РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2018Справа № 910/8134/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Жалоби С.Р., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Фідея"
до Міністерства оборони України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Банк Альянс"
про зобов`язання вчинити дії

Представники:
від позивача: Новікова В.О.;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи: Дмитрієва Н.В.
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма Фідея (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (далі-відповідач) про зобов`язання Міністерство оборони України повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма Фідея банківську гарантію від 07.02.2018 № 401-18/12, видану Публічним акціонерним товариства Банк Альянс.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма Фідея та Міністерством оборони України укладено договір № 286/1/18/8 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України), відповідно до якого позивач зобов`язався постачати у 2018 році нафти і дистилятів (паливо дизельне) (лот 3 паливо дизельне ДП-Арк-Євро5-В0 або еквівалент) для потреб Міністерства оборони України згідно Специфікації. Крім того, відповідно до п. 11.1 договору, позивач забезпечив виконання своїх зобов`язань за договором у розмірі 5 % від суми договору (банківська гарантія від 07.02.2018 № 401-18-12, видана ПАТ Банк Альянс на суму 15 739 800, 00 грн.). Як зазначає позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма Фідея виконало свої зобов`язання у відповідності з положеннями договору без порушень його умов, вся поставлена позивачем продукція прийнята відповідачем, проте відповідач в порушення п. 11.1. договору не повернув позивачу банківську гарантію № 401-18/12 від 07.02.2018, видану ПАТ Банк Альянс.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкриття провадження у справі, розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.07.2018. Зокрема, залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство "Банк Альянс". Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Фідея про витребування доказів задоволено. Зобов`язано Міністерство оборони України у строк до 23.07.2018 надати суду оригінали для огляду у судовому засіданні та належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи накладних за номерами: 43911114, 43911122, 43921360, 43921410, 43941699, 43950716, 43979392, 43931757, 34168674, 34168880, 34180695, 34392126, 34414599, 34582932, 34693002, 41043886, 41121286, 41120825, 41127952, 41137449, з яких вбачається дата поставки товару за договором № 286/1/18/8 від 09.02.2018.
12.07.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачем умови договору щодо постачання продукції у встановлений строк та у кількості, що визначені договором до 30.04.2018 не виконано, здійснено поставку пального у кількості 61,283 тонн та пального у кількості 452, 407 тонн з простроченням на 1 добу.
19.07.2018 представник відповідача через відділ автоматизованого документообігу суду подав витребувані ухвалою суду від 26.06.2018 документи.
25.07.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Акціонерного товариства "Банк Альянс" надійшли письмові пояснення, в яких третя особа зазначає, що станом на 30.04.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма Фідея" були виконані свої зобов`язання за договором щодо поставки всього обсягу товару за договором, що підтверджується залізничними накладними.
У судовому засіданні 26.07.2018 оголошено перерву до 06.09.2018.
30.08.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначає, що 30.04.2018 є неробочим днем у відповідності до розпорядження КМУ від 11.01.2018 № 1-р, 01.05.2018 є святковим днем згідно ст.. 73 КЗпП, а відтак останнім днем строку постачання товару є 02.05.2018.
У судовому засіданні 06.09.2018 оголошено перерву до 13.09.2018.
07.09.2018 представник відповідача через відділ автоматизованого документообігу суду подав документи для долучення до матеріалів справи, зокрема акти прийому-передачі продукції.
У судовому засіданні 13.09.2018 представник позивача заявив усне клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні з метою направлення адвокатського запиту до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» для отримання оригіналів або належним чином засвідчених копій залізничних накладних, з яких вбачалася дата прибуття вантажу.
Заслухавши клопотання позивача, дослідивши матеріалів справи, а саме залізничні накладні, суд зазначив, що з наявних у матеріалах справи накладних вбачається відповідна дата прибуття вантажу, у зв`язку з чим суд відхилив клопотання позивача про оголошення перерви.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/8134/18 призначено на 27.09.2018.
