ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2018м. ДніпроСправа № 904/3572/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Калиниченко Л.М. за участю секретаря судового засідання Бондаренко О.М.

за позовом ОСОБА_1, АДРЕСА_1 гуртожиток, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", 49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, 31,

про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на загальну суму 69 748, 71грн.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

09.08.2018р. громадянин ОСОБА_1, м.Дніпро (далі - позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача про поновлення процесуального строку, стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на загальну суму 69 748, 71грн.

Ухвалою господарського суду від 09.08.18р. позовну заяву прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 27.09.18р., зобов'язано відповідача надати відзив на позов, докази в обґрунтування заперечень, контррозрахунок стягуваної суми.

27.09.18р. господарський суд Дніпропетровської області виніс ухвалу, якою закрив підготовче провадження та призначив справу для судового розгляду по суті на 23.10.2018р. на 09:50год.

З 15.12.17р. набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України в редакції від 03.10.2017р.

Як зазначено у пункті 9 Прикінцевих та перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, з 15.12.2017р. вказана справа має розглядатися за правилами Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII).

У зв'язку зі складністю та категорією даної справи, подальший її розгляд відбуватиметься за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи стадію вирішення даного спору (до набрання новим ГПК України законної сили), яка відповідає стадії підготовчого провадження, а саме визначенню обставин справи, які підлягають встановленню, та зібранню відповідних доказів, суд розпочав слухання справи зі стадії підготовчого провадження.

У судове засідання позивач та представник відповідача не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно відповідача господарським судом Дніпропетровської області 11.06.15р. порушено провадження у справі № 904/4592/15 про банкрутство, на даний час провадження перебуває на стадії розпорядження майном.

Згідно з частиною четвертою статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про стягнення заробітної плати. Аналогічні положення містяться в пункті 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач 15.04.2011р. був прийнятий на роботу до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод".

Наказом №51 від 28.04.2017р. позивача було звільнено з підприємства за власним бажанням.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в всупереч вимогам КЗпП України, відповідач не виплачує позивачу заробітну плату.

Як вбачається з довідки відповідача №49-р/253 від 04.07.2018р. загальна сума заборгованості відповідача перед ОСОБА_1 по заробітній платі становить 12 489, 00грн.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Згідно ч.5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Відповідачем не надано доказів виплати позивачу заробітної плати, що належить йому від підприємства, з огляду на що, господарський суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 12 489, 00, 00грн., яка саме зазначена позивачем в позовній заяві.

Окрім цього, 27.09.2018р. до господарського суду від відповідача надійшов відзив за № 53/юр від 26.09.2018р. на позовну заяву, в якій позивач визнає у повному обсязі заборгованість по заробітній платі у розмірі 12 489,00грн.

У поданій позовній заяві позивач просить суд стягнути з боржника середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 57 259, 71грн.

27.09.18р. до господарського суду Дніпропетровської області ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" надано довідку за №49-р/317 від 18.08.2018р., в якій зазначено суму остаточного розрахунку перед ОСОБА_1

З відзиву вбачається, що відповідач частково визнає суму компенсації за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 57 259,71грн., а саме, компенсація за час затримки розрахунку за період з 28.04.2017р. по 08.08.2018р. складає 316 робочих днів, а не 317 робочих днів, тому визнає 57 079,08грн. (середньодобовий заробіток 180, 63грн. х 316 робочих днів).

Дослідивши матеріали справи судом з'ясовано, що позивачем було допущено арифметичну помилку при розрахунку робочих днів.

Станом на 23.10.2018р. до господарського суду Дніпропетровської області від позивача жодних заперечень не надходило.

Стосовно стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, господарський суд зазначає наступне.

Так, статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство повинно виплати працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Обчисленні середньої заробітної плати для нарахування компенсації за час затримки працівникові всіх належних йому сум, проводиться у відповідності до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100, виходячи з виплати за останній 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Нарахування виплат провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарі) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абз. 1 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р.).

Приписами п. 20 постанови пленуму Верховного суду України № 13 від 24.12.1999р. встановлено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підстава ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доводе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Виходячи з викладеного, господарський суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 57 079,08грн.

Враховуючи вищенаведене, заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заробітної плати та компенсації середнього заробітку за несвоєчасній розрахунок при звільненні задовольняються господарським судом на загальну суму 69 568,08грн., яка складається з:

- заборгованості по заробітній платі у сумі12 489, 00грн.;

- середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 57 079,08грн.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1 762,00грн. слід віднести на відповідача, стягнувши його в доход державного бюджету України.

Враховуючи вищеозначене, керуючись ст.ст. 94, 97, 115 КЗпП, ст.ст. 20, 129, 194, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд 31, ) на користь ОСОБА_1, АДРЕСА_1 гуртожиток, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 заробітну плату невиплачену при звільненні у розмірі 12 489 (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят дев'ять) гривень 00 копійок, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 28.04.2017р. по 08.08.2018р. у розмірі 57 079 (п'ятдесят сім тисяч сімдесят дев'ять) гривень 08 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд 31, ) на користь державного бюджету (одержувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , рахунок отримувача 6001, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

В решті вимог - відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.10.2018р.

Суддя Л.М. Калиниченко