ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" жовтня 2018 р. м.Київ Справа № 911/2204/18

Суддя Господарського суду Київської області Янюк О.С. дослідивши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркартопля» (07423, Київська обл, Броварський район, с.Семиполки, Київське Шосе, буд. 2, ідентифікаційний код 37783771)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

08.10.2018 у порядку ст. 94 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі Закон про банкрутство) до Господарського суду Київської області (далі суд) звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Укркартопля» (далі заявник, ТОВ «Укркартопля», Товариство) із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Згідно із ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Дослідивши матеріали вказаної заяви, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята судом до розгляд з підстав невідповідності її вимогам ст.ст. 11, 29, 94 Закону про банкрутство.

Особливості банкрутства окремих категорій боржників визначається розділом VII Закону про банкрутство.

Відповідно до ст. 84 Закону про банкрутство, відносини, пов'язані з банкрутством боржників, визначених у цьому розділі, регулюються Законом з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом.

Так, перелік документів (доказів), які в обов'язковому порядку додаються до заяви про порушення справи про банкрутство чітко визначений, зокрема, ч. 2 та ч. 3 ст. 11 Закону України про банкрутство.

Відповідно до ч. 2 ст.11 Закону до заяви про порушення справи про банкрутство додаються, зокрема, докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті.

Частиною ч.9 ст. 11 Закону встановлено, що за подання заяви про порушення справи про банкрутство справляється судовий збір у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Так, до матеріалів заяви ТОВ «Укркартопля» на підтвердження сплати судового збору заявником надано квитанцію №43 від 11.09.2018, із змісту якої вбачається, що платником за подання заяви про порушення справи про банкрутство є ОСОБА_1; ТОВ «Центрбудгруп», а не особа, яка звертається до суду із даною заявою про порушення справи про банкрутство. Будь-яких документально підтверджених відомостей та нормативно обґрунтованих пояснень щодо можливості сплати судового збору ОСОБА_1; ТОВ «Центрбудгруп» замість ТОВ «Укркартопля» останнім суду надано не було. Крім того, у автоматизованій системі документообігу суду «Діловодство спеціалізованого суду» відсутня відмітка про те, що відповідний судовий збір був зарахований до Державного бюджету України.

Таким чином, вищезазначена квитанція не може бути належним доказом, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про порушення справи про банкрутство у порядку, передбаченому законом.

У силу ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте, заявником, у порушення вимог ч. 3 ст. 11 Закону про банкрутство до відповідної заяви не додано:

установчі документи боржника - юридичної особи. Твердження заявника про те, що ТОВ «Укркартопля» діє на підставі модельного статуту судом до уваги не приймається, оскільки відповідних доказів, зокрема, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі Витяг) із відповідною відміткою суду надано не було.

бухгалтерський баланс боржника на останню звітну дату;

перелік майна боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також загальна балансова вартість майна;

перелік майна, що перебуває у заставі або є обтяженим у інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кредиторів, на користь яких вчинено обтяження майна боржника, їх ім'я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційні коди юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), суми їх грошових вимог, підстави виникнення зобов'язань, а також строки їх виконання згідно із законом або договором, станом на день звернення із відповідною заявою до суду;

перелік осіб, що мають невиконані зобов'язання перед боржником, із зазначенням вартості таких зобов'язань, терміну виконання та підстав виникнення, станом на день звернення до суду із відповідною заявою;

відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити (посилання заявника на лист №725/10/10-06-08-01 від 20.02.2018 Броварськиї ОДПІ ТУ ДФС у Київській області про надання інформації про рахунки Товариства судом до уваги не приймається, оскільки заявником не було надано суду відповідний лист);

відомості про всі рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити.

Водночас, згідно приписів ч. 3 ст. 11 Закону про банкрутство, до заяви боржника додається також, зокрема, рішення власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Так, заявником надано суду протокол №17-06/18 загальних зборів учасників ТОВ «Укркартопля» від 17.06.2018. із змісту якого вбачається, що на зборах присутній учасник товариства ОСОБА_2, розмір частки якого дорівнює 100%.

Проте, як вбачається із змісту Витягу станом на 17.06.2018, у останньому наведений перелік засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі частки кожного із засновників (учасників); прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання, якщо засновник фізична особа; найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код юридичної особи, якщо засновник юридична особа:

Компанія Стейделор Інвестментс Лімітед, індекс Нікосія вулиця Посейдонос , Бізнес-Центр Ледра будинок 1 а/с№2406, Кіпр, розмір внеску до статутного фонду - 19800.00 грн.;

ОСОБА_3, індекс 02068, АДРЕСА_1, розмір внеску до статутного фонду - 200.00 грн.;

Власник істотної участ Компанія Стейделор Інвестментс Лімітед, ОСОБА_4, пн , громадянство Республіка Білорусь, Україна, АДРЕСА_2, 03127, розмір внеску до статутного фонду - 0.00 грн.;

Кінцевий бенефіціарний власник Компанія Стейделор Інвестментс Лімітед, ОСОБА_4, пн, громадянство Республіка Білорусь, Україна, АДРЕСА_2, 03127, розмір внеску до статутного фонду - 0.00 грн.

Отже, із змісту зазначено витягу вбачається, що ОСОБА_2 не є учасником ТОВ «Укркартопля», а тому у суду відсутні підстави вважати, що на відповідних зборах було прийнято рішення саме власником(ми) майна боржника про звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Доказів протилежного суду надано не було.

