ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
02.10.2018 Справа № 23/689
Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,
секретар судового засідання Нарожній М.С.,
розглянувши заяву Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м.Київ
про заміну порядку та способу виконання рішення
по справі №23/689 за позовом: Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України
до відповідача: Відкритого акціонерного товариства Завод обважнювачів
про стягнення заборгованості
за участю представників сторін:
від позивача (заявника): ОСОБА_1, за довіреністю №89/17 від 27.12.2017р.,
від відповідача: не з'явився
Рішенням господарського суду Донецької області №23/689 від 25.02.2003р. стягнуто З ВАТ Завод обважнювачів на користь ДК Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України заборгованість за поставлений природний газ за договором №10/16-337 від 14.03.2000р. в сумі 192 633,83 грн., індекс інфляції в розмірі 46 246,65 грн., 14 122,06 грн. пені, 4 778,13 грн. річних.

Дочірня компанія Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України звернулась до господарського суду Донецької області з заявою №31/13-3070 від 30.08.2018р., в якій просила змінити порядок та спосіб виконання рішення господарського суду Донецької області №23/689 від 25.02.2003р.

Просить суд змінити порядок та спосіб виконання рішення господарського суду Донецької області №23/689 від 25.02.2003р. шляхом стягнення ПрАТ «Завод обважнювачів» на користь ДК Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України грошових коштів сумі 180 424,89 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області №23/689 від 10.09.2018р. призначено судове засідання з метою відновлення матеріалів справи №23/689.

Ухвалою господарського суду Донецької області №23/689 від 20.09.2018р. частково відновлені матеріали справи №23/689 та розгляд заяви призначено на 01.10.2018р.

Ухвалою господарського суду Донецької області №23/689 від 01.10.2018р. у судовому засіданні оголошено перерву до 02.10.2018р.

У судове засідання 02.10.2018р. зявився представник позивача (заявника), просив суд задовольнити заяву.

Через канцелярію суду супровідним листом б/н від 01.10.2018р. надав копії: 1) угоди про розірвання угоди №13/03 від 24.03.2003 року про уступку права вимоги між ТОВ «Компанія ЯППІ Лімітед» та ВАТ «Завод обважнювачів»; 2) листа ТОВ «Компанія ЯППІ Лімітед» №62 від 18.08.2003р., в якому зазначено, що ТОВ «Компанія ЯППІ Лімітед» та ВАТ «Завод обважнювачів» прийшли до згоди про розірвання угоди №13/03 від 24.03.2003 року про уступку права вимоги та просить вважати нечинним повідомлення щодо уступленого права вимоги; 3) угоди №3/09 від 24.03.2003р. про уступку вимоги.

Представник відповідача (боржника) у судове засідання не зявився, про час, дату ті місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

18.09.2018р. на адресу суду від відповідача (боржника) надійшли заперечення №169/18 від 16.09.2018р., в яких останній просить суд відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.

До заперечень додана копія статуту Приватного акціонерного товариства Завод обважнювачів, з якої вбачається, що згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 02.11.2011р. було змінено найменування товариства на Публічне акціонерне товариство Завод обважнювачів.

В подальшому, відповідно до рішення загальних зборів акціонерів 14.12.2017р. було змінено найменування Публічного акціонерного товариства Завод обважнювачів на Приватне акціонерне товариство Завод обважнювачів.

Відповідно до ч.1 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Тому, суд вважає за необхідне замінити відповідача у справі №23/689 з Відкритого акціонерного товариства Завод обважнювачів на його правонаступника - Приватне акціонерне товариство Завод обважнювачів.

Дослідивши матеріали частково відновленої справи №23/689 судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Донецької області №23/689 від 25.02.2003р. стягнуто з ВАТ Завод обважнювачів на користь ДК Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України заборгованість за поставлений природний газ за договором №10/16-337 від 14.03.2000р. в сумі 192 633,83 грн., індекс інфляції в розмірі 46 246,65 грн., 14 122,06 грн. пені, 4 778,13 грн. річних.

24.03.2003р. відповідач уклав угоду №13/03 про уступку права вимоги з ТОВ «Компанія ЯППІ Лімітед», відповідно до якої відповідач отримав право вимагати від позивача оплати в сумі 180 424,89 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області №23/689 від 04.11.2003р. було затверджено мирову угоду відповідно до якої, сторони дійшли згоди про погашення боргу за рішенням господарського суду Донецької області №23/689 від 25.02.2003р. шляхом зарахування вимог за договором про уступку права вимоги №13/03 від 24.03.2003р. у сумі 180 424,89 грн.

18.11.2003р. на адресу позивача надійшов лист відповідача №03/173 від 12.11.2003р., в якому зазначено, що 09.06.2003р. підписана «Угода про розірвання» угоди №13/03 від 24.03.2003р. про уступку вимоги між ТОВ «Компанія ЯППІ Лімітед» та відповідачем.

У звязку з чим, відповідач просив відновити його заборгованість перед позивачем за договором №10/16/337 від 14.03.2000р. у сумі 192 633,83 грн. основного боргу, а кредитором по договору №06/02-999 від 24.07.2002р. на транспортування природного газу вважати ТОВ «Компанія ЯППІ Лімітед».

Позивач, в межах справи №23/689 звернувся до відповідача з заявою про розірвання мирової угоди.

