РІШЕННЯ

Іменем України

09 жовтня 2018 року справа № 927/312/18
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянувши матеріали справи Фермерського господарства "ЛЕО І ПАРТНЕРИ", вул. 1-го Травня, 26, с. Шами, Козелецький район, Чернігівська область, 17004

до ОСОБА_1 районної державної адміністрації Чернігівської області, вул. Соборності, 27, сел. Козелець, Козелецький район, Чернігівська область, 17000

про визнання незаконною відмови в поновленні договору оренди землі та укладення додаткової угоди

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: ОСОБА_2, доручення № 01-29/858 від 04.06.2018;

в с т а н о в и в:

Фермерське господарство "ЛЕО І ПАРТНЕРИ" звернулося до Господарського суду чернігівської області з позовом до ОСОБА_1 районної державної адміністрації Чернігівської області з вимогами:

- про визнання незаконною відмови ОСОБА_1 районної державної адміністрації Чернігівської області, викладеної у листах від 20.11.2017 №01-17/1769, 20.12.2017 №01-17/1967 та 06.02.2018 №01-22/220, у поновленні договору оренди землі від 25.12.2012 площею 24,3452 га, кадастровий номер :68:168:0002, розташованої на території земель Білейківської сільської ради Козелецького району, що складається з невитребуваних земельних часток (паїв) №292, 293, 294, 295, 296, 297, 298, 299, укладених між ОСОБА_1 районною державною адміністрацією Чернігівської області та Фермерським господарством "ЛЕО І ПАРТНЕРИ" (зареєстрованого в управлінні Держкомзему у ОСОБА_1 районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.12.2012 №07151);

- вважати укладеною додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди землі від 25.12.2012 площею 24,3452 га, кадастровий номер :68:168:0002, розташованої на території земель Білейківської сільської ради Козелецького району, що складається з невитребуваних земельних часток (паїв) №292, 293, 294, 295, 296, 297, 298, 299 (зареєстрованого в управлінні Держкомзему у ОСОБА_1 районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.12.2012 №07151), укладених між ОСОБА_1 районною державною адміністрацією Чернігівської області та Фермерським господарством "ЛЕО І ПАРТНЕРИ" на умовах поданого Фермерським господарством "ЛЕО І ПАРТНЕРИ" проекту.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконною відмовою в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі, порушенням переважного права позивача на укладення договору оренди землі на новий строк.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.05.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі 927/312/18 та призначено підготовче судове засідання на 21.06.2018.

06.06.2018 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 05.06.2018 № 01-29/862, у якому відповідач щодо позовних вимог заперечує у повному обсязі, зазначивши, що позивач неодноразово звертався до ОСОБА_1 районної державної адміністрації з клопотаннями про поновлення дії договору, однак між сторонами не було досягнуто домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов, про що письмово повідомлялося позивача із посиланням на ч. 4, 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та інших підстав. Відповідач вказує, що відповідно до листа відділу у ОСОБА_1 районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №32-25-0.27-246/106-18 від 05.06.2018 нормативно-грошова оцінка земельної ділянки паю (рілля) із земель колишнього КСП ім. Чапаєва на території Білейківської сільської ради станом на 01.01.2017 становить 45179 грн. 86 коп., що більшою у порівнянні з нормативно-грошовою оцінкою, зазначеною у п.5 договору, що, в свою чергу, є обовязковою підставою перегляду такої істотної умови договору, як орендна плата із зазначенням розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, її узгодження сторонами в додаткових угодах до договору. Пунктом 13 договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається один раз на три роки у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції. За період дії договору, як вказує у відзиві відповідач, розмір орендної плати не переглядався. Присвоєння одного кадастрового номеру :68:168:0002) земельним часткам (паям) №292, 293, 294, 295, 296, 297, 298, 299 загальною площею 24,3452 га, на думку відповідача, суперечить нормам земельного законодавства. Відповідач вважає, що розроблена документація мала б містити відомості про присвоєння кожній земельній ділянці (паю) кадастрового номеру, оскільки це різні обєкти оренди та у разі витребування власником хоча б однієї земельної частки (паю) присвоєний кадастровий номер скасовується. Крім того, відповідач у відзиві вказує, що позивач продовжує незаконно використовувати земельну ділянку, оскільки листом райдержадміністрації від 06.02.2018 № 01-22/220 останнього повідомлено, що у звязку з закінченнями дії договорів оренди землі, укладених 25.12.2012, ФГ "ЛЕО І ПАРТНЕРИ" зобовязане повернути ОСОБА_1 РДА земельну ділянку.

