УХВАЛА

22 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/19381/16

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Катеринчук Л.Й.

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"

про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Студенець В.І., Вронська Г.О., Мамалуй О.О.

у розгляді справи №910/19381/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Оберемка Романа Анатолійовича

за участю третьої особи Національного банку України

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

16.10.2018 Публічним акціонерним товариством "Українська інноваційна компанія" подано заяву про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Студенець В.І., Вронська Г.О., Мамалуй О.О. у розгляді справи №910/19381/16 за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2017.

Заяву мотивовано тим, що колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Студенець В.І., Вронська Г.О., Мамалуй О.О. незаконно здійснюють провадження у справі №910/19381/16, у зв'язку з тим, що питання, які вирішуються під час розгляду даної справи, відносяться до категорії справ, що містять виключну правову проблему та підлягають передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Заявник зазначив, що судами різних юрисдикцій по різному вирішується питання щодо правового статусу позивача - Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" як правонаступника Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк". Так, у постанові об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №910/8117/17 Суд дійшов висновку, що Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" не набуло прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк", а тому не є його правонаступником. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.09.2018 у справі №159/778/17 Суд передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, мотивуючи необхідністю відступлення від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах щодо правонаступництва, викладених у постанові об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №910/8117/17.

Заявник доводить існування підстав для передання справи №910/19381/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Оберемка Романа Анатолійовича про зобов'язання вчинити дії на розгляд Великої Палати Верховного Суду для формування єдиної судової практики вирішення порушених у даній справі питань як таких, що містять виключну правову проблему.

Обставини непередання справи №910/19381/16 на розгляд Великої Палати Верховного Суду заявник вважає такими, що викликають сумнів у неупередженості та об'єктивності розгляду справи №910/19381/16 колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Студенець В.І., Вронська Г.О., Мамалуй О.О. та є підставою для відводу зазначених суддів відповідно до статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

При цьому, заявник вважає, що зазначені ним обставини в їх сукупності є безумовними підставами для відводу колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Студенець В.І., Вронська Г.О., Мамалуй О.О. у розгляді справи №910/19381/16, так як процесуальний закон не наділяє суд повноваженнями щодо встановлення обставин, які можуть свідчити про його упередженість при розгляді справи, та надання їм оцінки.

Згідно з частиною 3 статті 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 16.10.2018 зупинено провадження у справі №910/19381/16 за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2017 у справі №910/19381/16 до вирішення питання про відвід суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Студенця В.І., Вронської Г.О., Мамалуя О.О. в порядку частини 3 статті 39 ГПК України.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Студенець В.І., Вронська Г.О., Мамалуй О.О. у розгляді справи №910/19381/16 визначено суддю Верховного Суду Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, заяви) між суддями від 19.10.2018.

Розглянувши зазначену заяву, Суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини під терміном "суд, встановлений законом" у статті 6 Конвенції мається на увазі, що "судова влада у демократичному суспільстві регулюється законами, джерелом яких є Парламент". Зазначений термін охоплює не лише правові підстави існування суду, але і його склад у кожній конкретній справі (рішення ЄСПЛ у справі "Занд проти Австрії" та у справі "Сокуренко і Стригун проти України").

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

У Рішенні ЄСПЛ у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 Суд визначив, що для того, щоб встановити, чи може суд вважатися "незалежним" відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, необхідно, зокрема, звернути увагу на спосіб призначення його членів та строки їх повноважень, існування гарантій проти зовнішнього тиску та наявність зовнішніх ознак незалежності (Рішення ЄСПЛ у справі "Фіндлей проти Сполученого Королівства" від 25.02.1997). Суд зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (Рішення ЄСПЛ у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб'єктивний критерій, презумується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 Рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Відповідно до частин 2, 3 статті 38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 35 ГПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про передачу справи №910/19381/16 на розгляд Великої Палати Верховного Суду подано позивачем до Касаційного господарського суду 02.10.2018 об 11 год. 55 хв., тобто в день проведення 02.10.2018 судового засідання у справі №910/19381/16, яке розпочалося о 13 год. 48 год. з оголошенням в ньому перерви до 16.10.2018 11 год. 45 хв. (т. 3, а.с. 155-256, 266-269, 272-274).

Заяву про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Студенець В.І., Вронська Г.О., Мамалуй О.О. було подано позивачем 16.10.2018 з посиланням на наявність підстав для їх відводу у розгляді справи №910/19381/16 у зв'язку з "ігноруванням" зазначеною колегією суддів необхідності передання даної справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для формування єдиної судової практики щодо вирішення питань, які порушені у даній справі та становлять виключну правову проблему.

Суд відхиляє зазначені доводи заявника, як необґрунтовані, оскільки оголошення колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Студенець В.І., Вронська Г.О., Мамалуй О.О. перерви в судовому засіданні 02.10.2018 до 16.10.2018 під час розгляду справи №910/19381/16 є процесуальним правом суду для забезпечення повноти та об'єктивності розгляду справи, в тому числі дослідження поданого позивачем у день судового засідання 02.10.2018 клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Відтак, такі процесуальні дії Суду не можуть вважатися "ігноруванням" клопотання позивача та не є обґрунтованою підставою для відводу колегії суддів від розгляду даної справи.

Доводи заявника про те, що процесуальним законом не передбачено повноважень колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Студенець В.І., Вронська Г.О., Мамалуй О.О. на розгляд його доводів щодо наявності обставин, які свідчать про їх упередженість як Суду при розгляді справи №910/19381/16 за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2017, та надання таким обставинам оцінки на предмет їх обґрунтованості, Верховний Суд відхиляє як такі, що не узгоджуються з приписами статті 39 ГПК України про вирішення заявленого відводу тим же судом, який розглядає справу, а у разі визнання його необґрунтованим - суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається в автоматизованому порядку за принципом вірогідності.

З огляду на таке, заява Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Студенець В.І., Вронська Г.О., Мамалуй О.О. не містить обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності зазначеної колегії суддів при розгляді справи №910/19381/16, у зв'язку з чим Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявленого відводу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Студенець В.І., Вронська Г.О., Мамалуй О.О. у розгляді справи №910/19381/16 відмовити.

Суддя Л.Й. Катеринчук