Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/709/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

секретар судового засідання: Антонова О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність № 3427 від 29.08.2018;

від відповідача: не прибув;

від третьої особи: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком"

до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України Житомирської області

про стягнення 686036,52 грн

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" звернулось до суду з позовом про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради 686036,52грн відшкодування вартості телекомунікаційних послуг пільгових категорій населення.

Ухвалою від 04.09.2018 суд відкрив провадження у справі та призначив судове засідання для її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.10.2018 судом було оголошено перерву в судовому засіданні до 18.10.2018.

18.10.2018 на адресу суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив № 3554/19.4 від 12.10.2018 та клопотання про розгляд справи за відсутності представника останнього.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та запереченні на відзив № 240 від 28.09.2018. Надала усні пояснення по суті справи.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неявки повідомив суд у клопотанні № 3454/19.4 від 12.10.2018.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової кореспонденції (а.с.112).

Враховуючи, що явка представника відповідача та третьої особи в судове засідання обов'язковою не визнавалася, суд вважає, що їх відсутність не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком", відокремленим підрозділом якого є Житомирська філії ПАТ "Укртелеком" (позивач), надає телекомунікаційні послуги споживачам.

Згідно ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012, визначено, що установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

За даними позивача, у період з 01.01.2017 по 31.12.2017 останнім було надано телекомунікаційні послуги населенню на пільговій основі на суму 686036,52 грн, вартість яких підлягає відшкодуванню за рахунок субвенцій з бюджету.

В підтвердження наданих послуг позивачем подано розрахунок боргу по Управлінню праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 міської ради за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 та розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг (а.с.15,17-41).

За заявлений позивачем період відповідачем погашення заборгованості по відшкодуванню пільгової вартості послуг зв'язку не відбувалось.

В зв'язку з чим, на момент звернення до суду розмір невиплаченої компенсації витрат за надані послуги зв'язку пільговим категоріям споживачів за січень - грудень 2017 становить 686036,52 грн.

Позивач звернувся до відповідача з листом № 04-01-01/364 від 03.08.2017, згідно якого останній пропонує відповідачу провести робочу зустріч для погодження графіку погашення заборгованості. Вказаний лист залишився без відповіді.

Як вказує позивач у позовній заяві, останнім направлялися на адресу відповідача розрахунки згідно з формою "2-пільга", "3-пільга", які не було прийнято відповідачем та акти звіряння розрахунків, які не було підписано відповідачем (а.с.42-66).

Не відшкодування відповідачем сум понесених ПАТ "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" витрат за надані телекомунікаційні послуги стало підставою для звернення позивача за захистом порушеного права до суду.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зсилається на п.63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів від 11.04.2012 № 295, ч.6 ст.48, п.п. 20-4 ст.91, 112 БК України, ст.174, 193, 218, ст.525,526 ЦК України.

Відповідач, згідно відзиву на позовну заяву № 3217/19.4 від 20.09.2018 (а.с.97-98) та заперечень на відповідь на відзив № 3454/19.4 від 12.10.2018 зазначає, що послуги надані позивачем з 01.01.2017 віднесені до ст. 91 ЗУ " Про державний бюджет України" за яким кошти для надання пільг з оплати послуг зв'язку не відносяться до державних субвенцій. Вказує, що в рішенні про місцевий бюджет міста Коростеня на 2017 не було передбачено видатки на компенсаційні виплати за надання пільг з послуг зв'язку окремим категоріям громадян, у зв'язку з незабезпеченням коштами захищених статтей бюджету. Зсилаючись на п.5, 8 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256, згідно якого інформація про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами-надавачами відповідних послуг і надсилають їх відповідним фінансовим органам до 22 числа місяця, що настає за звітним. Інформація та фактично нараховані за звітний період суми подається як в цілому, так і за розрахунками, не проведеними згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. №20.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши приписи законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне.

Згідно приписів ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Позивач як оператор телекомунікацій надає послуги зв'язку споживачам на підставі публічного договору.

Проаналізувавши правовідносини, які виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що між ними склались правовідносини щодо надання послуг зв'язку окремим категоріям споживачів на пільговій основі.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 117 від 29.01.2003 "Про єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр), - автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України (далі - пільговики).

