ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 11/60

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

представники сторін:

скаржника - адвокат Цурка Н.О.

ТОВ "Дніпровська молочна компанія" - адвокат Паньків О.В.,

ТОВ "Наш продукт Плюс" - адвокат Ципляк П.С.

Ліквідатор Єрохін О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Ірклієнка Ю.П.

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду

від 31.05.2018

у складі колегії суддів: Чус О.В. (головуючого), Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.

та на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області

від 28.02.2018

у складі судді: Бестаченко О.Л.

у справі № 11/60

за заявою боржника Публічного акціонерного товариства "Світловодський маслосиркомбінат"

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

1. Постановою Господарського суду Кіровоградської області від 28.09.2012 Публічне акціонерне товариство "Світловодський маслосиркомбінат" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру щодо банкрута на строк до 28.09.2013; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Кравченка Р.М.

2. В подальшому, ухвалами господарського суду строк ліквідаційної процедури неодноразово продовжувався та змінювалися ліквідатори публічного акціонерного товариства "Світловодський маслосиркомбінат".

3. 01.03.2016 до господарського суду надійшла заява публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" від 23.02.2016 № 3-244300/2585 до ТОВ "Дніпровська молочна компанія", боржника - ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат" з вимогами про: залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ"Наш Продукт Плюс" (, адреса: 02660, м.Київ, вул.Колекторна, буд. 3); визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 02.11.2012, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстрований в реєстрі № 2199 з додатками № 1-3 та договору про внесення змін до договору купівлі-продажу майна від 02.11.2012, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 05.04.2013 та зареєстрований в реєстрі № 830; - судові витрати покласти на ТОВ "Дніпровська Молочна компанія" та ПАТ"Світловодський маслосиркомбінат".

4. Ухвалою господарського суду від 13.09.2016, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.11.2016, в задоволенні клопотання № 01-21/103 від 09.09.2016 ліквідатора арбітражного керуючого Єрохіна О.П. та клопотання № б/н від 09.09.2016 представника кредитора ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" про відкладення розгляду справи відмовлено. В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" № 3-243000/2585 від 23.02.2016 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 02.11.2012, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстрований в реєстрі № 2199 з додатками № 1-3 та договір про внесення змін до договору купівлі-продажу майна від 02.11.2012, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 05.04.2013 та зареєстрований в реєстрі № 830 відмовлено. В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" № 3-244300/2586 від

23.02.2016 про вжиття заходів забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на майно (відповідно до переліку зазначеного в даній заяві) та нематеріальні активи: права вимоги, а також право на торгівельну марку та інші права та заборону будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо майна, відмовлено.

5. Постановою Вищого господарського суду України від 10.05.2017 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Валендюка В.С. задоволено частково, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.11.2016 та ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 13.09.2016 у справі № 11/60 скасовано, справу передано на новий розгляд Господарського суду Кіровоградської області.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції

6. Під час нового розгляду даної справи, ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 28.02.2018 відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 02.11.2012, та договору про внесення змін до договору купівлі-продажу майна від 02.11.2012.

7. Не погодившись зі згаданою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська молочна компанія" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просило змінити мотивувальну частину ухвали Господарського суду Кіровоградської області.

8. Не погодившись зі згаданою ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просило ухвалу господарського суд скасувати та постановити ухвалу, якою задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі.

9. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська молочна компанія" задоволено. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" відхилено. Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 28.02.2018 у справі №11/60 змінено. Відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" від 23.02.2016 № 3-243000/2585.

10. Судами попередніх інстанцій при розгляді справи встановлено наступне.

10.1 Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" є кредитором боржника, зокрема, на суму 31 708 074 грн, що включена до першої черги вимог кредиторів як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника.

10.2 Під час здійснення ліквідаційної процедури між публічним акціонерним товариством "Світловодський маслосиркомбінат" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Кравченка Р.М. (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровська молочна компанія" (покупець) укладено договір купівлі-продажу майна від 02.11.2012, за умовами якого продавець зобов'язався передати нерухоме майно у приватну власність покупця, а покупець сплатити за нього домовлену грошову суму (пункт 1.1 договору).

