ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.10.2018м. ДніпроСправа № 904/11942/16

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Максал", м. Миколаїв, про заміну сторони виконавчого провадження у справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнум-Агро", м. Дніпро

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Володарське Агро", м. Ромни Сумської області

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Екс", м. Боярка Києво-Святошинського рай

про стягнення 7709106,14 грн

Суддя Воронько В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Батир Б.В.,

у присутності представників:

від ТОВ "Нова Кебета": представник ОСОБА_2, довіреність від 12.10.2018;

від стягувача (заявника): не з'явився;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився,

розглянувши матеріали заяви, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи: 20.12.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Магнум-Агро" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Володарське Агро" (далі - 1-го відповідача) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Біотек" (далі - 2-го відповідача), у якому заявив вимогу про:

солідарне стягнення з обох відповідачів 50000,00 грн основного боргу за основним договором поставки № 1510/2016 від 15.10.2016, забезпеченого порукою відповідно до договору поруки від 15.10.2016;

з 2-го відповідача 7252230,95 грн основного боргу за договором поставки № 1510/2016 від 15.10.2016, інфляційних нарахувань у сумі 46910,69 грн, пені у сумі 98837,41 грн, 3% річних у сумі 10496,00 грн за додатковою угодою №1 від 15.10.2016 до основного договору, а також інфляційних нарахувань у сумі 84529,47 грн, пені у сумі 150890,49 грн та 3% річних у сумі 16211,13 грн за додатковою угодою 2 від 25.10.2016 до основного договору.

Рішенням суду від 01.02.2017, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.04.2017, позов задоволено частково, а саме: присуджено до солідарного стягнення з 1-го та 2-го відповідачів на користь позивача основний борг у сумі 49400,00 грн; присуджено з 2-го відповідача на користь позивача основний борг у сумі 7252230,95 грн, пеню у сумі 248727,90 грн, 3% річних у сумі 26707,13 грн, інфляційні нарахування у сумі 131440,16 грн; провадження у справі в частині солідарного стягнення основного боргу у розмірі 600,00 грн припинено; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

З метою примусового виконання рішення на користь стягувача судом було видано відповідні накази від 12.04.2017.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.06.2017 рішення попередніх інстанцій також залишено без змін.

Ухвалою від 07.08.2018 суд замінив у виконавчому провадженні № 53784106 стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю "Магнум-Агро" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Максал".

08.10.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Максал" звернулося до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні стягувача, посилаючись на укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова Кебета" договір про відступлення права вимоги (цесії) № П011018 від 01.10.2018, за яким ТОВ "Нова Кебета", як цесіонарій та новий кредитор набув право вимоги за договором поставки № 1510/2016 від 15.10.2016.

Ухвалою від 11.10.2018 заяву прийнято до розгляду у судовому засіданні на 18.10.2018.

Стягувач та боржник не забезпечили участі своїх представників у судовому засіданні без пояснення причин. Суд наголошує на тому, що ним здійснені всі необхідні заходи до повідомлення учасників справи про розгляд цієї заяви у відповідності до норм ГПК України, про що свідчать телефонограми наявні в матеріалах справи, а також проставлений на звороті відповідної ухвали від 11.10.2018 штемпель суду про відправлення вихідної кореспонденції.

У призначену судом дату розгляду вищевказаної заяви прибув представник ТОВ "Нова Кебета", який на виконання вимог ухвали суду від 11.10.2018 надав інформацію про стан виконавчого провадження.

За змістом ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Отже, враховуючи приписи чинного законодавства, розглянувши заяву стягувача про заміну сторони виконавчого провадження за відсутності стягувача та боржника за наявними матеріалами у справі, суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 18 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Оскільки виконання рішення суду є невід'ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Законом України "Про виконавче провадження", зокрема п. 5 ст. 15 визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічна норма встановлена і у ст. 334 ГПК України, відповідно до якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відтак, заміна стягувача у виконавчому провадженні можлива лише за рішенням суду на підставі його правонаступництва.