21.09.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду представник позивача подав додаткові письмові пояснення по справі, в яких позивач зазначає, що відповідно до спірної залізничної накладної № 34693002 у графі 51 «Календарний штемпель прибуття вантажу» зазначена дата прибуття вантажу на станцію призначення 01.05.2018, оскільки 30.04.2018 був неробочим днем, а 01.05.2018 є святковим днем, то останнім днем постачання товару є 02.05.2018.
У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.
Представник третьої особи також підтримав заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, однак був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та розпискою про оголошення перерви.
Приймаючи до уваги, що представник відповідача був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.
Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.
У судовому засіданні 27.09.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

09.02.2018 між Міністерством оборони України (далі замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма Фідея" (далі - постачальник) укладено договір № 286/1/18/8 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України), умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язується поставити у 2018 році нафти і дистилятів (паливо дизельне) (лот 3 паливо дизельне ДП-Арк-Євро5-В0 або еквівалент) для потреб Міністерства оборони України згідно специфікації, а замовник забезпечити приймання продукції та її оплату в асортименті, кількості, у строки і за цінами згідно з нижчевикладеною специфікацією:
Найменування продукції: Паливо дизельне ДП-Арк-Євро5-В0 та/або паливо дизельне ДТ-3-К5, клас 2 (ДП-Арк-Євро5-В0) (код 61-013-3049); ДСТУ 7688:2015, строк постачання: до 15.03.2018 (включно) у кількості 3000 т; до 10.04.2018 (включно) у кількості 3000 т; до 30.04.2018 (включно) у кількості 4 000 т.
Загальна вартість продукції з ПДВ складає: 314 796 000, 00 грн.
Відповідно до п. 2.2. договору, одержувачем продукції є військові частини, склади

(бази) пального, Центри забезпечення пальним (далі одержувач замовника) згідно з рознарядками Міністерства оборони України, що є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно п. 3.1. договору, ціна договору становить: без ПДВ 262 330 000, 00 грн., крім того ПДВ 52 466 000, 00 грн. Ціна договору, що підлягає оплаті становить 314 796 000, 00 грн., у тому числі податок на додану вартість та вартість вантажних робіт в місцях завантаження і транспортні витрати.
Пунктом 4.1. договору визначено, що розрахунок за фактично постачену продукцію здійснюється протягом 30 календарних днів (за умови надходження коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання постачальником до Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України належним чином оформлених документів передбачених цим договором.
За умовами п. 4.2. договору, постачальник зобов`язаний надати замовнику після постачання продукції наступні документи: рахунок-фактуру на відвантажену продукцію; акт прийому форма № 4, видаткову накладну, повідомлення підтвердження (пункт 12.4. договору), яке оформлюється одержувачем замовника, копію паспорту якості на відвантажену продукцію, акт прийому-передачі (пункт 12.3. договору).
У відповідно до п. 5.1. договору, продукція постачається на умовах DDP склад замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню термінів «ІНКОТЕРМС» у редакції 2010 року згідно з встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт та збереження в межах термінів установлених діючими технічними умовами.
Постачання продукції одержувачам замовника здійснює постачальник виключно за номенклатурою, у кількостях, в строки та за адресами, що зазначені в рознарядках Міністерства оборони України (п. 5.2. договору).
Відповідно до п. 5.5. договору, договір вважається виконаним при умові постачання 99 % продукції.
Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 року, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення. Після закінчення терміну дії договору, коригування зобов`язань здійснюються на підставі підписаних обома сторонами актів звіряння (п. 10.1. договору).
Згідно п. 11.1. договору, постачальник забезпечив виконання своїх зобов`язань за договором у розмірі 5 % від суми договору (банківська гарантія від 07.02.2018 № 401-18/12, видана ПАТ «Банк Альянс» на суму 15 739 800, 00 грн.).
Замовник зобов`язується повернути постачальнику забезпечення виконання договору не пізніше 5-ти банківських днів після документального підтвердження належного виконання договірних зобов`язань не менше 99 % від загального обсягу за договором та відповідної якості (п. 11.1.1. договору).