10.3 За цим договором відчужувалося нерухоме майно: 1) комплекс будівель, що знаходиться за адресою: м.Світловодськ, Кіровоградська область, вул. Комсомольська, 34-Б; 2) комплекс будівель, що розташований за адресою: м.Світловодськ, Кіровоградська область, вул.Макаренка. буд. 2; 3) адміністративний будинок, що розташований за адресою: м.Світловодськ, Кіровоградська область, вул.Макаренка, буд. 7-Е; а також, обладнання, інвентар та інше майно, перелік якого зазначається у додатку № 1 до даного договору; транспортні засоби, перелік яких зазначається у Додатку № 2 даного договору, нематеріальні активи, перелік яких зазначається у Додатку № 3 до даного договору (пункт 1.2 договору).

10.4 Загальна ціна зазначеного майна визначена пунктом 2.1 договору, а саме: 10 266 400,00 грн.

10.5 В подальшому, між сторонами було укладено договір про внесення змін до договору купівлі-продажу майна від 02.11.2012, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 05.04.2013 та зареєстрований в реєстрі № 830, яким сторони погодили викласти Додаток № 2 до основного договору у новій редакції, а всі інші умови - залишились без змін.

10.6 На момент продажу згідно з договором купівлі-продажу від 02.11.2012 з всього обсягу майна, що підлягало оцінці та продажу не відбулося відчуження наступних видів майна, на які відсутні були правовстановлюючі документи:

- Будівлі, споруди та передавальні пристрої: за адресою: Кіровоградська область, Устинівський район, смт Устинівка, вул. Об'їзна, 8, вартістю - 213 850,00 грн; за адресою: Кіровоградська область, смт Добровеличківка, вул. Промислова, 28, вартістю 48 580,00 грн; за адресою : Полтавська область, Кобеляцький район,

м.Кобеляки, вул. Леніна, 43/16,- вартістю 20860,00 грн; за адресою: Херсонська область, смт Велика Олександрівка, вул. Заводська, 16, вартістю 25 060,00 грн, вартість всього майна загалом складає - 308 350,00 грн.

- Корпоративні права, що складає 100% від статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськмолсервіс" - 900,00 грн.

10.7 Загальна вартість майна, що не підлягало продажу за договором від 02.11.2012, складала 309 250,00 грн.

10.8 Рішенням комітету кредиторів, оформленим протоколом від 26.10.2012 № 7, вирішено здійснити реалізацію майна банкрута шляхом укладення договору (договорів) купівлі-продажу з товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровська молочна компанія", в т.ч. з такими умовами: предметом договору є майно, визначене додатком № 1 до даного протоколу, ціна майна, що буде реалізоване складає 10 575 650,00 грн.

10.9 Вказаним рішенням комітет кредиторів затвердив звіт про незалежну оцінку майна банкрута в розмірі ліквідаційної вартості - 10 574 750,00 грн без ПДВ, ринкової вартості - 15 100 010,00 грн без ПДВ, вартість корпоративних прав, що складає 100% від статутного капіталу банкрута - 900 грн без ПДВ (а.с. 2-14 т. 23).

10.10 На виконання рішення комітету кредиторів ліквідатором було укладено договір купівлі - продажу майна від 02.11.2012.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

11. 20.06.2018 Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Ірклієнка Ю.П. звернулось через Дніпропетровський апеляційний господарський суд до Верховного Суду із касаційною скаргою від 18.06.2018 на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 та на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 28.02.2018 у справі № 11/60, підтвердженням чого є відбиток штампу відділення поштового зв'язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

12. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі № 11/60 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 12.07.2018.

13. Ухвалою Верховного Суду від 18.07.2018 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Ірклієнка Ю.П. від 18.06.2018 на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 та на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 28.02.2018 у справі № 11/60 залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України. Надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги до 03 серпня 2018 року шляхом надання суду оригіналу документу, що підтверджує доплату судового збору у розмірі 226,00 грн за подання касаційної скарги на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 та на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 28.02.2018 у справі № 11/60.

14. 30.07.2018 до Верховного Суду від Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Ірклієнка Ю.П. надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, до якого долучено оригінал документу (платіжного доручення № 27445 від 26.07.2018), що підтверджує доплату судового збору у розмірі 226,00 грн за подання касаційної скарги на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 та на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 28.02.2018 у справі № 11/60.