20.06.2018 від позивача на адресу суду надійшли письмові заперечення на відзив від 16.06.2018 №18, у яких позивач, ознайомившись з відзивом відповідача, вважає його необґрунтованим та таким, що суперечить законодавству та практиці Верховного Суду. На думку позивача, посилання відповідача на те, що умови договору не переглядались протягом строку його дії, не є підставою для відмови у продовженні його дії, адже сам відповідач не надсилав жодної пропозиції про перегляд договору. Посилання відповідача на присвоєння кадастрових номерів та суперечність з приписами правових актів не може бути взято до уваги, оскільки в оренду передано цілісний земельний масив, якому присвоєно кадастровий номер, що не суперечить законодавству. Також позивач вказує, що не має змоги повноцінно використовувати земельну ділянку та зазнає через це збитків. Позивачем зазначено, що відповідач, відмовляючи у продовженні строку дії договору, не вказав жодного порушення орендарем приписів діючого законодавства або умов договору, про що відсутні офіційно складені документи, а відповідачем лише зазначено, що він не погоджується із умовами, викладеними у листах-повідомленнях та проектах додаткових угод. Позивач вважає, що законні права ФГ "ЛЕО І ПАРТНЕРИ" підлягають захисту шляхом визнання незаконною відмови відповідача у поновленні договору та укладенні додаткової угоди про поновлення терміну дії договору на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені договором.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2018 строк підготовчого провадження продовжено до 21.08.2018 та підготовче засідання відкладено.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 31.07.2018 про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Господарського суду Чернігівської області, на підставі п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду 01.08.2018 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 927/312/18. За результатами повторного автоматизованого розподілу зазначену господарську справу передано на розгляд судді Демидовій М.О.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 06.08.2018 справу № 927/312/18 прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.08.2018.

У підготовче засідання 28.08.2018 прибули повноважні представники позивача та відповідача у справі.

28.08.2018 судом закрито підготовче провадження у справі № 927/312/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.09.2018, явка представників учасників судового процесу обов'язковою не визнавалась, про що зазначено у протоколі судового засідання від 28.08.2018.

У судове засідання 11.09.2018 прибули повноважні представники позивача та відповідача у справі.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач щодо позовних вимог заперечив.

11.09.2018,02.10.2018 відповідно до ч. 2, 6 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошувались перерви у судовому засіданні до 02.10.2018, 09.10.2018 відповідно.

У судове засідання 09.10.2018 прибув повноважний представник відповідача у даній справі.

Позивач в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено наявною у справі розпискою представника позивача.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній доказами та матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

25.12.2012 між ОСОБА_1 районною державною адміністрацією Чернігівської області (орендодавець) та Фермерським господарством "ЛЕО І ПАРТНЕРИ" (орендар) укладено договір оренди землі (далі Договір), відповідно до умов п.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер :68:168:0001, з земель колективної власності колишнього КСП ім. Чапаєва, яка знаходиться на території Білейківської сільської ради.

Відповідно до п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка з невитребуваних земельних часток (паїв № 292, 293, 294, 295, 296, 297, 298, 299), загальною площею 24,3452 га рілля.

Відповідно до п.8 договору він укладається строком на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на його поновлення на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) визначена управлінням Держкомзему у ОСОБА_1 районі № 01-36/3427 від 12.11.2012 та становить 30142 грн 51 коп. (п. 5 Договору).

Відповідно до п. 9 договору орендна плата вноситься у грошовій формі у розмірі 3% нормативної грошової оцінки землі, що складає 7234 грн. 20 коп.

Як зазначено у п. 11 договору, орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця.

Згідно із п.13 договору розмір орендної плати переглядається один раз в три роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендної земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Як передбачено п.15 договору, земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Пунктом 16 договору передбачено, що цільове призначення земельної ділянки: землі сільськогосподарського призначення.

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі (п. 20 договору).

Відповідно до п. 36 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов Договору спір розвязується у судовому порядку.

Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленого законом; ліквідації юридичної особи - орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом, придбанням орендарем земельної ділянки у власність (п.37 договору).

Пунктом 39 договору передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому випадку не допускається.

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 43 договору).

Договір зареєстрований в управлінні Держкомзему у ОСОБА_1 районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.12.2012 за № 07151.

Фермерське господарство "ЛЕО І ПАРТНЕРИ" листом № 9 від 19.10.2017 звернулося до ОСОБА_1 державної адміністрації щодо поновлення Договору терміном на 10 років до моменту витребування земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ОСОБА_1 районної державної адміністрації № 01-17/1769 від 20.11.2017 позивачу було відмовлено у поновленні договору на новий термін та розяснено, що у відповідності до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар повинен подавати проект додаткової угоди, однак ця вимога не була дотримана позивачем.