Додатком № 12.1. до договору № 286/1/18/8 від 09.02.2018 сторони погодили порядок приймання продукції.
Додатком № 12.2. до договору № 286/1/18/8 від 09.02.2018 сторони погодили рознарядки на постачання ТОВ "Фірма Фідея" палива дизельного ДП-Арк-Євро5-В0 або еквівалент за ДСТУ 7688:2015.
Як вбачається з матеріалів справи, 07.02.2018 Публічне акціонерне товариство «Банк Альянс», перейменоване на Акціонерне товариство "Банк Альянс". (далі - гарант) надав відповідачу банківську гарантію № 401-18/12, відповідно до якої гарант взяв на себе безвідкличні та безумовні зобов`язання виплатити Міністерству оборони України (бенефіціар) будь-яку суму в межах загальної суми цієї гарантії, що складає 15 739 800, 00 грн., валюта платежу гривня (980) протягом п`яти банківських днів після отримання від бенефіціара оригіналу належно оформленої письмової вимоги, яка буде містити твердження, що принципал (ТОВ "Фірма Фідея") частково або повністю не виконав своїх зобов`язань за договором № 286/1/18/8 від 09.02.2018 щодо кількості, якості та термінів виконання, із зазначенням суті невиконаних принципалом зобов`язань та суми, яку бенефіціар вимагає сплатити.
Термін дії цієї гарантії минає 30.01.2019. Будь-яка вимога за цією гарантією повинна бути отримана гарантом не пізніше зазначеної дати.
Як зазначає позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Фідея" належним чином виконало свої зобов`язання, а саме у строки та у відповідності до умов договору поставило відповідачу паливо дизельне, шо підтверджується залізничними накладними: № 43911114 дата прибуття вагонів - 16.02.2018; № 43911122 дата прибуття вагонів 16.02.2018; № 43921360 дата прибуття вагонів - 17.02.2018; № 43921410 дата прибуття вагонів - 17.02.2018; № 43941699 дата прибуття вагонів - 17.02.2018; № 43950716 дата прибуття вагонів - 23.02.2018; № 43979392 дата прибуття вагонів - 24.02.2018; № 43931757 дата прибуття вагонів - 18.02.2018; № 34168674 дата прибуття вагонів - 23.03.2018; № 34168880 дата прибуття вагону 26.03.2018; № 34180695 дата прибуття вагонів 26.03.2018; № 34392126 дата прибуття вагонів 10.04.2018; № 34414599 дата прибуття вагонів 10.04.2018; № 34582932 дата прибуття вагонів 24.04.2018; № 34693002 дата прибуття вагонів - 01.05.2018; № 41043886 дата прибуття вагонів 24.04.2018; № 41121286 дата прибуття вагонів 27.04.2018; № 41120825 дата прибуття вагонів -27.04.2018; № 41127952 дата прибуття вагонів 27.04.2018; № 41137449 дата прибуття вагонів 27.04.2018 (копії у матеріалах справи), а також видатковою накладною № 2037 від 04.05.2018, яка підписана представниками сторін та скріплена їх печатками.
Крім того, відповідно до акту приймання-передачі № 44 паливо дизельне ДТ-З-К5, клас 2 (ДП-Арк-Євро5-ВО) (код 61-013-3049) ДСТУ 7688:2015, датою початку та закінчення приймання продукції зазначено 04.05.2018, датою надходження зазначено 01.05.2018. Вказаний акт підписаний та містить печатку зі сторони одержувача - військової частини А 2110.
Також, 21.05.2018 сторонами складено та підписано акт № 238 прийому-передачі продукції по договору від 09.02.2018 № 286/1/18/8, відповідно до якого постачальник передав, а замовник прийняв на умовах склад замовника наступні продукти нафтоперероблення рідкі: Паливо дизельне ДТ-3-К5, клас 2 (ДП-Арк-Євро5-В0) (код 61-013-3049); ДСТУ 7688:2015, загальна кількість 452, 407 т, на загальну суму 14 241 591, 40 грн.
Відповідно до п. 2 акту, по кількості і якості сторони не мають претензій один до одного.