Укладання мирової угоди породжує для сторін певні зобовязання, які є обовязковими для виконання.

Мирова угода це особлива (специфічна) угода, що має свої ознаки, які відрізняють її від тотожних господарсько-правових угод.

Отже, сторони, шляхом укладання мирової угоди в липні 2006 року, як певного виду договору, домовились про припинення зобовязань між собою, через проведення заліку зустрічних однорідних вимог, та відповідно й виконали умови такої угоди.

В розумінні цивільного права зобовязання припиняються виконанням. Як слід, припинене зобовязання не підлягає розірванню, як неіснуюче.

З наведеного, слід зробити висновок про те, що дії відповідача та ТОВ «Компанія ЯППІ Лімітед» з розірвання угоди про уступку права вимоги №13/03 від 24.03.2003р., та подальше повідомлення про це позивача (стягувача), не породжує правових наслідків для припиненого зобовязання за мировою угодою.

Тобто, наявність угоди про розірвання угоди №13/03 від 24.03.2003 року щодо уступки права вимоги між ТОВ «Компанія ЯППІ Лімітед» та ВАТ «Завод обважнювачів» не спростовує мирової угоди та не скасовує її обовязковість для сторін у справі №23/689.

Таким чином, заборгованість самого позивача по відношенню до ТОВ «Компанія ЯППІ Лімітед» по якій проведено залік зустрічних однорідних вимог за мировою угодою не відновлювалась, а тому, і не мала погашатись в будь-якій інший спосіб (в тому числі іншими заліками, оплати тощо).

Ухвалою господарського суду Донецької області №23/689 від 24.05.2005р. було відмовлено у задоволенні заяви про розірвання мирової угоди.

Дочірня компанія Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України звернулась до Відкритого акціонерного товариства Завод обважнювачів про визнання недійсною мирової угоди, затвердженої ухвалою №23/689 від 04.11.2003р. у звязку з розірванням угоди №13/03 від 2003р. про уступку права вимоги.

Рішенням господарського суду Донецької області №24/354пд від 19.01.2006р. відмовлено у задоволенні позовних вимог Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до Відкритого акціонерного товариства Завод обважнювачів про визнання недійсною мирової угоди, затвердженої ухвалою №23/689 від 04.11.2003р. Рішення господарського суду Донецької області №24/354пд від 19.01.2006р. було залишено без змін судами вищих інстанцій. Залишаючи без змін постанову Донецького апеляційного суду, Вищій господарський суд України зазначив, що оскільки Конституція України і ГПК України допускають зміну або скасування судового рішення виключно за наслідками апеляційного, касаційного провадження або перегляду за нововиявленими обставинами і в межах тієї справи, за якою винесено спірне рішення, Донецький апеляційний господарський суд правильно застосував норми процесуального права, підставно скасував рішення місцевого господарського суду і припинив провадження у справі за непідвідомчістю даного спору господарському суду.

За приписами ч.1 ст. 331 суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача чи виконавця, - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Проаналізувавши обставини справи, суд дійшов висновку про те, що заява про заміну порядку та способу виконання рішення не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Ухвалою господарського суду Донецької області №23/689 від 04.11.2003р. було затверджено мирову угоду відповідно до якої, сторони дійшли згоди про часткове виконання рішення господарського суду Донецької області №23/689 від 25.02.2003р. шляхом зарахування вимог за договором про уступку права вимоги №13/03 від 24.03.2003р. у сумі 180 424,89 грн.

А саме, сторони в мирової угоді зазначили: «Сторони дійшли згоди про погашення взаємних вимог по рішенню господарського суду Донецької від 25.02.2003р. по справі №23/689 та договору про уступку права вимоги від 24.03.03 №13/03 у розмірі, що дорівнює сумі залишку основного боргу, штрафних санкцій та судових витрат по рішенню суду від 25.02.2003р. по справі №23/689 та складає 79171 грн. 78 коп. (сімдесят девять тисяч сто сімдесят одна гривня 78 коп.) грн..

Ухвала №23/689 від 04.11.2003р. про затвердження мирової угоди набула законної сили в день її прийняття.

Виходячи зі змісту умов, які сторони поклали у підставу мирової угоди, вони домовились про те, що взаємні зобовязання є припиненим шляхом заліку зустрічних однорідних вимог. Затвердження мирової угоди судом призвело до того, що її умови набрали законної сили, у звязку з чим припинилися взаємні зобовязання сторін в сумі 180 424,89 грн., оскільки зазначена угоди була виконана в момент її затвердження судом. Тобто, фактично, затвердженням мирової угоди, фактично відбулося виконання рішення від 25.02.2003 року в визначеної вище сумі.

Згідно із ст. 331 ГПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Виходячи із змісту зазначеної норми, зміна способу або порядку виконання судового рішення можлива у відношенні рішень, які є невиконаними.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для заміни порядку та способу виконання рішення суду, оскільки, таке рішення суду є виконаним, через виконання мирової угоди шляхом проведення заліку зустрічних однорідних вимог.

Керуючись ст.ст. 234, 331, Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м.Київ про заміну порядку та способу виконання рішення відмовити.

Ухвала набула законної сили в день її винесення судом 02.10.2018р.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.10.2018р.

Ухвала може бути оскаржена в Донецький апеляційний господарський суд згідно розділу IV ГПК України.

Суддя О.М. Сковородіна