номер провадження справи 24/70/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2018 Справа № 908/1477/18

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Т.А., при секретарі Вака В.С.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 16.01.2018 № юр/95

від відповідача: не прибув

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/1477/18

за позовом Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" (84307, Донецька область, м. Краматорськ, провулок Земляний, буд. 2, ) в особі виробничої одиниці "Дружківкатепломережа" (84207, Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів, буд. 39, )

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Кіндратівський вогнетривкий завод" (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 2, )

про стягнення 23 330, 66 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" в особі виробничої одиниці "Дружківкатепломережа" звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Кіндратівський вогнетривкий завод" про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 19 948,06 грн., 549,08 грн. індекс інфляції, 234,48 грн. трьох відсотків річних та 2 599,04 грн. пені.

Ухвалою суду від 01.08.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1477/18 за правилами загального позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/70/18. Підготовче судове засідання призначено на 12.09.2018.

Ухвалою суду від 12.09.2018 відкладено підготовче засідання на 25.09.2018.

В порядку ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання 25.09.2018 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом перевірені повноваження присутнього в судовому засіданні представника позивача.

Представник позивача оголосив про обізнаність прав та обовязків, викладених у статтях 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

Відводів складу суду не заявлено.

Позивач підтримав вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові. В обґрунтування вимог позивач посилається на договір на поставку теплової енергії № 4 від 01.08.2015, ст. ст. 509, 526, 527, 530, 623, 624, 625, 629 Цивільного кодексу України, просить позов задовольнити.

Відповідач в жодне судове засідання не прибув, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника суд не попереджав.

За приписами ч. 6 ст. 183 ГПК України, якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Позивачем надана письмова згода розпочати розгляд справи по суті в судовому засіданні 25.09.2018.

Відповідно до ч. 2. ст. 185 ГПК України судом оголошено про закінчення підготовчого засідання та початок судового розгляду справи по суті.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 19 948,06 грн. основного боргу, 549,08 грн. інфляції, 234,48 грн. 3% річних та 2 599,04 грн. пені.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

В засіданні 25.09.2018 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2015 між Обласним комунальним підприємством Донецьктеплокомуненерго в особі директора виробничої одиниці Дружківкатепломережа ОСОБА_2 (Теплопостачальна організація) та Публічним акціонерним товариством Кіндратівський вогнетривкий завод (Споживач) укладений Договір на поставку теплової енергії № 4, за умовами якого (п. 1.1.) Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати Споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а Споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Пунктом 10.1 сторони узгодили, що Договір дії з 01.01.2015 до 01.08.2016.

Договір вважається пролонгованим на укладений термін, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, про його припинення не буде письмово заявлено ні однією із сторін. (п.10.4 Договору).

Матеріали справи, не містять настання зазначених випадків, визначених в п.10.4 Договору, отже договір є продовженим.

Об'єкти, теплопостачання якого обумовлюються цим договором, знаходяться за адресою: смт. Олексієво-Дружківка по вул. Папаніна, 5-18, вул. Сєдова, 1а-23, вул. Сєдова, 1а-33.

Відповідно до Додатку № 4 до Договору загальна опалювальна площа становить 120,00 кв.м.

Пунктами 6.1 6.3 Договору передбачено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до діючих тарифів, встановлених для населення постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 596 від 03.03,2015 теплова енергія 1 Гкал - 656,86 грн. без ПДВ. У залежності від цін на енергоносії, встановлених Кабінетом Міністрів України, іншими органами влади, постачальниками енергоносіїв тариф може змінюватися без узгодження зі Споживачем але у відповідності з діючим законодавством. Загальна сума договору складається із сум вартості місячних поставок теплової енергії за весь строк дії договору. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Згідно п. 6.5 Договору кінцеві розрахунки за фактично спожиту теплову енергію незалежно від обліку споживання споживач зобов'язаний сплачувати не пізніше 10-го числа місяця наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 6.7 Договору споживач виконує звірку розрахунків за спожиту теплову енергію з підписанням акту звірки щомісяця.

Відповідно до пункту 3.2.3 Договору Споживач зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору за період з 17.10.2017 по 10.04.2018 включно, позивачем надані відповідачу обумовлені Договором послуги по постачанню теплової енергії на загальну суму 19 948,06 грн. Факт надання цих послуг підтверджується актами прийому-передачі теплової енергії за спірний період.

