УХВАЛА

м. Київ

04.10.2018Справа № 910/1308/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Жука В.М., розглянувши матеріали справи №910/1308/16

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Товстеньківський крохмальний завод»

на дії Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Товстеньківський крохмальний завод»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіара Компані», Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал-Рент», Чортківського міськрайонного управління юстиції у Тернопільській області, Міністерства юстиції України

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном

за участі представників:

від позивача - не з'явився;

(скаржника)

від відповідача 1 - не з'явився;

від відповідача 2 - не з'явився;

від відповідача 3 - не з'явився;

від відповідача 4 - не з'явився;

від ВДВС - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Товстеньківський крохмальний завод» звернулось зі скаргою на дії Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що із автоматизованої системи виконавчого провадження, 31.01.2018 останньому стало відомо про те, що 29.01.2018 Тернопільським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відкрито виконавче провадження за №55628408 в якому боржником визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Товстеньківський крохмальний завод». Скаржник зазначає, що постанова про відкриття вказаного виконавчого провадження на адресу боржника не надходила, що свідчить про порушення державним виконавцем положень Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, скаржник зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Товстеньківський крохмальний завод» зареєстроване за адресою зареєстровано за адресою: Тернопільська обл., Чортківський р-н., с. Товстеньке, вул. Центральна, буд.57, а відтак, функції Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області не поширюються на територію Чортківського району Тернопільської області, де зареєстровано боржника. Таким чином, скаржник стверджує, що державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження не було перевірено місце реєстрації боржника, що призвело до відкриття виконавчого провадження не за місцем реєстрації або місцем знаходження майна боржника, чи порушено норми Закону.

На підставі викладеного скаржник просить суд визнати незаконними дії Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №55628408 від 29.01.2018, а також визнати незаконною та скасувати вказану постанову.

За приписами ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч.1 ст.342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.02.2018 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Товстеньківський крохмальний завод» прийнято до провадження, провадження у справі №910/1308/16 з розгляду вказаної скарги зупинено до повернення матеріалів справи до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.09.2018 провадження у справі №910/1308/16 з розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Товстеньківський крохмальний завод» на дії Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області поновлено, розгляд скарги призначено на 04.10.2018.

Представник позивача (скаржника) в судове засідання не з'явився, жодних додаткових пояснень з приводу поданої скарги не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представники відповідачів 1-4 в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Представник ВДВС в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, матеріалів виконавчого провадження на вимогу суду не надав, жодних пояснень по суті розглядуваної скарги суду не направив, хоча про час та місце розгляду скарги був повідомлений у встановленому законом порядку.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Законом України «Про виконавче провадження» регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

В силу ст.1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Звертаючись із розглядуваною скаргою скаржник стверджує, що державним виконавцем неналежним чином вчинялись виконавчі дії щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, внаслідок чого останнім порушено вимоги чинного законодавства.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.2 зазначеної статті Закону, виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно приписів ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев'ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 5 вказаної статті Закону визначено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

В той же час, суд зазначає, що доводи скаржника стосовно того, що постанова Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про відкриття виконавчого провадження №55628408 від 29.01.2018 на адресу реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Товстеньківський крохмальний завод» взагалі не надходила, а також що функції Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області не поширюються на територію Чортківського району Тернопільської області, де зареєстровано боржника, взагалі не підтверджуються жодними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст.74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Так, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії.

В той же час, скаржником не надано жодних копій документів, що стосуються відкриття та здійснення оскаржуваного виконавчого провадження та підтверджували б доводи скаржника.

Скаржником не доведено, що державним виконавцем не вчинялось жодних дій для повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, не надано доказів відсутності майна на території, на яку поширюються функції Тернопільського районного відділ ДВС, також скаржником жодними документами не доведено обґрунтованості своїх тверджень, стосовно того, що державним виконавцем вчинялись дії, передбачені ч.5 ст.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження».

Матеріали розглядуваної скарги містять лише витяг з автоматизованої системи виконавчих проваджень, з якого вбачається, що 29.01.2018 Тернопільським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55628408. У вказаному виконавчому провадженні зазначено боржником - Товариство з обмеженою відповідальністю «Товстеньківський крохмальний завод» та стягувачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Тіара Компані».

Крім того, суд зазначає, що дійсно позивачем та відповідачем-1 у даній справі є вказані юридичні особи, проте наданий скаржником витяг не містить жодної інформації про те, що оскаржуване виконавче провадження було відкрито в межах виконання судового рішення у розглядуваній справі.

Суд зазначає, що обов'язок доказування обставин на які посилається скаржник, відповідно до вимог чинного законодавства покладено саме на скаржника, судом не можуть бути прийняті до уваги самі лише посилання скаржника на можливе порушення державним виконавцем його прав, які не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Товстеньківський крохмальний завод» на дії Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо відкриття виконавчого провадження №55628408 від 29.01.2018.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.232, 233, 234, ст.ст.339-343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Товстеньківський крохмальний завод» на дії Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Дата підписання: 08.10.2018.

Суддя Я.В. Маринченко