ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

08 жовтня 2018 року Справа № 926/1394/18

За позовом Чернівецького обласного гуртово-роздрібного торговельного обєднання облспоживспілки

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санрінкс»

про стягнення заборгованості 41202,09 грн.

Суддя Тинок О.С.

Секретар судового засідання Попова К.Г.

Представники:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність від 07.08.2018 року)

від відповідача не зявився

СУТЬ СПОРУ: Чернівецьке обласне гуртово-роздрібне торговельне обєднання облспоживспілки звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санрінкс» про стягнення заборгованості у сумі 41202,09 грн.

Дані позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач свої зобовязання за укладеним між сторонами договором № 9/17 від 04.09.2017 року належним чином не виконував, у звязку з чим утворилася заборгованість у сумі 32574,00 грн., а також нарахована пеня у сумі 8628,09 грн.

Провадження у справі відкрито ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 08 серпня 2018 року, якою встановлено, що дану справу слід розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, яке призначив на 27 серпня 2018 року.

Ухвалами суду від 27 серпня 2018 року та від 12 вересня 2018 року підготовче засідання відкладалося, востаннє на 26 вересня 2018 року, у звязку з неявкою представника відповідача та відсутністю у суду відмостей щодо вручення/невручення йому поштових відправлень з ухвалами суду.

Ухвалою від 26 вересня 2018 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 08 жовтня 2018 року.

Однак, відповідач відзив на позов не надав, у судові засідання його представник не з'явився, хоча повідомлявся судом належним чином про дачу і час проведення судового засідання шляхом надсилання ухвал на всі відомі суду адреси, в тому числі на адресу за якою відповідач зареєстрований, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України щодо реєстрації відповідача, а також шляхом розміщення на сайті Господарського суду Чернівецької області оголошення про дату, час і місце розгляду даної справи.

Заслухавши представника позивача та розглянувши подані ним документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив:

04 вересня 2017 року між сторонами було укладено договір № 9/17 купівлі-продажу металобрухту чорних металів (надалі по тексту договір), згідно умов якого позивач зобовязався передати, а відповідач прийняти у власність металобрухт чорних металів, вартість, асортимент, кількість, одиниця виміру яких визначається у видаткових накладних та актах приймання-передачі, які видаються позивачем та є невідємною частиною цього договору (п. 1 договору).

Пунктом 12 договору передбачено, що він набирає сили з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2017 року

Відповідно до пунктів 6, 7, 8 договору місце передачі обєкта продажу склад позивача. Приймання-передача обєкта продажу за кількістю та якістю проводиться на складі позивача уповноваженим представником відповідача. Передача обєкта продажу позивачем і прийняття його відповідачем здійснюється за актом приймання-передачі, який підписується сторонами і є невідємною частиною договору.

Як передбачено п. 3 договору відповідач проводить оплату за обєкт продажу згідно наданих позивачем видаткових накладних шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача на протязі 3-х робочих днів з дати отримання накладної.

Згідно з п. 4 договору за порушення термінів проведення розрахунків відповідач на вимогу позивача сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу від простроченої суми.

Так, згідно накладної № 10002 від 30 вересня 2017 року позивач передав, а відповідач прийняв брухт чорних металів у кількості 45160,00 кг. на загальну суму 232574,00 грн., що підтверджується актом приймання-передачі товару від 30 вересня 2017 року.

Проте, відповідач здійснив часткову оплату за отриманий товар у сумі 200000,00 грн., а останній день для його повної оплати сплинув 03 жовтня 2017 року.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за укладеним між сторонами договором № 9/17 купівлі-продажу металобрухту чорних металів від 04 вересня 2017 року становить 32574,00 грн.

При цьому, за несвоєчасне виконання взятих на себе зобовязань, відповідно до укладеного між сторонами договору позивачем нарахована відповідачу пеня у сумі 8628,09 грн.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачає, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, частина 1 та пункт 2 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України встановлюють, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 пункту 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Тобто, відповідач порушуючи умови вищевказаного договору не оплатив у встановлений строк повну вартість отриманого товару, а тому зобовязаний сплатити позивачу заборгованість у сумі 32574,00 грн.

Частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідач неналежно та несвоєчасно виконував грошові зобовязання по оплаті за отриманий товар, а тому має сплатити позивачу пеню у сумі 8628,09 грн.

Отже, з огляду на вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача, з вини якого виник спір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 123, 129, 130, 220, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Санрінкс» (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Ломізова, буд. 41, ) на користь Чернівецького обласного гуртово-роздрібного торговельного обєднання облспоживспілки (58007, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Коломийська, буд. 13 Б, ) заборгованість у сумі 32574,00 грн., пеню у сумі 8628,09 грн. та судовий збір у сумі 1762,00 грн.

У судовому засіданні 08 жовтня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 17 жовтня 2018 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.С. Тинок