ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.10.2018 р.

Справа № 910/10395/18

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній

"Центренерго"

до          Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

про          стягнення 19 255,71 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Центренерго" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про стягнення 19 255,71 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю заборгованості за Договором постачання № 118/ДМТЗ-18 від 25.01.2018 р.

Ухвалою від 10.08.2018 р. відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

13.08.2018 р. до суду надійшло рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 144, яким відповідачу направлялась ухвала суду від 10.08.2018 р.

Таким чином, відповідач про розгляд даної справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

25.01.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Центренерго" (надалі – позивач, постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (надалі – відповідач, покупець) укладено Договір постачання №118/ДМТЗ-18 (надалі - Договір).

Відповідно до п. п. 1.1. Договору, постачальник зобов’язується, поставити покупцю товар, зазначений в Специфікації, а Покупець – прийняти і оплатити такий товар, код ДК 021:2015 "31211-Щитки та шафи з плавкими запобіжниками (Автоматичні вимикачі)" (надалі – Товар), в кількості, комплектності, асортименті та за ціною згідно з Специфікацією (таблиця).

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що сума цього договору становить: 129 708,69 грн. без врахування ПДВ 20% - 25 941,74 грн. Разом з ПДВ – 155 650,43 грн.

Сторони в п. 4.1 Договору погодили, що розрахунки провадяться шляхом оплати покупцем поставленого покупцю товару протягом 60 календарних днів з дати підписання сторонами видаткової накладної та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 5 цього договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору, строк поставки товару: впродовж 15 календарних днів після відправлення письмової заявки покупцем.

Відповідно до п. 5.2 Договору, поставка товару буде виконуватись на умовах DDP згідно з правилами "ІНКОТЕРМС" у редакції 2000 р.: вантажоодержувач: СВП "Київські теплові мережі "ПАТ "Київенерго"; місце поставки: м. Київ, згідно адреси, вказаної у заявці Покупця.

Товар вважається поставленим покупцю з дати підписання сторонами видаткових накладних (дата поставки товару) (п. 5.4 Договору).

Згідно з п. 10.1 Договору, цей договір набирає чинності з дня його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2018 р. а в частині проведення розрахунків – до повного виконання сторонами своїх грошових зобов’язань.

Зобов’язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов’язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 665 ЦК України передбачено, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав умови Договору в частині поставки товару на загальну суму 18 977,11 грн.(що підтверджується копіями накладних № 9 від 20.02.2018 р. на суму 1 538,93 грн., № 10 від 20.02.2018 р. на суму 2 616,25 грн., №11 від 20.02.2018 р. на суму 761,69 грн., №16 від 07.03.2018 р. на суму 2 078,63 грн., №27 від 05.04.2018 . на суму 1 133,59 грн. та копією Акту № 5 від 07.03.2018 р. на суму 10 848,02 грн. наявних в матеріалах справи).

Листом від 07.05.2018 . позивач звернувся до відповідача із проханням сплатити існуючу заборгованість за Договором №118/ДМТЗ-18 від 25.01.2018 р.

Листом від 30.05.2018 р. № 63/4-3058 відповідач запевнив позивача про виконання зобов’язань у повному обсязі та проінформував останнього , що перерахування коштів буде здійснено в максимально стислий термін.

Проте, станом на час розгляду даної справи, будь-яких доказів сплати відповідачем у розмірі 18 977,11 грн. заборгованості за поставлений товар, суду не надано.

Відтак, за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 18 977,11 грн.

Крім суми основної заборгованості за Договором, позивач просить суд стягнути з відповідача 142,98 грн. 3% річних та 135,62 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом та не спростованим у встановленому порядку відповідачем, останній за порушення зобов’язань за Договором має сплатити 142,98 грн. 3% річних та 135,62 грн. інфляційних втрат.

Відповідач відзиву на позовну заяву та будь-яких заперечень по суті спору не надав, тверджень позивача у встановленому законом порядку не спростував.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином і у встановленому законом відповідачем, а відтак, заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, –

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Центренерго" (49000, м. Дніпро, пр-т. Пушкіна, буд. 36а., прим. 5; ) 18 977 (вісімнадцять тисяч дев’ятсот сімдесят сім) грн. 11 коп. заборгованості, 142 (сто сорок дві) грн. 98 коп. 3% річних, 135 (сто тридцять п’ять) грн. 62 коп. інфляційних втрат та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.10.2018 р.

Суддя Н.І. Зеленіна