ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про відмову у видачі судового наказу
"11" жовтня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2163/18
Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,
ВСТАНОВИВ:
Одеський відокремлений підрозділ державної установи Лабораторний центр на Залізничному транспорті МОЗ України звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою про видачу судового наказу (вх.№2343/18) до боржника ОСОБА_1 підрозділу Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна Філії Пасажирська компанія ПАТ Українська залізниця.
Згідно ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.
Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
Підвідомчість (підсудність) справ загальним і господарським судам визначається законодавством.
У разі відсутності прямої вказівки у законі застосовується принцип розмежування підвідомчості (підсудності) за субєктним складом.
Частиною 1 ст.1 ГПК України встановлено, що господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.
Згідно ч.2 ст.41 ГПК України, при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.
Відповідно до ч.1 ст.45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.
Зі змісту ч.2 ст.4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
У відповідності до ч.3 ст.147 ГПК України встановлено, що заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.
Судом встановлено, що заявник із заявою про видачу судового наказу звернувся до боржника ОСОБА_1 підрозділу Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна Філії Пасажирська компанія ПАТ Українська залізниця, що за своєю правовою природою не є юридичною особою, що в свою чергу свідчить про не дотримання заявником вимог ст.147 ГПК України
Поряд з цим, суд зазначає, що ч.1 ст.152 ГПК України встановлено, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:
1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу;
2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;
3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу;
4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу;
5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою;
6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;
7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 цієї статті;
8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;
9) заяву подано з порушенням правил підсудності.
Частина 2 ст.152 ГПК України передбачає, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
У відповідності до ч.3 ст.152 ГПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємоповязані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.
З врахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Одеського відокремленого підрозділу державної установи Лабораторний центр на Залізничному транспорті МОЗ України про видачу судового наказу (вх.№2343/18)
Керуючись ст.ст.147, 152, 153, 234, Господарського процесуального кодексу України, суд -
УХВАЛИВ:
Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя О.В. Цісельський