15. Ухвалою Верховного Суду від 08.08.2018 відкрито касаційне провадження у справі № 11/60 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Ірклієнка Ю.П. від 18.06.2018 на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 та на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 28.02.2018; призначено розгляд касаційної скарги на 04.10.2018 об 11 год. 15 хв.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу.

16. Не погоджуючись з прийнятою постановою апеляційного суду, Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" подано касаційну скаргу в якій останній просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалу суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд.

17. Касаційну скаргу мотивовано наступним.

17.1 Судом апеляційної інстанції порушено норми статті 316 Господарського процесуального кодексу України.

17.2 Судами попередніх інстанцій проігноровано той факт, що майно яке є предметом оспорюваного договору купівлі - продажу є предметом іпотеки банку, а тому цей договір суперечить вимогам статті 12 Закону України "Про іпотеку" як такий, що укладений без згоди іпотекодержателя.

18. Представник скаржника в судовому засіданні 04.10.2018 підтримав касаційну скаргу з підстав викладених в ній.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

19. Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровська молочна компанія" подано відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані постанову та ухвалу (з урахуванням змін внесених постановою) без змін.

20. Представники ТОВ "Дніпровська молочна компанія", ТОВ "Наш продукт Плюс" в судовому засіданні 04.10.2018 проти касаційної скарги заперечили.

20.1 Ліквідатор Єрохін О.П. в судовому засіданні 04.10.2018 касаційну скаргу залишив на розсуд суду.

Позиція Верховного Суду

21. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

22. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

23. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

24. З урахуванням пункту 1-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції після набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI, провадження у даній справі здійснюється відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.01.2013.

25. Згідно статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідація - це припинення діяльності суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів шляхом продажу його майна, а ліквідатор - це фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

26. Продаж майна банкрута у ліквідаційній процедурі врегульовано статтею 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

27. Згідно статті 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута.

28. Отже, за загальним правилом, після проведення інвентаризації і оцінки майна банкрута воно підлягає продажу на відкритих торгах з метою збору максимальної кількості коштів від його реалізації.

29. Водночас, комітет кредиторів може змінити порядок продажу майна.

30. У даному випадку, комітет кредиторів встановив порядок продажу майна банкрута шляхом укладення договору (договорів) купівлі-продажу з Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровська молочна компанія" за ціною 10 575 650,00 грн.

31. Відповідно до частини 9 статті 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" при проведення процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, створений відповідно до цього Закону.

32. При проведенні процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів у справі представляє комітет кредиторів (частина дев'ята статті 7 Закону). З моменту утворення комітету кредиторів саме він, а не окремі кредитори, вважається стороною у справі про банкрутство у випадках, передбачених Законом.

33. Рішення зборів кредиторів чи комітету кредиторів не може визнаватися господарським судом недійсним, оскільки за своєю правовою природою не є актом юридичної особи, державного чи іншого органу. Суд повинен давати оцінку цим рішенням та враховувати їх резолюції у прийнятті судових актів у справі, якщо такі рішення відповідають приписам чинного законодавства.

34. Згідно частини 9 статті 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" рішення зборів (комітету кредиторів) вважається прийнятим більшістю голосів кредиторів, якщо за нього проголосували присутні на зборах (комітеті) кредитори, кількість голосів яких визначається відповідно до частини четвертої цієї статті.

35. Як встановлено судами попередніх інстанцій, до складу комітету кредиторів Публічного акціонерного товариства "Світловодський маслосиркомбінат" входить три кредитори: Компанія "ІДЕЛБЕРГ РЕСУРСЕС ІНК." (IDELBERG RESOURCES INC.) з кількістю голосів - 202 194, Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" - 142 195 голосів, Товариство з обмеженою відповідальністю "Молочний Союз-Агро" - 312 голосів. Компанія "ІДЕЛБЕРГ РЕСУРСЕС ІНК." (IDELBERG RESOURCES INC.) має загальну кількість голосів в комітету кредиторів, що перевищує сукупність голосів інших кредиторів, що входять до складу комітету, а тому цей кредитор має фактичну можливість одноосібно приймати рішення комітету.

