ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2018 Справа № 917/638/18

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.

при секретарі Михатило А.В.,

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Фермерського господарства "ОСОБА_1І.",

с. Стовбина Долина, Новосанжарський район, Полтавська область, 39312

до Стовбино-Долинської сільської ради,

с. Стовбина Долина, Новосанжарський район, Полтавська область, 39312

про визнання Державного акту на право колективної власності на землю таким, що втратив чинність, -

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "ОСОБА_1І." звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Стовбино-Долинської сільської ради з позовом про визнання Державного акту на право колективної власності на землю ПЛ 0023, виданий на підставі рішення Стовбино-Долинської сільської ради народних депутатів від 16 жовтня 1996 року за №6, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю записом за №1, таким, що втратив чинність; визнати припиненим право колективної власності на землі колишнього КСП "Шлях Ілліча" площею 3093,5 га., посвідченого державним актом на право колективної власності на землю ПЛ 0023, виданий на підставі рішення Стовбино-Долинської сільської ради народних депутатів від 16 жовтня 1996 року за №6, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю записом за №1 (згідно прохальної частини позову).

Ухвалою від 07.06.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 04.07.2018. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження.

25.06.2018 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вих. №96 від 21.06.2018), в якому Стовбино-Долинська сільська рада проти задоволення позову не заперечує.

04.07.2018 підготовче засідання по справі не відбулося в зв'язку з перебуванням судді Кульбако М.М. у відпустці.

Ухвалою від 12.07.2018 справу на стадії підготовчого засідання призначено до розгляду на 27.07.2018.

Ухвалою від 27.07.2018 підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду по суті на 21.08.2018.

Відповідач в судове засідання 21.08.2018 свого представника не направив, причин щодо того суду не повідомив. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення ухвали суду.

Розгляд справи відкладено на 12.09.2018.

07.09.2018 позивачем подано для приєднання до матеріалів справи копію рішення Стовбино-Долинської сільської ради від 16.10.1996 "Про затвердження членів КСП "Шлях Ілліча" та роздержавлення земель КСП "Шлях Ілліча" із списком членів КСП "Шлях Ілліча".

В судове засідання 12.09.2018 представники сторін не з'явились, причин щодо того суду не повідомили, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що відповідно до рішення Стовбинодолинської сільської ради №10 від 16.10.1996 КСП «Шлях Ілліча» видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ № 0023 від 16 жовтня 1996 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності за № 1.

На підставі розпорядження голови Новосанжарської РДА за № 183 від 15.05.1997 КСП «Шлях Ілліча» перетворилося в Сільськогосподарський кооператив «Світанок».

СГК «Світанок» припинило свою діяльність з 27.06.2006 на підставі рішення господарського суду Полтавської області у справі про банкрутство .

Відповідно до Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затверджений Наказом Міністерства аграрної політики України за № 62 від 14.03.2001 (далі - Порядок), визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників майнових паїв може бути здійснене за рішенням зборів співвласників, зокрема, за структурою пайового фонду.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів: ... відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку.

Для визначення частки кожного із співвласників у спільному майні, кожному із співвласників було видано відповідні Свідоцтва про право на майновий паї, які було викуплені окрім інших осіб позивачем.

На підставі рішень суду за позивачем належним чином зареєстровано право власності на на ступні об'єкти нерухомості:

- Склад для зерна по вул. Степовій, 1ж, в с. Стовбина Долина Новосанжарського району Полтавської області;

- Склад по вул. Леніна, 19б, в с. Стовбина Долина Новосанжарського району Полтавської області;

- Склад ангар по вул. Степовій, 1д, в с. Стовбина Долина Новосанжарського району Полтавської області;

- Нежитлову будівлю Кузні по вул. Леніна, 19Е, в с. Стовбина Долина Новосанжарського району Полтавської області;

- Автомобільний гараж по вул. Леніна, 7/2-Б, в с. Стовбина Долина Новосанжарського району Полтавської області;

- Автомобільний гараж по вул. Леніна. 7/2-А, в с. Стовбина Долина Новосанжарського району Полтавської області.

У звязку із вищезазначеним, у позивача виникла необхідність отримати у користування земельні ділянки під належними йому на праві приватної власності обєктами нерухомості для їх обслуговування.

