстав для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування за Договором страхування.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача страхової виплати в сумі 4 952 500,00 грн., 584 666,37 грн. пені, 226 824,50 грн. інфляційних втрат та 55 359,45 грн. 3% річних.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про страхування" передбачено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі

Статтею 26 Закону України "Про страхування" передбачено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є:

1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;

2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;

4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні;

5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) інші випадки, передбачені законом.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Відповідно до п. 4 Договору страхування страховим випадком є події, які відбулися у період дії договору і призвели до знищення, пошкодження втрати чи повної загибелі усього або частини застрахованого вантажу внаслідок ризику, зазначеного позначкою «ТАК» в п. 1.13 ОСНОВНОЇ ЧАСТИНИ договору.

Відповідно до п.п. 1.14.1 договору страхування серед страхових ризиків у тому числі зазначені: крадіжка, грабіж, розбійні та протиправні дії третіх осіб.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Таким чином, необхідною передумовою для здійснення страхової виплати є настання страхового випадку, тобто певної події із застрахованим вантажем, яка визначена сторонами страховим ризиком.

Як вбачається з умов договору страхування та заяви позивача на страхування вантажу, яка є невід'ємним додатком до договору страхування, було застраховано наступний вантаж: санітарно-технічне обладнання у заводських коробках (одиниця вантажного місця) у кількості 88 вантажних місць, загальною вагою 450 кг і вартістю 4 952 500,00 грн. Дата відправлення 24 жовтня з міста Луцьк, дата прибуття 27 жовтня 2017 року в місто Київ вантажним автомобілем із товаро-транспортною накладною в якості товаросупроводжувального документу.

Як вбачається зі звіту від 28.10.2017 року про страховий випадок, підписаного позивачем, а також товарно-транспортної накладної № 00000001/23/017 від 25.10.2017 р. пунктом завантаження та відправлення товару було село Струмівка Луцького району Волинської області. Водночас, згідно з п. 1.8 договору страхування та п. 7 Заяви позивача на страхування вантажу застраховано було товар з пунктом відправлення місто Луцьк і за маршрутом перевезення Луцьк-Київ.

Також відповідно до звіту позивача від 28.10.2017 року про страховий випадок, 25.10.2017 року було викрадено товар у заводських коробках в кількості 101 місць, тоді як за договором страхування було застраховано вантаж у кількості 88 місць.

Також з наданої позивачем копії акта прийому-передачі товару від 25.10.2017 року, укладеного між Фізичною особою-підприємцем Траніним Володимиром Євгеновичем та ТОВ «ІТ глорія», вбачається місце підписання акту - м. Київ, тоді як вантаж, як зазначає позивач, було викрадено 25.10.2017 року о 22:24 год. по дорозі до м. Києва.

Відповідно до п. 3.1. договору вартість товару вказується в специфікаціях на товар, що є невід'ємною частиною цього договору.

У додатку № 1 до договору «Специфікація», яка міститься у матеріалах справи, вказується 5 найменувань товару на загальну суму 302 926,00 грн., тоді як в акті прийому-передачі до договору від 25.10.2017 р. зазначається 9 найменувань товару в сумі 4 952 500,00 грн.

Відповідно до 4.2 ст. 662 ЦК України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 4 ст. 308 ГК України у разі якщо для здійснення перевезення вантажу законодавством або договором передбачено спеціальні документи (посвідчення), які підтверджують якість та інші властивості вантажу, що перевозиться, вантажовідправник зобов'язаний передати такі документи перевізникові разом з вантажем.

Пунктом 2.5. договору поставки сторони передбачили, що постачальник зобов'язується в момент поставки надати наступні документи на поставлений товар: податкову накладну; податкову товарну накладну; сертифікат відповідності (свідоцтво про визнання відповідності) - для товарів, що підлягають обов'язковій сертифікації в Україні; сертифікат якості;, інші документи, обов'язок отримання яких з метою підтвердження якості та безпеки Товару.

Таким чином, необхідність надання в момент поставки сертифікату якості була передбачена п. 2.5 договору поставки №63/2017 від 19.10.2017 року. Однак, під час розгляду справи, позивачем не було надано відповідних документів.

У матеріалах справи наявна копія листа Київської місцевої прокуратури №1 від 19.02.2018 року № 0012336, за змістом якої вбачається, що в інформаційних ресурсах ДФС України відсутня інформація в ЄРПН щодо зареєстрованих податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, що свідчать про господарські відносини між ТОВ «ІТ Глорія» та ФОП Траніним В.Є. за період з 24.10.2017 року по 18.01.2018 року.

Зазначене вказує на безтоварність господарської операції, оформленої договором поставки №63/2017 від 19.10.2017 року.

Статтею 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Матеріали справи № 910/6338/18 не містять доказів викрадення у позивача саме застрахованого товару, відповідно відсутні підстави вважати, що настав страховий випадок, а відтак відсутні правові підстави для стягнення з відповідача суми страхової виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Чинне господарське процесуальне законодавство ґрунтується на принципі змагальності сторін, а у ч. 2 ст. 74 ГПК України передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Враховуючи викладене, позовні вимоги судом відхиляються у зв'язку з недоведеністю позовних вимог належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати у справі покладаються на позивача зважаючи на відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.10.2018

Суддя О.В. Мандриченко