36. Суд апеляційної інстанції, перевіривши рішення засідання комітету кредиторів від 26.10.2012, оформлене протоколом № 7 від 26.10.2012, дійшов вірного висновку про те, що воно відповідає вимогам законодавства.

37. При цьому, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що факт голосування ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" проти визначеного порядку реалізації майна банкрута не впливає на правомірність зазначеного рішення комітету кредиторів, як такого, що прийнято більшістю голосів кредиторів.

38. Окрім того, судами попередніх інстанцій вірно встановлено наступне.

38.1 Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя. Кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються у першу чергу на задоволення вимог, забезпечених заставою.

38.2 На виконання умов спірного договору щодо оплати майна, відповідно до квитанції від 26.01.2016, виданої приватним нотаріусом Гамаль І.М., на депозитний рахунок нотаріуса від покупця ТОВ "Дніпровська молочна компанія" перераховано грошові кошти загальною сумою 10 266 400,00 грн для передачі ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат" (а.с. 77- 86 т. 48).

38.3 Згодом, зазначені грошові кошти були переховані на ім'я ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на рахунок в банку НБУ в якості погашення кредиторських вимог згідно реєстру вимог кредиторів першої черги забезпечених заставою (Кредитний договір № 1154М-01-07 від 01.03.2007), що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 12.07.2016 (а.с. 111 т. 50) та не спростовано кредитором.

39. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що кошти, отримані від продажу заставного майна у повному обсязі перераховані на погашення вимог Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", що свідчить про дотримання інтересів останнього, як заставного кредитора.

40. Окрім того, суд апеляційної інстанції вірно встановив, що ТОВ "Дніпровська молочна компанія" співпрацювало з АТ "Світловодський маслосиркомбінат", знається на особливостях виробництва молочної продукції, має можливість у найкоротші терміни відновити виробництво на виробничих потужностях боржника, забезпечити робочими місцями робочими місцями велику кількість працівників і створити нові робочі місця, надати працівниками стабільну заробітну плату.

41. Доводи скаржника про те, що судами попередніх інстанцій проігноровано той факт, що майно яке є предметом оспорюваного договору купівлі - продажу є предметом іпотеки банку, а тому цей договір суперечить вимогам статті 12 Закону України "Про іпотеку" як такий, що укладений без згоди іпотекодержателя, визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

41.1 Відповідно до статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

41.2 Норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є спеціальними по відношенню до інших законодавчих актів.

41.3 Згідно частини 5 статті 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий зобов'язаний повідомляти комітет кредиторів та кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

41.4 Судами попередніх інстанцій встановлено, що у матеріалах справи міститься лист, адресований ПАТ "Банк ''Фінанси та Кредит", яким ліквідатор повідомив кредитора про те, що 02.11.2012 буде укладено договір купівлі-продажу майна банкрута за ціною 10 575 650,00 грн (а.с. 192 т. 50).

42. Окрім того, при новому розгляді справи судами попередніх інстанцій було враховано вказівки викладені в постанові Вищого господарського суду України від 10.05.2017 у справі № 11/60.

43. З огляду на вказане, доводи скаржника викладені в касаційній скарзі спростовуються вищевикладеним та змістом оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

44. В силу приписів статті 300 Господарського процесуального кодексу України (у редакції від 15.12.2017), суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

45. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Росії", "Нєлюбін проти Росії"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

46. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

47. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

48. Таким чином, посилання та доводи скаржника не знайшли свого підтвердження, в якості підстав скасування постанови суду апеляційної інстанції та ухвали суду першої інстанції (з урахуванням змін внесених оскаржуваною постановою) під час касаційного провадження.

49. Відповідно статті 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

50. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

51. Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції та ухвала суду першої інстанції (з урахуванням змін внесених оскаржуваною постановою) таким вимогам закону відповідають.

52. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

53. Вказані вимоги судом апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної постанови були дотримані.

54. Оскільки підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції та ухвали суду першої інстанції (з урахуванням змін внесених оскаржуваною постановою) немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Ірклієнка Ю.П. на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 та на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 28.02.2018 у справі № 11/60 залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 та ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 28.02.2018 (з урахуванням змін внесених оскаржуваною постановою) у справі № 11/60 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді С.В. Жуков

Н.Г. Ткаченко