ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"09" жовтня 2018 р. Справа № 911/1285/15
Господарський суду Київської області у складі судді Яреми В.А., перевіривши скаргу Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№35) на дії Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Державного підприємства "Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)"
про зобов'язання вчинити певні дії
Рішенням господарського суду Київської області від 05.05.2015 у справі №911/1285/15 позовні вимоги задоволено, зокрема, зобовязано Державне підприємство Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35) повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 184 000 (сто вісімдесят чотири тисячі) кг вугілля дерев'яного на суму 552 000 (пятсот пятдесят дві тисячі) грн 00 коп., переданого за договором відповідального зберігання №1 від 16.01.2014.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2016 рішенням господарського суду Київської області від 05.05.2015 у справі №911/1285/15 залишено без змін.

18.03.2016 господарським судом Київської області видано накази на виконання рішенням господарського суду Київської області від 05.05.2015 у справі №911/1285/16, зокрема щодо зобовязання відповідача повернути позивачу 184 000 (сто вісімдесят чотири тисячі) кг вугілля дерев'яного на суму 552 000 (пятсот пятдесят дві тисячі) грн 00 коп.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.08.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2016, рішення суду Київської області від 05.05.2015 у справі №911/1285/15 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.01.2017 змінено спосіб виконання рішення господарського суду Київської області від 05.05.2015 у справі №911/1285/15 в частині зобов'язання Державного підприємства Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35) повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 184 000 кг вугілля дерев'яного на суму 552 000, 00 грн, переданого за договором відповідального зберігання №1 від 16.01.2014, на стягнення з Державного підприємства Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 552 000, 00 грн.

05.10.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№35) надійшла скарга на дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області ОСОБА_2, що виявились у накладенні державним виконавцем арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати, розрахунків за газопостачання, сплати податків, та винесенні 11.09.2018 відповідної постанови.

Таким чином, скаржник просить суд визнати дії державного виконавця щодо накладення арешту на рахунки такими, що не відповідають нормам чинного законодавства та скасувати дану постанову від 11.09.2018.

Водночас, разом зі скаргою скаржником подано клопотання про поновлення пропущенного строку, відповідно до якого скаржник просить поновити строк для подання відповідної скарги, оскільки про оскаржувані дії та постанову він дізнався лише 25.09.2018 з наявних в Автоматизованій системі виконавчого провадження відомостей, у той час як оскаржувана постанова на адресу скаржника не надходила.

Відповідно до приписів ст. ст. 339 та 341 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скаргу може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи вищезазначене, а також викладені у клопотанні доводи щодо строків подання такої скарги, суд дійшов висновку про поновлення відповідного строку та прийняття до розгляду скарги Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№35) на дії Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області.

Водночас, відповідно до приписів ст. ст. 73, 74 та 79 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як слідує зі змісту скарги боржника, останній вказав, що рахунок №2282 в АТ «Укргазбанк», на який оскаржуваною постановою накладено арешт, має спеціальний режим використання.

Поряд з тим, зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що нею накладено арешт на рахунки: відкриті в АТ «Укргазбанк» - №№0087, 2530, 2282, а також в АТ «Таскомбанк» - №4001.

Таким чином, посилаючись на обставини накладення арешту на вказані вище рахунки, призначені для виплати заробітної плати, розрахунків за газопостачання, сплати податків, скаржник просить, зокрема, скасувати постанову від 11.09.2018.

З огляду на вищевказане, з метою обєктивного, повного та всебічного розгляду поданої боржником скарги, суд дійшов висновку про витребування від АТ «Укргазбанк» та АТ «Таскомбанк» відомостей стосовно призначення відкритих у них рахунків боржника.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 233, 234, 339, 341 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Поновити Державному підприємству Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№35) строк для подання скарги на дії Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області та прийняти відповідну скаргу до розгляду.

2. Розгляд скарги призначити на 23 жовтня 2018 року на 17:00.

3. Витребувати від Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області письмові пояснення щодо скарги Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№35) та належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №54312986.

4. Витребувати від АТ «Укргазбанк» відомості стосовно того, чи мають розрахункові рахунки №2282, 0087, 2530, спеціальний режим використання. Якщо мають, то який саме?

5. Витребувати від АТ «Таскомбанк» відомості стосовно того, чи має розрахунковий рахунок №4001, спеціальний режим використання. Якщо має, то який саме?

6. Викликати у судове засідання повноважних представників сторін, Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя В.А. Ярема