З матеріалів справи вбачається, що 13.06.2018 Міністерство оборони України звернулося до Публічного акціонерного товариства «Банк Альянс» з вимогою № 286/6/3243, в якій відповідач зазначив, що позивачем порушено умови виконання договору в частині терміну постачання продукції, а саме: за умовами договору термін поставки визначено до 30.04.2018 (вклюно), в той час як продукція у кількості 513, 69 тон на суму 16 170 755, 72 грн. поставлено з простроченням на один день, у зв`язку з чим відповідач просив банк перерахувати кошти у розмірі 15 739 000, 00 грн. на рахунок Міністерства оборони України.
В свою чергу, листом від 20.06.2018 № 21.1.2/2-1102 Публічне акціонерне товариство «Банк Альянс» звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Фідея", в якому повідомило, що 19.06.2018 банком отримано вимогу бенефіціара про сплату суми 15 739 800, 00 грн. бенефіціару за гарантією, у зв`язку з чим відповідно до умов договору гарантії просило позивача протягом 2 банківських днів перерахувати кошти для покриття можливих витрат за гарантією у сумі 15 739 800, 00 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Фідея" поставило продукцію у необхідному обсязі (не менше 99 %) належної якості та у строк встановлений договором та рознарядкою до нього, а тому відсутні порушення договору в частині строків поставки продукції, оскільки останній день поставки 30.04.2018 припадав на вихідний, а 01.05.2018 є святковим днем, то останнім днем постачання товару є 02.05.2018, у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний повернути банківську гарантію.
Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 286/1/18/8 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 09.02.2018, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.
Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або пр-ипинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як встановлено судом вище, між сторонами було укладено договір № 286/1/18/8 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 09.02.2018 , умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язується постачити у 2018 році нафти і дистилятів (паливо дизельне) (лот 3 паливо дизельне ДП-Арк-Євро5-В0 або еквівалент) для потреб Міністерства оборони України згідно специфікації, а замовник забезпечити приймання продукції та її оплату в асортименті, кількості, у строки і за цінами згідно з нижчевикладеною специфікацією:
Найменування продукції: Паливо дизельне ДП-Арк-Євро5-В0 та/або паливо дизельне ДТ-3-К5, клас 2 (ДП-Арк-Євро5-В0) (код 61-013-3049); ДСТУ 7688:2015, строк постачання: до 15.03.2018 (включно) у кількості 3000 т; до 10.04.2018 (включно) у кількості 3000 т; до 30.04.2018 (включно) у кількості 4 000 т.
Загальна вартість продукції з ПДВ складає: 314 796 000, 00 грн.
Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма Фідея" на виконання умов договору № 286/1/18/8 від 09.02.2018 було поставлено відповідачу паливо дизельне, шо підтверджується залізничними накладними: № 43911114 дата прибуття вагонів - 16.02.2018; № 43911122 дата прибуття вагонів 16.02.2018; № 43921360 дата прибуття вагонів - 17.02.2018; № 43921410 дата прибуття вагонів - 17.02.2018; № 43941699 дата прибуття вагонів - 17.02.2018; № 43950716 дата прибуття вагонів - 23.02.2018; № 43979392 дата прибуття вагонів - 24.02.2018; № 43931757 дата прибуття вагонів - 18.02.2018; № 34168674 дата прибуття вагонів - 23.03.2018; № 34168880 дата прибуття вагону 26.03.2018; № 34180695 дата прибуття вагонів 26.03.2018; № 34392126 дата прибуття вагонів 10.04.2018; № 34414599 дата прибуття вагонів 10.04.2018; № 34582932 дата прибуття вагонів 24.04.2018; № 34693002 дата прибуття вагонів - 01.05.2018; № 41043886 дата прибуття вагонів 24.04.2018; № 41121286 дата прибуття вагонів 27.04.2018; № 41120825 дата прибуття вагонів -27.04.2018; № 41127952 дата прибуття вагонів 27.04.2018; № 41137449 дата прибуття вагонів 27.04.2018 (копії у матеріалах справи), а також видатковою накладною № 2037 від 04.05.2018, яка підписана представниками сторін та скріплена їх печатками.
