ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

12.10.2018

Справа № 910/13319/18

Суддя Усатенко І.В., розглянувши

позовну заяву Національного банку України

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант"

про визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності

ВСТАНОВИВ:

Національний банк України звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсним договір №015 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором №27/10-883А від 11.09.2007, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант"; зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно договору №015 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії).

В обґрунтування позовних вимог Національний банк України зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М", якому було передано в управління згідно Договору управління від 20.11.2013 майнові права за кредитними договорами, було відчужено право вимоги за кредитним договором №27/10-883А від 11.09.2007 за ціною нижчою, ніж оціночна ринкова вартість, та ніж погоджена Національним банком України; всупереч положенням законодавства оспорюваним договором передбачалось відстрочення відповідачу-2 оплати за набуті права, в той час як право вимоги до останнього перейшло з дати підписання цього договору; сторонами оспорюваного договору не дотримано вимог законодавства щодо його нотаріального посвідчення.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що вказаний позов підлягає залишенню без руху, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог п. 4 ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, яка встановлює вимоги до змісту та оформлення позовної заяви, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Позивачем у поданому позові заявлено вимогу про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно договору №015 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором №27/10-883А від 11.09.2007 (друга позовна вимога).

Однак, всупереч наведеним вимогам закону позовна заява не містить переліку документів, які саме Національний банк України просить суд зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М".

При цьому, суд зауважує, що судове рішення за результатами вирішення спору не може бути абстрактним або умовним, а повинно містити відповідні закону або договору способи захисту прав та інтересів позивача за чітко визначеним переліком вимог.

Крім того, частиною 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем на підтвердження викладених у позовній заяві обставин долучено до матеріалів справи копію Договору про передання в управління непроданих активів від 12.11.2013, з п. 1.1 якого вбачається, що перелік активів викладено у Додатку №1 до цього Договору, а перелік вигодонабувачів у Додатку №2 до цього Договору. Однак позивачем не долучено ні Додатку №1, ні Додатку №2 до Договору про передання в управління непроданих активів від 12.11.2013 (оскільки долучені до позову аркуші, на яких містяться витяги з таблиць невідомого змісту, по-перше, є неналежної якості (нечитабельні), по-друге, не можуть бути ідентифіковані судом ні як витяги із додатків, ні як належні докази). Крім того, копія самого договору також є не читабельною.

Аналогічна ситуація має місце із наданою позивачем копією Договору №015 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії) та звітом про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов’язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами акціонерного банку “Банк регіонального розвитку” у кількості 86 одиниць, які також є неналежної якості, що виключає навіть можливість ознайомитись із змістом вищевказаних документів.

Крім того, відповідно до ст. 164 ГПК України, яка встановлює вимоги до документів, що додаються до позовної заяви, позивач зобов'язаний (ч. 2) додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст. 91 ГПК України письмові докази, до яких належать і документи, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Пунктом 5.27 Уніфікованої системи організаціно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, чинний від 01.09.2003) встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Разом з цим, як убачається з додатків до вказаного позову в якості "доказів" заявником до позову додано ксерокопії документів - які не є ані оригіналами документів, ані засвідченими у встановленому законом порядку копіями документів - відмітка про засвідчення копії, яка передбачена п. 5.27 ДСТУ 4163-2003, на ксерокопіях відсутня.

Натомість прошиття документів єдиним пакетом, без посвідчення відповідності прошитих копій оригіналам, належним засвідченням копій документів не є. Зокрема, на звороті прошитого і доданого до позову пакету така відмітка відсутня, оскільки не вказано, що копії відповідають оригіналам.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що заявником позову не додержано вимог, встановлених ст. 164 ГПК України, а саме до позову не додано доказів - відповідно до ст. 90 ГПК України документів в оригіналах або в належним чином засвідченій копіях, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Також Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Проте, позивачем не дотримані вимоги статті 162 Господарського процесуального кодексу України, зокрема п. 8 ч. 3 ст. 162 в частині зазначення обставин щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

У відповідності до частини 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява Національного банку України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" про визнання недійсним договору та зобов’язання вчинити дії підлягає залишенню без руху, адже позивачем не було дотримано вимог Господарського процесуального кодексу України при зверненні з нею (не визначено змісту другої позовної вимоги та не надано належних та належної якості доказів на підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд –

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Національного банку України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" про визнання недійсним договору та зобов’язання вчинити дії залишити без руху.

2. Встановити заявнику строк на усунення недоліків позовної заяви - 7 (сім) днів з дня вручення даної ухвали.

3. Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви: - шляхом уточнення заявлених вимог у частині способу захисту - які саме документи, отримані згідно Договору №015 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії) за Кредитним договором №27/10-883А від 11.09.2007, позивач просить суд зобов'язати ТОВ "Колекторська компанія "Гарант" повернути ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М";

- шляхом подання документів (доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги) в оригіналах або в належним чином засвідченій копіях та належної якості;

- шляхом подання до суду інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви у письмовому вигляді.

4. Попередити позивача, що відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою

5. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                          І.В. Усатенко