01.10.2018 між стягувачем (далі - цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова Кебета" (далі - цесіонарій) був підписаний договір відступлення права вимоги (цесії) № П011018, за умовами п. 1.1 якого згідно з цим договором цедент передає цесіонарію за плату право вимоги за договором поставки № 1510/2016 від 15 жовтня 2016 року, який було укладено між цедентом та товариством з обмеженою відповідальність "Науково-виробниче підприємство "Біотек" (нова назва - товариство з обмеженою відповідальність "ОСОБА_1 ЕКС", , юридична адреса: 08154, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Білогородська, буд. 21), надалі іменується боржник.

Пунктом 1.2 договору сторони передбачили, що цесіонарій отримує право вимагати від боржника виконання таких зобов'язань:

- сплата суми боргу за договором поставки № 1510/2016 від 15 жовтня 2016 року у розмірі 7252230,95 грн;

- сплата пені за невиконання зобов'язань за договором поставки № 1510/2016 від 15 жовтня 2016 року у розмірі 248727,90 грн;

- сплата 3% річних у зв'язку з простроченням грошового зобов'язання за договором поставки № 1510/2016 від 15 жовтня 2016 року у розмірі 26707,13 грн;

- сплата інфляційних нарахувань у зв'язку з простроченням грошового зобов'язання за договором поставки № 1510/2016 від 15 жовтня 2016 року у розмірі 131440,16 грн.

Отже, до цесіонарія перейшли усі, без обмеження, права на всі платежі за договором поставки № 1510/2016 від 15.10.2016, а відтак, цесіонарій займає місце цедента в зобов'язаннях, що виникли з договору поставки в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення договору відступлення права вимоги.

Доказів виконання грошового зобов'язання, як на момент укладення договору відступлення права вимоги № П190717/01 від 19.07.2017, так і на момент розгляду цієї заяви про заміну сторони виконавчого провадження, в матеріалах справи відсутні.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового процесу та ст.ст. 52, 334 ГПК України не містять вичерпного переліку підстав заміни сторони, зокрема, і на стадії виконавчого провадження.

В силу приписів ч. 1 ст. 52 ГПК України, процесуальне правонаступництво може здійснюватись і при заміні боржника або кредитора в зобов'язанні.

Статтею 513 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)) визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України).

Пунктом 3.3 договору про відступлення права вимоги (цесії) сторони погодили, що цедент зобов'язаний повідомити боржника про те, що відбулося відступлення прав протягом семи днів із дня укладання цього договору. Боржника повідомляють шляхом направлення на його адресу рекомендованого листа.

Дослідження матеріалів справи показало, що договір № П011018 відступлення права вимоги (цесії) від 01.10.2018 є чинним та оскарженню не підлягав. 04.10.2018 стягувач - ТОВ "Максал" повідомив боржника про заміну кредитора у зобов'язанні листом від 01.10.2018. Доказів незгоди чи заперечення боржника проти заміни кредитора у основному зобов'язанні за договором поставки № 1510/2016 від 15.10.2016 з урахуванням договору № П011018 про відступлення права вимоги (цесії) від 01.10.2018 матеріали справи не містять, так само як і не містять доказів виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові чи новому, тобто останній всіляко ухиляється від виконання рішення суду, яке є обов'язковим на всій території України, чим порушує ст. 18 ГПК України, а також права та інтереси стягувача.

Суд не знайшов неправомірних дій у діях стягувача щодо відступлення ним права вимоги за договором поставки № 1510/2016 від 15.10.2016 новому кредитору - ТОВ "Нова Кебета".

Отже, підсумовуючи вищевикладене та проаналізувавши чинне законодавство України суд дійшов висновку про те, що невжиття заходів в здійсненні правонаступництва є перешкодою подальшого виконання судового рішення у цій справі з огляду на що заява ТОВ "Максал" про заміну стягувача у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 232-235, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Максал" про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

2. Здійснити заміну у виконавчому провадженні № 53784106 стягувача Приватного підприємства "Максал" (54036, м. Миколаїв, Одеське шосе, буд. 69; ідентифікаційний код 23073711) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова Кебета" (01021, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 18; ідентифікаційний код 41895910).

3. Копію цієї ухвали надіслати Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 18.10.2018.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_3