Крім того, відповідно до акту приймання-передачі № 44 паливо дизельне ДТ-З-К5, клас 2 (ДП-Арк-Євро5-ВО) (код 61-013-3049) ДСТУ 7688:2015, датою початку та закінчення приймання продукції зазначено 04.05.2018, датою надходження зазначено 01.05.2018. Вказаний акт підписаний та містить печатку зі сторони одержувача - військової частини А 2110.
Також, 21.05.2018 сторонами складено та підписано акт № 238 прийому-передачі продукції по договору від 09.02.2018 № 286/1/18/8, відповідно до якого постачальник передав, а замовник прийняв на умовах склад замовника наступні продукти нафтоперероблення рідкі: Паливо дизельне ДТ-3-К5, клас 2 (ДП-Арк-Євро5-В0) (код 61-013-3049); ДСТУ 7688:2015, загальна кількість 452, 407 т, на загальну суму 14 241 591, 40 грн.
Відповідно до п. 2 акту, по кількості і якості сторони не мають претензій один до одного.
Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За приписами ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 Цивільного кодексу України ).
Згідно з положеннями ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України ).
Суд зазначає, що відповідно до Специфікації паливо дизельне ДТ-3-К5, клас 2 (ДП-Арк-Євро5-В0) (код 61-013-3049); ДСТУ 7688:2015 мало бути поставлене позивачем до 30.04.2018 включно.
Відповідно ч. 1 ст. 73 Кодексу законів про працю України, встановлено такі святкові дні, зокрема 1 травня - День праці.
Так, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 № 1-р «Про перенесення робочих днів у 2018 році», з метою забезпечення раціонального використання робочого часу і створення сприятливих умов для святкування 8 березня Міжнародного жіночого дня, 1 травня Дня праці, 28 червня Дня Конституції України, 25 грудня Різдва Христового та у 2019 році 1 січня Нового року рекомендувати керівникам підприємств, установ та організацій (за винятком органів Пенсійного фонду України, Українського державного підприємства поштового зв`язку Укрпошта, Державної казначейської служби та банківських установ) для працівників, яким установлено п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями в суботу та неділю, перенести у 2018 році в порядку та на умовах, визначених законодавством, робочі дні з, зокрема понеділка 30 квітня на суботу 5 травня.
Тож, суд зазначає, що строк поставки визначений у договорі 30.04.2018 - є вихідним днем згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 № 1-р, а 01.05.2018 святковим днем згідно ст. 73 Кодексу законів про працю України, тому відповідно до ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України перший після нього робочий день - 02.05.2018 є останнім днем виконання обов`язку з поставки товару.
З матеріалів справи вбачається, що позивач поставив відповідачу товар 01.05.2018, що підтверджується залізничною накладною № 34693002 дата прибуття вагонів - 01.05.2018.
Крім того, відповідно до акту приймання-передачі № 44 паливо дизельне ДТ-З-К5, клас 2 (ДП-Арк-Євро5-ВО) (код 61-013-3049) ДСТУ 7688:2015, датою початку та закінчення приймання продукції зазначено 04.05.2018, датою надходження продукції зазначено 01.05.2018. Вказаний акт підписаний та містить печатку зі сторони одержувача - військової частини А 2110.
Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Зі змісту ст. 13 Цивільного кодексу України слідує, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що позивачем було належним чином та добросовісно виконано умови договору в частині поставки продукції, оскільки 30.04.2018 припадав на вихідний, а 01.05.2018 є святковим днем, то останнім днем постачання товару є 02.05.2018.
Крім того, 21.05.2018 сторонами складено та підписано акт № 238 прийому-передачі продукції по договору від 09.02.2018 № 286/1/18/8, відповідно до якого постачальник передав, а замовник прийняв на умовах склад замовника наступні продукти нафтоперероблення рідкі: Паливо дизельне ДТ-3-К5, клас 2 (ДП-Арк-Євро5-В0) (код 61-013-3049); ДСТУ 7688:2015, загальна кількість 452, 407 т, на загальну суму 14 241 591, 40 грн.