Водночас, ст.94 Закону про банкрутство встановлено, що керівник боржника має право подати в порядку, встановленому цим Законом, заяву про порушення справи про банкрутство боржника з метою проведення керівником процедури санації до подання кредиторами заяви про порушення справи про банкрутство за таких умов:

за наявності рішення органу, до повноважень якого згідно із законодавством або установчими документами боржника віднесено право приймати рішення щодо звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство боржника, а у разі якщо такі повноваження не визначені, - за наявності рішення органу боржника, до повноважень якого віднесено прийняття рішення щодо реорганізації чи ліквідації боржника;

за наявності плану санації та письмової згоди всіх забезпечених кредиторів, а також кредиторів, загальна сума вимог яких перевищує 50 відсотків кредиторської заборгованості боржника згідно з даними його бухгалтерського обліку, на впровадження зазначеного плану та на призначення керуючим санацією керівника боржника.

Для проведення санації боржника його керівником з урахуванням особливостей, передбачених цією статтею, керівник боржника звертається у встановленому цим Законом порядку до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство. До заяви керівника боржника додаються план санації боржника, погоджений з кредиторами, що дали згоду на її проведення, письмова згода кредиторів на призначення керуючим санацією керівника боржника та пропозиція щодо кандидатури розпорядника майна.

Таким чином, ст. 94 Закону про банкрутство передбачає звернення боржника з заявою про порушення справи про банкрутство на загальних підставах, встановлених ст. 11 Закону про банкрутство, з обов'язковим виконанням також додаткових вимог, встановлених ст. 94 Закону про банкрутство, оскільки у цьому випадку процедура розпорядження майном боржника окремо не проводиться, а одночасно з порушенням справи про банкрутство відкривається процедура санації.

Як встановлено судом, заявником не було подано суду відповідного рішення органу, до повноважень якого згідно із законодавством або установчими документами боржника віднесено право приймати рішення щодо звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство боржника.

Водночас, ст.29 Закону про банкрутство встановлено загальні вимоги до плану санації.

Так, за приписами ст. 29 Закону про банкрутство, план санації має містити заходи щодо відновлення платоспроможності боржника. План санації має передбачати строк відновлення платоспроможності боржника. Платоспроможність вважається відновленою за відсутності ознак неплатоспроможності, визначених цим Законом. План санації може містити умови про: виконання зобов'язань боржника третіми особами; задоволення вимог кредиторів іншим способом, що не суперечить законодавству; відшкодування коштів, витрачених на проведення зборів акціонерів та (або) засідань органів управління боржника відповідно до цього Закону. План санації обов'язково повинен передбачати забезпечення погашення заборгованості боржника з виплати заробітної плати.

Отже, план санації має містити ряд істотних умов, які підлягають юридичній та економічній оцінці на предмет досягнення основної мети процедури санації - відновлення платоспроможності боржника шляхом погашення грошових вимог всіх кредиторів внаслідок реалізації плану санації.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зміст плану санації повинен відповідати вимогам ст. 29 Закону про банкрутство (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду №904/1853/17 від 14.03.2018).

Отже, проаналізувавши наданий заявником план санації ТОВ «Укркартопля», суд приходить до висновку, що у останньому зазначені загальні поняття, які не містять у собі чіткого відображення дій щодо відновлення платоспроможності Товариства через застосування до останнього процедури санації.

Крім того, ч. 6 ст. 29 Закону про банкрутство передбачено, що план санації вважається схваленим, якщо він підтриманий на засіданні комітету кредиторів більш як половиною голосів кредиторів - членів комітету кредиторів.

У свою чергу, відповідно до вимог ч.7 ст.29 Закону про банкрутство, рішення комітету кредиторів має бути вмотивованим та прийнятим на підставі аналізу умов такого плану санації на предмет досягнення поставленої мети, тобто повинно містити викладення обставин та підстав, якими керувалися кредитори під час їх прийняття.

Як вбачається із матеріалів заяви, заявником не надано суду рішення комітету кредиторів, яким схвалено відповідний план санації, а наявний лист ТОВ «Таурус Компані» не є тим доказом у розумінні ст. 29 Закону про банкрутство, який підтверджує відповідне схвалення.

За таких обставин, суд вважає, що заявником не виконано вимоги передбачені ст. 29 Закону про банкрутство.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону про банкрутство боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат, якщо інше не передбачено цим Законом.

Таким чином, заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається боржником лише за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат, а у визначенні таких витрат слід враховувати необхідність виплати винагороди керуючому санацією у мінімальному розмірі не менше ніж за шість місяців його роботи, відшкодування витрат, повязаних з провадженням у справі про банкрутство та судового збору, сплаченого кредиторами.

Так, у своїй заяві заявник стверджує, що на поточному рахунку ТОВ «Укркартопля» на загальну суму 19 509,74грн. Проте, заявником до відповідної заяви не надано належних та допустимих доказів наявності у боржника коштів та майна, що можуть забезпечити покриття вищезазначених судових витрат.

Водночас, суд звертає увагу заявника на те, що зазначені докази повинні подаватися разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, як це передбачено ст. 11 Закону про банкрутство, можливість витребування цих доказів після прийняття такої заяви (на відмінно від позовного провадження) Законом про банкрутство не передбачена.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вказана заява не відповідає змісту вимог, зазначених у Законі про банкрутство, а тому підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 15 даного Закону.

Керуючись ст.ст. 234-235 ГПК України, ст.ст. 11, 15, 29, 94 Закону про банкрутство, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ТОВ «Укркартопля» про відкриття провадження у справі про банкрутство повернути заявнику без розгляду.

Повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку після усунення допущених порушень.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 ГПК України з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 255-257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 12.10.2018.