УХВАЛА

18 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 903/182/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Баранець О.М., Студенець В.І.,

розглянувши касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Агрофірма "Луга-Нова" Приватного підприємства "Універсам"

на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 14.09.2018

(головуючий - Демидюк О.О., судді: Павлюк І.Ю., Савченко Г.І.)

про виправлення описки, арифметичної помилки

у справі №903/182/15

за позовом Фізичної особи-підприємця Власюка Василя Тихоновича (правонаступника Фізичної особи-підприємця Ковальського Степана Лукича)

до Дочірнього підприємства "Агрофірма "Луга-Нова" Приватного підприємства "Універсам"

про стягнення 510 280,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.09.2018 заяву Дочірнього підприємства "Агрофірма "Луга-Нова" Приватного підприємства "Універсам" (далі - ДП "Агрофірма "Луга-Нова" ПП "Універсам") про виправлення описки, арифметичної помилки задоволено. Виправлено допущену в ухвалі Рівненського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 у справі №903/182/15 описку. Зазначено, що у тексті описової частини ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 (абзаци 13, 16) дату заяви ДП "Агрофірма "Луга-Нова" ПП "Універсам" про додаткове судове рішення слід читати "22.11.2017".

Не погоджуючись з вказаною ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.09.2018, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на цю ухвалу. Доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги скаржником не подано.

Доводи ДП "Агрофірма "Луга-Нова" ПП "Універсам" у касаційній скарзі зводяться до того, що судом апеляційної інстанції розглянуто заяву про виправлення описки без витребування матеріалів справи із суду першої інстанції та виправлено описку в даті заяви відповідача про додаткове рішення з "23.11.2017" на "22.11.2017", в той час як вхідною датою суду було 23.11.2017, що на думку скаржника є порушенням норм процесуального права, зокрема п. 17.9 Перехідних положень ГПК України.

Як Суд вбачає з матеріалів справи, в ній наявна заява відповідача від 22.11.2017 №22/11 про додаткове судове рішення, в якій відповідач просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Заява ДП "Агрофірма "Луга-Нова" ПП "Універсам" за вихідним номером 22/11 від 22.11.2017 про додаткове судове рішення зареєстрована Рівненським апеляційним господарським судом в день її надходження 23.11.2017 з проставленням реєстраційного штампу суду з вхідними номером та датою.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду 30.01.2018 відмовлено в задоволенні заяви ДП "Агрофірма "Луга-Нова" ПП "Універсам" про додаткове судове рішення щодо розподілу судових витрат за подану апеляційну скаргу у справі №903/182/15.

В описовій частині цієї ухвали датою поданої заяви зазначено 23.11.2017.

В подальшому відповідачем подано до суду заяву про виправлення описки, арифметичної помилки, в якій заявник просив виправити допущені в ухвалі від 30.01.2018 описки, а саме вказати правильну дату заяви про додаткове судове рішення від 22.11.2017 за номером 22/11, мотивуючи заяву тим, що підприємство не має можливості подати касаційну скаргу на вказану ухвалу, оскільки не може правильно ідентифікувати заяву.

Приймаючи ухвалу від 14.09.2018 та вносячи виправлення в ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 30.01.2018, апеляційним судом з'ясовано, що в абзацах 13, 16 ухвали від 30.01.2018 помилково зазначено дату заяви ДП "Агрофірма "Луга-Нова" ПП "Універсам" щодо розподілу судових витрат - "23.11.2017" замість правильної "22.11.2017".

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 243 ГПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження.

Проаналізувавши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що в даному випадку описку судом апеляційної інстанції виправлено правильно.

У зв'язку з викладеним, суд апеляційної інстанцій цілком обґрунтовано постановив ухвалу, що є предметом оскарження.

Водночас Верховний Суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до частини 3 статті 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Як зазначено вище, ДП "Агрофірма "Луга-Нова" ПП "Універсам" було ініціатором виправлення описки. Товариству було достеменно відомо реквізити поданої ним заяви про виправлення описки. Зазначаючи в касаційній скарзі про помилковість позиції апеляційного суду при задоволенні заяви відповідача та виправленні описки (щодо виправлення дати заяви, з якою звертався відповідач) та необхідність зазначення вхідних реквізитів заяви (проставлених судом) про виправлення описки, за відсутності в описовій частині посилання на вхідні реквізити такої заяви, свідчить про надуманість та безпідставність доводів відповідача.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі було порушено 23.02.2015.

На час прийняття цієї ухвали Верховним Судом спір по суті не вирішено.

Крім того, скаржник неодноразово звертався зі скаргами до судів вищих інстанцій на судові рішення, які не могли бути предметом оскарження, що мало наслідком постановлення ухвал про відмову у прийнятті відповідної скарги.

Про ці обставини було зазначено у постанові Верховного Суду від 01.06.2018. При цьому, у постанові Верховного Суду скаржника було попереджено про те, що подальші дії скаржника, направлені на подання завідомо безпідставних скарг, можуть бути розцінені Верховним Судом як зловживання процесуальними правами з наступним застосуванням санкцій за такі дії, передбачених главою 9 Господарського процесуального кодексу України.

Як зазначалося вище, подання касаційної скарги, яка є предметом розгляду, також є безпідставним. Крім того, за подану касаційну скаргу від 20.09.2018 судовий збір відповідачем не сплачено, що свідчить про намагання скаржника ще більше затягнути розгляд цієї справи, оскільки несплата судового збору за подання касаційної скарги мало б наслідком залишення касаційної скарги без руху та надання часу скаржнику для усунення недоліків.

Отже, звернення із завідомо безпідставною та з недотриманням вимог ГПК України касаційною скаргою, Верховний Суд визнає зловживанням процесуальними правами, що спрямоване на свідоме, невиправдане затягування судового процесу, оскільки така скарга не має на меті прагнення до реального захисту своїх прав, натомість порушує права інших учасників справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що роллю національних судів є організація судових проваджень таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010), а запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (рішення у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про застосування до Дочірнього підприємства "Агрофірма "Луга-Нова" Приватного підприємства "Універсам", за зловживання процесуальними правами, заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3 524,00 грн.

Відповідно до частини 5 статті 135 ГПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Листом Державної судової адміністрації України №11-12948/18 від 12.07.2018 повідомлено реквізити рахунку для зарахування надходжень від сплати штрафу (як засобу процесуального примусу) на користь держави:

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні/Печерс. р-н/21081100;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Код банку отримувача (МФО): 899998;

- Рахунок отримувача: 6007;

- Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Керуючись статтями 135, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Агрофірма "Луга-Нова" Приватного підприємства "Універсам" на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 14.09.2018 у справі № 903/182/15 залишити без розгляду.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Агрофірма "Луга-Нова" Приватного підприємства "Універсам" (місцезнаходження: 45325, Волинська обл., Іваничівський район, село Мишів; ідентифікаційний код 31979873) в дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ідентифікаційний код 26255795) штраф у розмірі 3524,00 грн (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні).

3. Оригінал ухвали направити Державній судовій адміністрації України.

4. Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя І. Ткач

Судді О. Баранець

В. Студенець