Відповідно до п. 2 акту, по кількості і якості сторони не мають претензій один до одного.
Так, згідно п. 11.1. договору № 286/1/18/8 від 09.02.2018, постачальник забезпечив виконання своїх зобов`язань за договором у розмірі 5 % від суми договору (банківська гарантія від 07.02.2018 № 401-18/12, видана ПАТ «Банк Альянс» на суму 15 739 800, 00 грн.).
07.02.2018 Публічне акціонерне товариство «Банк Альянс» (далі - гарант) надав відповідачу банківську гарантію № 401-18/12, відповідно до якої гарант взяв на себе безвідкличні та безумовні зобов`язання виплатити Міністерству оборони України (бенефіціар) будь-яку суму в межах загальної суми цієї гарантії, що складає 15 739 800, 00 грн., валюта платежу гривня (980) протягом п`яти банківських днів після отримання від бенефіціара оригіналу належно оформленої письмової вимоги, яка буде містити твердження, що принципал (ТОВ "Фірма Фідея") частково або повністю не виконав своїх зобов`язань за договором № 286/1/18/8 від 09.02.2018 щодо кількості, якості та термінів виконання, із зазначенням суті невиконаних принципалом зобов`язань та суми, яку бенефіціар вимагає сплатити.
При цьому, відповідно до п. 11.1.1. договору № 286/1/18/8 від 09.02.2018, замовник зобов`язується повернути постачальнику забезпечення виконання договору не пізніше 5-ти банківських днів після документального підтвердження належного виконання договірних зобов`язань не менше 99 % від загального обсягу за договором та відповідної якості.
Відповідно до положень ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Згідно із ч. 1 ст. 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.
Зі змісту гарантії № 401-18/12 від 07.02.2018, виданої АТ «Банк Альянс» на суму в розмірі 15 739 800, 00 грн., вбачається, що банк зобов`язався безвідклично та безумовно виплатити відповідачу будь-яку суму в межах загальної суми цієї гарантії, що складає 15 739 800, 00 грн. після одержання письмової вимоги відповідача, в якій стверджується про те, що позивач не виконав (неналежним чином виконав) свої зобов`язання щодо якості та строків постачання товару відповідно до Договору.
Тобто, вказана гарантія підлягає застосуванню виключно у разі наявності одночасно двох умов неналежного виконання позивачем своїх зобов`язань, а саме щодо якості та строків постачання товару.
Враховуючи, що 30.04.2018 припадав на вихідний, а 01.05.2018 був святковим днем, то останнім днем постачання товару є 02.05.2018, позивачем в свою чергу здійснено поставку 01.05.2018, що є належним виконанням зобов`язання, тобто обставини неналежного виконання позивачем зобов`язання щодо якості поставленого товару судом не встановлені, відповідно підстави для реалізації відповідачем інструменту банківської гарантії відсутні, а тому відсутні правові підстави перебування такої гарантії у відповідача.
Отже, враховуючи наведене, суд визнає обґрунтованою вимогу позивача про зобов`язання відповідача повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма Фідея банківську гарантію від 07.02.2018 № 401-18/12, видану Публічним акціонерним товариства Банк Альянс.
Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За таких підстав, суд, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги позивача про зобов`язання відповідача повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма Фідея банківську гарантію від 07.02.2018 № 401-18/12, видану Публічним акціонерним товариства Банк Альянс підлягають задоволенню.
Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва
ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Фідея" задовольнити.
2. Зобов`язати Міністерство оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6, ідентифікаційний код - 00034022) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма Фідея" (49000, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, буд. 139 К, офіс 116, ідентифікаційний код - 41223117) банківську гарантію № 401-18/12 від 07.02.2018, видану Акціонерним товариством "Банк Альянс".
3. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6, ідентифікаційний код - 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Фідея" (49000, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, буд. 139 К, офіс 116, ідентифікаційний код - 41223117) 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - судового збору.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 08.10.2018.

Суддя Щербаков С.О.