Реєстр складається з баз даних Мінсоцполітики, Міністерства соціальної політики Автономної Республіки Крим, головних управлінь праці та соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінь праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурних підрозділів з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад.

Відповідно до п. 3 вказаного Положення, Управління праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад (далі - уповноважені органи);

- організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної у пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги;

- ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1-пільга", в якій використовується індивідуальний ідентифікаційний номер пільговика у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, тощо.

Відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про статус ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус" та Закону України "Про охорону дитинства" для певних категорій споживачів встановлені пільги з оплати за послуги зв'язку.

Відповідно до пункту 3 статті 63 Закону України «Про телекомунікації» та пункту 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року № 295 (далі - Правила), споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Закон України «Про телекомунікації» та Правила не передбачають жодного обмеження щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі.

Згідно ч.6 ст.48 Бюджетного кодексу України, бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Відповідно до ст.102 Бюджетного кодексу України, видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу (державні програми соціального захисту), проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, згідно п.2 якого фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі.

Пунктом 3 вказаного Порядку визначено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) до 22 числа місяця, що настає за звітним, - щодо пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло -, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування). Інформація про фактично нараховані за звітний період суми подається як в цілому, так і за розрахунками, не проведеними згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. №20.

Крім того, варто зазначити, що абз.2 п.12 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету передбачено, що погашення кредиторської заборгованості за зазначеними державними програмами соціального захисту населення, яка утворилася станом на початок року, провадиться першочергово.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм, головним розпорядником коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, в даному випадку щодо відшкодування витрат на послуги зв'язку, які надавались споживачам на пільгових умовах, є Управління праці та соціального захисту населення виконкому ОСОБА_2 міської ради Житомирської області, саме на останнє покладено обов'язок щодо виконання зобов'язань з оплати наданих послуг зв'язку на пільгових умовах.

Так, матеріалами справи підтверджено, що у період з січня 201 року по грудень 2017 року позивач поніс витрати на надання пільг на послуги зв'язку зазначеній категорії пільговиків на загальну суму 686036,52 грн, на підтвердження чого позивачем подано зведений розрахунок заборгованості за вказані місяці і помісячні розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг, що вказує на належне виконання зобов'язань з боку позивача (а.с.15,17-41).

Матеріали справи не містять доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться і у ч.1 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Право позивача на отримання компенсації вартості телекомунікаційних послуг, наданих ним своїм абонентам - пільговим категоріям споживачів, підлягає реалізації і захисту, незважаючи на те, що Закон України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» видатків на ці потреби не передбачав, оскільки фінансові зобов'язання держави виникли не з наведеного вище Закону, а з законодавства, яким унормовано надання соціальних пільг визначеним законодавчо особам, а також з нормативно-правових актів, якими встановлено порядок здійснення розрахунків з постачальниками, зокрема, телекомунікаційних послуг таким категоріям споживачів.

Частиною другою статті 218 ГК України та статтею 617 ЦК України не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності, як відсутність у боржника необхідних коштів.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007).

Зокрема, у Рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2).

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2018 у справі №906/621/17.

Окрім того, ст.1 Цивільного кодексу України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, у тому числі й органів державної влади.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі №11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, зважаючи, що інших заперечень відповідачем не наведено, позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства та підлягають задоволенню у повному обсязі на суму 686036,52 грн відшкодувань вартості телекомунікаційних послуг пільгових категорій населення.

Судові витрати у справі, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради (11500, Житомирська обл., м. Коростень, вул. Шевченка, буд. 8, ід. код 03192709) на користь Публічного акціонерного товариства Укртелеком (01601, м. Київ, бульвар Шевчека, буд.18, ід. код 21560766) в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" (10014, Житомирська обл., м. Житомир, Богунський р-н, вул. Київська, буд. 20, ід. код 01184114):

- 686036,52 грн відшкодування вартості телекомунікаційних послуг пільговій категорії населення;

- 10290,55 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 23.10.18

Суддя Вельмакіна Т.М.

Віддрукувати:

1- у справу;

2-3- сторонам (рек. з пов.);

4-третій особі-Коростенське УКС України Житомирської області (11500, м.Коростень, вул.Сосновського, 36-А)- рек. з пов.