04.12.2017 позивач повторно звернулося до ОСОБА_1 районної державної адміністрації із заявою №14 від 04.12.2017 про поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки. У заяві позивачем зазначалося, що на виконання вимог ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 20.11.2017 № 01-17/1769 господарство надає проект додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки площею 24,3452 га, кадастровий номер :68:168:0001, розташованої на території Білейківської сільської ради Козелецького району та складається з невитребуваних земельних часток (паїв) № 292, 293, 294, 295, 296, 297, 298, 299 від 25.12.2017 з 26.12.2017 на 10 (десять) років. До заяви було додано проект додаткової угоди, копію витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, копію договору оренди землі від 25.12.2012 та витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку.

ОСОБА_1 районна державна адміністрація листом № 01-17/1967 від 20.12.2017 повторно відмовила ФГ "ЛЕО І ПАРТНЕРИ" у задоволенні клопотання щодо продовження дії договору, пояснюючи це тим, що дефіцит місцевого бюджету на наступний рік вказує про необхідність збільшення розміру орендної плати, а строк дії договору оренди земельної ділянки, якими є невитребувані частки паї, мав би бути меншим, ніж 10 років. ОСОБА_1 районною державною адміністрацєю також було зазначено, що розмір орендної плати переглядається один раз у три роки у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі в наслідок інфляції (пункт 13 договору). Зазначені умови договору оренди землі не були дотримані сторонами протягом його дії, а саме у звязку із зміною розмірів земельного податку їх розмір не переглядався та не укладалися додаткові угоди. Додатково відповідачем повідомлено, що за інформацією управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації Фермерське господарство "ЛЕО І ПАРТНЕРИ" не використовує земельні ділянки за цільовим призначенням, а надало їх у користування третій особі.

Після закінчення дії договору позивач повторно звернувся відповідача із заявою №1 від 22.01.2018 щодо поновлення дії договору. До заяви повторно додано проект додаткової угоди за якою позивач мав намір поновити дію договору терміном на 7 років та встановити орендну плату у розмірі 12% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

06.02.2018 листом ОСОБА_1 районної державної адміністрації №01-22/220 позивачеві повторно відмовлено у задоволенні заяви щодо продовження дії договору із посиланням на ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Враховуючи, що відповідачем не було укладено додаткову угоду до договору оренди землі, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Аналіз змісту укладеного сторонами договору свідчить про те, що між сторонами у справі виникли правовідносини з оренди землі.

За змістом ст.792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч.4 ст.148 Господарського кодексу України правовий режим використання окремих видів природних ресурсів (землі, вод, лісів, надр, атмосферного повітря, тваринного світу) встановлюється законами.

Згідно із ч.2 ст.151 Господарського кодексу України порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

В силу ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду землі» (далі за текстом - Закон) відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.1 Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із ст.13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ч.1 ст.19 Закону строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

В силу ч.1 договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Порядок і умови поновлення договору оренди землі врегульовані ст.33 Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з даним позовом до суду, оскільки вважає, що набув право на поновлення договору оренди, проте, відповідачем всупереч чинному законодавству, не укладено додаткову угоду про поновлення такого договору.

Правовою підставою даного позову позивачем визначено ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ч.1-5 ст.33 Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (ч.1 ст.33 Закону).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч.2 ст.33 Закону).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч.3 ст.33 Закону).

Як встановлено судом під час розгляду спору, позивач листом № 9 від 19.10.2017 звернувся до відповідача щодо поновлення Договору , проте не додав до листа передбаченого законом проекту додаткової угоди до договору. 04.12.2017, тобто у передбачений договором та законом строк, позивач повторно звернувся до відповідача із заявою №14 від 04.12.2017 про поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки. У заяві позивачем зазначалося, що на виконання вимог ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 20.11.2017 № 01-17/1769 господарство надає проект додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки площею 24,3452 га, кадастровий номер :68:168:0001, розташованої на території Білейківської сільської ради Козелецького району та складається з невитребуваних земельних часток (паїв) № 292, 293, 294, 295, 296, 297, 298, 299 від 25.12.2017 з 26.12.2017 на 10 (десять) років. До заяви було додано проект додаткової угоди, копію витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, копію договору оренди землі від 25.12.2012 та витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч.5 ст.33 Закону).

Листом № 01-17/1967 від 20.12.2017 відповідач не погодився на укладення вказаної додаткової угоди з мотивів необхідності збільшення орендної плати за земельну ділянку.

Таким чином, сторони договору не дійшли згоди щодо умов його продовження, незважаючи на своєчасність надання позивачем у справі листа-пропозиції та відповідної додаткової угоди про продовження строку дії договору оренди землі.

Відповідно до положень ст.33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Як встановлено ч. 4 ст. 33 Закону, при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Після закінчення дії договору позивач повторно звернувся до відповідача із заявою №1 від 22.01.2018 щодо поновлення дії договору. До заяви повторно додано проект додаткової угоди за якою позивач мав намір поновити дію договору терміном на 7 років та встановити орендну плату у розмірі 12% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Повторно запропонований проект додаткової угоди правомірно не був взятий відповідачем до уваги, оскільки наданий вже після закінчення строку дії договору (ч. 2 ст. 33 Закону).