Позивач листом № 5/1 від 20.03.2018 звернувся до відповідача із проханням надати дозвіл на виготовлення технічної документації на земельні ділянки під обєктами нерухомості, для отримання їх у користування.

Листом вих. № 52 від 23.03.2018 відповідачем було відмовлено у вирішенні питання щодо надання дозволу позивачу на виготовлення технічної документації. В обґрунтування відмови відповідачем, зокрема, зазначено, що: земельні ділянки, на яких знаходяться обєкти нерухомого майна позивача, обліковуються за КСП «Шлях Ілліча» на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ 0023, виданого на підставі рішення Стовбино-Долинської сільської ради народних депутатів від 16 жовтня 1996 року за № 6, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1, тому до припинення дії зазначеного акту, відповідач не має можливості розпоряджатися земельними ділянками.

Отже, як стверджує позивач, єдиною перепоною в отриманні дозволу від відповідача на розробку технічної документації на земельні ділянки для отримання їх у користування, є формальне існування державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ 0023, виданого на підставі рішення Стовбино-Долинської сільської ради народних депутатів від 16 жовтня 1996 року за № 6, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1.

За приписами пункту частини 1 стані 27 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі, зокрема, припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства.

З аналізу цієї норми, а також положень Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» від 03.12.1999 № 1529/99 вбачається, що відносини права колективної власності на земельні ділянки припиняться з часу ліквідації відповідних субєктів права колективної власності на землю та не допускають правонаступництва.

Таким чином, до Сільськогосподарською кооперативу «Світанок» не перейшли права та обовязки КСП «Шлях Ілліча» в частині користування земельною ділянкою на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ 0023.

Згідно статті 120 Земельного кодексу України у разі переходу права власності на обєкт нерухомого майна, до нового власника переходить право власності або право користування земельною ділянкою.

Згідно ч. 2 статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність.

Потреба підприємства у земельних ділянках не суперечить Конституції і законам України, а також відповідає суспільним інтересам, принципам справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього Кодексу передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (аналогічна норма права закріплена статтею 20 Господарського кодексу України).

За змістом положень вказаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Як свідчать матеріали справи, позовні вимоги направлені на скасування Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ 0023, зареєстрованого за №1 в книзі записів державних актів на право колективної власності, як такого, що на даний час є єдиною перешкодою для ФГ "ОСОБА_1І." в реалізації законного права на отримання дозволу на виготовлення технічної документації на земельні ділянки під обєктами нерухомості, які належать останньому на законних підставах.

Згідно зі статтею 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів, у тому числі шляхом поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають у результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, в судовому порядку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87 - 90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143 - 146, 149, 151, 153 - 158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Отже, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

При ліквідації КСП «Шлях Ілліча» відповідна державна peєстрація акту серії ПЛ 0023 не скасована, земельна ділянка на даний час обліковується у колективній власності, на даний час в Україні відсутній правовий механізм передачі земель із колективної форми власності до державної або комунальної власності при ліквідації (реорганізації) КСП.

Відповідно, вирішення питання щодо припинення права колективної власності КСП «Шлях Ілліча» можливо лише у судовому порядку шляхом визнання Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ 0023 таким, що втратив чинність, та скасування запису про його реєстрацію в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю.

З огляду на зазначене, вимоги ФГ "ОСОБА_1І." скасування Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ 0023 та скасування запису про його реєстрацію в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю підлягають задоволенню.

Оскільки видача державного акту на право колективної власності на землю не була пов'язана з неправомірними діями Стовбино-Долинської сільської ради, а задоволення позову зумовлено відсутністю іншого ефективного способу захисту, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Скасувати Державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ 0023, виданий на підставі рішення Стовбино-Долинської сільської ради народних депутатів від 16 жовтня 1996 року за № 6, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю записом за № 1.

3. Скасувати запис про реєстрацію Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ 0023, виданий КСП "Шлях Ілліча" на землі площею 3093,5 га., на підставі рішення Стовбино-Долинської сільської ради народних депутатів від 16 жовтня 1996 року за № 6, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю записом за № 1.

4. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Повне рішення підписано 12.09.2018.

Суддя М.М. Кульбако