Позивачем відповідачу були виставлені рахунки на оплату наданих послуг, які останньому направлені поштою, про що свідчать відповідні квитанції, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання-передачі теплової енергії на адресу позивача не надав, належним чином оформлені акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період не повернув. Тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами нарахованими позивачем до оплати за відповідні місяці.

Таким чином, позивач взяті на себе зобовязання за Договором виконав належним чином і у повному обсязі.

За приписами ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 509 та ч. 2 ст. 11 ЦК України, зобовязання виникають, зокрема, з договорів.

Таким чином, укладений між сторонами договір на поставку теплової енергії від 01.08.2015 № 4, є підставою для виникнення у його сторін майново-господарських зобов'язань.

Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період, відповідно до умов Договору та в силу положень ст. 629 ЦК України (договір є обов'язковим для виконання сторонами) є погодженими. А отже, зазначені вище акти є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріали справи, відповідач у строк передбачений Договором взятих на себе зобовязань належним чином не виконав, оплату за спожиту теплову енергію у період з 17.10.2017 по 10.04.2018 не здійснив, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 19 948,06 грн.

Факт наявності заборгованості у розмірі 19 948,06 грн. підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Враховуючи те, що станом на час розгляду спору в суді зобов'язання відповідача оплатити спожиту в період з 17.10.2017 по 10.04.2018 теплову енергію за договором від 01.08.2015 № 4 не припинено, відповідач оплату спожитої теплової енергії не здійснив, будь-яких претензій щодо виконання позивачем договору та щодо виставлених позивачем актів приймання-передачі і рахунків за спірний період не предявив, суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 19 948,06 грн. обґрунтованою, заснованою на законі та договорі та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Нормами статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобовязань може забезпечуватися згідно з законом або договором, зокрема, неустойкою.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання малу бути виконано, що передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України.

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 7.2.3 Договору сторонами узгоджено, що споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, за кожен день прострочення.

За невиконання грошових зобов'язання за Договором позивачем предявлена до стягнення пеня в розмірі 2 599,04 грн., яка розрахована за загальний період 10.11.2017 по 01.07.2018.

Судом перевірено заявлений позивачем розмір пені та встановлено, що при розрахунку пені період заборгованості визначено невірно, оскільки відповідно до 6.5 Договору кінцеві розрахунки за фактично спожиту теплову енергію незалежно від обліку споживання споживач зобов'язаний сплачувати не пізніше 10-го числа місяця наступного за розрахунковим.

Таким чином, вимога про стягнення з відповідача пені за несвоєчасну оплату за теплову енергію є обґрунтованою за загальний період з 11.11.2017 по 01.07.2018. Проте, не виходячи за межі позовних вимог, суд задовольняє вимоги щодо стягнення пені в сумі 2 599,04 грн. за період з 11.11.2017 по 01.07.2018.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 549,08 грн. інфляції за загальний період листопад 2017 квітень 2018 та 3% річних в сумі 234,48 грн. за період з 10.11.2017 по 01.07.2018.

Судом перевірено розрахунки позивача 3% річних та інфляції з урахуванням приписів законодавства та умов договору. Вимога в частині стягнення 549,08 грн. інфляції за загальний період листопад 2017 квітень 2018 є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо стягнення 3% річних вимога задовольняється в загальній сумі 234,48 грн., однак враховуючи умови п. 6.5. Договору 11-го числа місяця наступного за розрахунковим.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, витребувані судом докази не подав, доказів які могли б свідчити про належне виконання ним своїх договірних зобовязань не надав.

Отже, позов задовольняється у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 762,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 185, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Кіндратівський вогнетривкий завод (49001, Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 2, ) на користь Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго (84307, м. Краматорськ, пров. Земляний, 2, ) в особі виробничої одиниці Дружківкатепломережа, (84207, Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів, 39, ) 19 948 (девятнадцять тисяч девятсот сорок вісім) грн. 06 коп. основного боргу, 2 599 (дві тисячі пятсот девяносто девять) грн. 04 коп. пені, 549 (пятсот сорок девять) грн. 08 коп. інфляції, 234 (двісті тридцять чотири) грн. 48 коп. 3% річних та 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору на р/р 3780 в КБ Приватбанк м. Краматорськ, МФО 335548, ).

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05.10.2018.

Суддя Т.А. Азізбекян