УХВАЛА

м. Київ

05.10.2018Справа № 904/3895/18

Суддя Мельник В.І., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Елемент Нафта"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця"

про стягнення 12 541 410,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Елемент Нафта" (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення 12 541 410,42грн.

Позовні вимоги обґрунтовані не виконанням відповідачем зобов'язання за договором поставки №ЦЗВ-14-04417-01 від 20.10.17 в частині повернення суми завдатку у розмірі 11 180 048,12грн., який перерахований відповідачу на підставі укладеного сторонами договору про надання завдатку №ЦЗВ-14-04017-22 від 17.10.17, як забезпечення виконання договору поставки.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 ГПК України позов пред'являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч. 3 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням.

Так, відповідачем є ПАТ "Українська залізниця" як юридична особа зареєстрована в місті Києві.

В той же час, спір пов'язаний з діяльністю філії "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця", про що свідчать укладені між сторонами договір поставки №ЦЗВ-14-04417-01 від 20.10.17 та складені акти прийому-передачі товару, яка також зареєстрована в місті Києві.

Таким чином, спір підлягає розгляду за місцезнаходженням юридичної особи відповідача на підставі ст. 27 ГПК України, або, за вибором позивача, за місцезнаходженням філії юридичної особи відповідача, з діяльності якої виник спір, на підставі ч. 3 ст. 29 ГПК України.

В обґрунтування територіальної підсудності спору позивач посилається на п.5 ст. 29 ГПК України та умови п.2.1 договору поставки №ЦЗВ-14-04417-01 від 20.10.17 зазначаючи те, що рознарядками до договорів поставки укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю "Елемент Нафта" та Філією "Центр забезпечення виробництва" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" встановлені місця виконання договорів шляхом зазначення станцій відправлення та/або станцій призначення поставки товарів, в тому числі в Житомирській, Харківській, Одеській, Рівненській, Кіровоградській, Дніпропетровській та інших областях. Зокрема, рознарядками №ЦЗВ-20/4510, №ЦЗВ-20/4832 до договору поставки встановлено, зокрема, місце поставки товару: станція П'ятихатки Дніпропетровської області.

Посилання позивача на ч. 5 ст. 29 ГПК України судом не приймаються, з таких підстав.

Частиною 5 статті 29 ГПК України визначено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Звертаючись з позовом до суду позивач пред'являє вимоги про стягнення з відповідача суми завдатку в розмірі 11 180 048,12грн., сплаченої платіжним дорученням №58 від 19.10.2017р. на підставі договору про надання завдатку, як забезпечення виконання договору поставки №ЦЗВ-14-04417-01 від 20.10.17.

В обґрунтування виникнення права на заявлену до стягнення суму, позивач посилається на пункт 3 договору про надання завдатку №ЦЗВ-14-04017-22 від 17.10.17, як забезпечення виконання договору поставки.

Вказаним пунктом договору визначено, що завдаток повертається учаснику (позивачу) протягом 5 банківських днів з дня настання підстави для повернення завдатку у разі наявності письмової вимоги до учасника та при наявності встановлених пунктом умов.

Договором про надання завдатку №ЦЗВ-14-04017-22 від 17.10.17, як забезпечення виконання договору поставки не визначено місце його виконання. Також відсутні особливості цього договору, які б визначали місце виконання договору тільки в певному місці.

З огляду на положення статті 27 Господарського процесуального кодексу України вказана справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) господарському суду міста Києва.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ГПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2018 матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Елемент Нафта» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва «ПАТ «Українська залізниця» про стягнення 12541410,42 грн. направлено за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

02.10.2018 відділом діловодства Господарського суду міста Києва отримано матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Елемент Нафта» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва «ПАТ «Українська залізниця» про стягнення 12541410,42 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 02.10.2018 матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Елемент Нафта» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва «ПАТ «Українська залізниця» про стягнення 12541410,42 грн. передано на розгляд судді Мельник В.І.

Позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до ч. 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а із позовних заяв немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Держаний бюджет України на 2018 рік" установлено станом на 01.01.2018 року прожитковий мінімуму для працездатних осіб у розмірі з 1 січня - 1762 гривні.

Позивачем заявлено вимогу майнового характеру - стягнути з відповідача 12541410,42 грн., за яку має бути сплачений судовий збір у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, отже - 188121,16 грн.

Позивачем не надано жодних доказів оплати судового збору за подання позову.

Клопотання позивача про відстрочку сплати судового збору судом не задовольняється, виходячи з наступного.

Згідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Наведені заявником обставини, а саме: відсутність у кошторисі витрат на сплату судового збору не носять особливого характеру.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 162, 164, ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Елемент Нафта» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва «ПАТ «Українська залізниця» про стягнення 12541410,42 грн. залишити без руху.

2. Надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, який не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз'яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Елемент Нафта» , що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається згідно з п. 5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.І.Мельник