Під час вирішення спору суд бере до уваги положення ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», факт дотримання передбаченої наведеними нормами процедури поновлення договору оренди землі та встановлює наявність чи відсутність порушення переважного права особи на поновлення договору оренди на новий строк.

Для застосування ч.1 ст.33 Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність в сукупності таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18.10.2017 у справі №904/8337/16.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Аналіз наведених вище норм Закону, а також фактичні обставини справи свідчать про недостатність умов для укладення додаткової угоди до договору оренди землі, оскільки відповідач не надав своєї згоди на укладення додаткової угоди.

Жодна з наведених норм не містить вказівки на обовязок відповідача укласти додаткову угоду до договору оренди за будь-яких запропонованих позивачем умов. Відповідач у даному випадку має свободу волі і має право погодитися або заперечити проти укладення додаткової угоди.

В свою чергу, позивач має право звернутися до суду з вимогою про зобовязання укласти відповідну додаткову угоду, якщо вважає таку відмову безпісдтавною.

Під час вирішення спору судом враховується також те, що позивачем у справі взагалі не конкрентизовано умов, які має містити додаткова угода до договору.

Так, позовна заява містить вимогу "вважати укладеною додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди землі від 25.12.2012 площею 24,3452 га, кадастровий номер :68:168:0002, розташованої на території земель Білейківської сільської ради Козелецького району, що складається з невитребуваних земельних часток (паїв) №292, 293, 294, 295, 296, 297, 298, 299 (зареєстрованого в управлінні Держкомзему у ОСОБА_1 районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.12.2012 №07151), укладених між ОСОБА_1 районною державною адміністрацією Чернігівської області та Фермерським господарством "ЛЕО І ПАРТНЕРИ" на умовах поданого Фермерським господарством "ЛЕО І ПАРТНЕРИ" проекту". В подальшому позивачем дану позовну вимогу конкретизовано не було.

Враховуючи те, що позивачем відповідачеві було надано кілька проектів додаткової угоди із різними умовами (з листом № 14 від 04.12.2017 і з листом №1 від 22.01.2018), суд позбавлений процесуального права самостійно визначити, яку саме додаткову угоду має на увазі позивач.

Таким чином, позовна вимога про укладення додаткової угоди не підлягає задоволенню внаслідок її неконкретизованості.

Щодо вимоги про визнання незаконною відмови ОСОБА_1 районної державної адміністрації Чернігівської області, викладеної у листах від 20.11.2017 №01-17/1769, 20.12.2017 №01-17/1967 та 06.02.2018 №01-22/220, у поновленні договору оренди землі від 25.12.2012, суд зазначає, що вказаний спосіб захисту не має своїм наслідком фактичне поновлення порушеного, на думку позивача, права на укладення додаткової угоди; крім того, позивачем не доведено протиправність вказаної відмови відповідача, оскільки можливість такої відмови передбачено ст. 33 Закону.

За таких обставин у задоволенні вимоги про визнання незаконною відмови ОСОБА_1 районної державної адміністрації Чернігівської області, викладеної у листах від 20.11.2017 №01-17/1769, 20.12.2017 №01-17/1967 та 06.02.2018 №01-22/220, у поновленні договору оренди землі від 25.12.2012 слід відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий зір покладається на позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, під час подання позову до господарського суду позивачем судовий збір не сплачено і за клопотанням позивача судом ухвалою від 21.05.2018 відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

В судовому засіданні під час розгляду справи по суті позивачем доказів сплати судового збору не надано.

Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України судовий збір належить до судових витрат, розмір, порядок сплати, повернення і звільнення від сплати якого регулюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Згідно із ч.1 ст.4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З огляду на предмет позову, дана позовна заява носить немайновий характер.

За змістом ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року в розмірі 1762грн.

При цьому відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Оскільки позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру, за її подання підлягав сплаті судовий збір у розмірі 3524грн., який і підлягає стягненню з позивача.

Керуючись ст.13, 14, 73, 74, 123, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.У задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

2. Стягнути з Фермерського господарства «ЛЕО І ПАРТНЕРИ», вул.1-го Травня, 26, с.Шами, Козелецький район, Чернігівська область, 17004 (ідентифікаційний код 32154677) в доход Державного бюджету (Отримувач: УК у м.Чернігові/м. Чернігів 22030101, , рахунок 3035 в Казначействі України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (ДСА України, 050), наявність відомчої ознаки: « 83» Господарські суди) 3524грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення підписано 22.10.2018 внаслідок відпустки судді Демидової М.О. 19.10.2018.

Суддя Демидова М.О.