ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.10.2018 м. ДніпроСправа № 904/2707/18

За заявою Житлово-будівельного кооперативу "Восток-31" про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення у справі

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Житлово-будівельного кооперативу "Восток-31", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 845975,56 грн

Суддя Воронько В.Д.,

без виклику представників сторін,

розглянувши матеріали справи, -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 18.06.2018 Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Житлово-будівельного кооперативу "Восток-31" (далі - відповідач), у якій виклало вимоги про стягнення основного боргу у сумі 711399,69 грн, пені у сумі 27554,16 грн, 7% штрафу у сумі 23325,66 грн, інфляційних втрат у сумі 66591,76 грн та 3% річних у сумі 17104,29 грн, нарахованих ним з посиланням на неналежне виконання умов договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 534, укладеного між сторонами 15.10.2013.

Рішенням від 21.08.2018 позов задоволено частково та присуджено до стягнення з боржника на користь стягувача основний борг у сумі 662612,02 грн, штраф у сумі 17494,25 грн, інфляційні нарахування у сумі 66591,76 грн, 3% річних у сумі 17104,29 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 12276,32 грн; закрито провадження у справі в частині стягнення основного боргу у сумі 38122,67 грн; в решті позову відмовлено.

З метою примусового виконання рішення на користь стягувача 19.09.2018 судом видано відповідний наказ від 18.09.2018.

18.10.2018 Житлово-будівельний кооператив "Восток-31" звернувся до суду з заявою про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення, посилаючись на наявність обставин, що, на його думку, істотно ускладнюють виконання рішення та роблять його неможливим, зважаючи на складний фінансовий стан та відсутність власних коштів у ЖБК "Восток-31". Зважаючи на той факт, що боржник неприбуткова організація, враховуючи порядок самофінансування та рух коштів від мешканців будинку ЖБК "Восток-31", а також здійснення претензійно-позовної діяльності ЖБК "Восток-31" відносно мешканців будинку задля погашення існуючої заборгованості перед позивачем боржник просить суд відстрочити виконання рішення до 31.12.2018 та розстрочити виконання останнього рівними частинами щомісячно протягом 6 місяців, починаючи з 01.01.2019.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку про залишення її без розгляду з огляду на наступне.

Частинами 1 та 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Однак, слід зазначити, що під час перевірки та підготовки цієї заяви до розгляду, судом встановлено, що остання подана до господарського суду з порушенням правил, встановлених ГПК України.

Якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права) у відповідності до ч. 10 ст. 11 ГПК України.

Так, п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України передбачає, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. Разом з тим, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 2 ст. 164 ГПК України).

Вказані правові норми кореспондуються з п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 170 ГПК України, за якими будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення).

Враховуючи приписи ст. 7 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також у відповідності до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Разом з тим, за змістом ст. 74 ГПК України обов'язок доказування та подання доказів покладено цим Кодексом на сторін та інших учасників справи.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Отже, заявник повинен довести факти, якими він обґрунтовує заявлені вимоги, тобто підставу заяви.

Як свідчать матеріали справи, заявник не підтвердив свої доводи жодними доказами.

З тексту самої заяви не вбачається якими конкретно документами підтверджується факт необхідності надання відстрочення та розстрочення, і з чого зроблений висновок, що саме через шість місяців боржник зможе погасити заборгованість перед позивачем, адже точного графіку платежів (сум та дат) вказаного шестимісячного періоду, надходження коштів на рахунок боржника чи будь-якого іншого доказу до заяви не надано.

Відтак, слід зауважити, що оскільки суд обмежений десятиденним строком розгляду заяви, а для встановлення наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду чи роблять його неможливим необхідно перевірити та дослідити докази, неподання заявником документів позбавляють суд можливості підтвердити чи спростувати заявлені вимоги щодо надання відстрочки та розстрочки виконання рішення суду.

Положеннями ч. 4 ст. 170 ГПК України визначено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Приймаючи до уваги вищевикладене, заява про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення не є достатньою для прийняття її до розгляду, оскільки порушені вимоги вищецитованого законодавства, які застосовуються за аналогією, - а тому вона підлягає поверненню без розгляду на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України.

Однак, слід зауважити, що оскільки ст. 331 ГПК України не обмежує відповідне право господарського суду на надання відстрочки чи розстрочки виконання рішення певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. А тому не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася чи поверталася без розгляду судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 162, 164, 170, 226, 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути заяву Житлово-будівельному кооперативу "Восток-31" про відстрочення та розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2018 у справі № 904/2707/18 без розгляду.

Додаток (заявнику): заява про відстрочення та розстрочення виконання рішення (за вих. № 1 від 17.10.2018) на 1 арк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 19.10.2018 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1