ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" жовтня 2018 р. Cправа № 902/254/18

Господарський суд Вінницької області у складі судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Німенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю транспортної компанії "Дніпротранснафта", м.Кам'янське Дніпропетровської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" , м.Вінниця

про стягнення 1844320,13 грн заборгованості згідно договору поставки

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, діє за посвідченням;

відповідача - ОСОБА_2, діє за довіреністю

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області 22.05.2018 надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю транспортної компанії "Дніпротранснафта" №16/05/2018-Ю від 16.05.2018 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" 1.844.320,13 грн заборгованості, нарахованої з посиланням на порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань згідно договору поставки нафтопродуктів №060717 від 06.07.2017, з яких: 1426424,10 грн - основний борг, 205710,88 грн - пеня, 71616,83 грн - сума, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів та 140568,32 грн - 22% річних.

Ухвалою суду від 23.06.2018 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №902/254/18, розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 26.07.2018.

В підготовчому засіданні за клопотанням представників учасників справи з метою надання сторонам можливості вирішити спір в позасудовому порядку неодноразово оголошувались перерви.

Так, ухвалою від 26.07.2018 судом продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі №902/254/18 на тридцять днів, оголошено перерву до 18.09.2018; 18.09.2018 - до 01.10.2018.

Ухвалою суду від 01.10.2018 прийнято до розгляду заяву ТОВ "Дніпротранснафта" про збільшення позовних вимог, вирішено подальший розгляд справи №902/254/18 здійснити в межах предмету позову, яким є стягнення 1426424,10 грн основного боргу, 307134,56 грн пені, 65514,20 грн інфляційних втрат, 247340,26 грн 22% річних; у задоволенні клопотання відповідача про затвердження мирової угоди відмовлено; закрито підготовче провадження у справі №902/254/18; її розгляд по суті призначено на 11.10.2018.

На визначену судом дату з'явився представник позивача, який підтримав позов у повному обсязі та представник відповідача, який проти позову не заперечив.

За наслідками судового засідання, 11.10.2018, суд вийшов до нарадчої кімнати, роз'яснивши, що рішення у даній справі буде оголошена 12.10.2018 о 10 год. 00 хв.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази на засадах всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, судом встановлено наступне.

06.07.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю транспортна компанія "Дніпротранснафта" (Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" (Покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів №060717, відповідно п.1.1 якого Постачальник зобов'язується передати у погоджені терміни у власність Покупця нафтопродукти (далі за текстом - Товар), а Покупець зобов'язується прийняти Товар і оплатити його на умовах передбачених цим Договором.

Пунктом 3.1 Договору сторони визначили, що "... поставка товару може здійснюватись на умовах 100% передплати або відстрочення платежу не більше 5 (п'яти) календарних днів, про що зазначається у заявці. Покупець зобов'язується здійснити оплату за товар (партію товару) з моменту отримання рахунку - фактури наданого на підставі заявки Покупця, у строк визначений в рахунку для сплати або якщо такий строк не визначений, протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту його отримання."

Згідно п.п. 4.2, 4.3 Договору у випадку порушення строків оплати Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період прострочення та визначеної від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення платежу. За прострочення виконання грошового зобов'язання по оплаті поставленого товару більш ніж на сім календарних днів, Покупець сплачує Постачальнику суму боргу з урахував встановленого індексу інфляції за весь строк прострочення, а також 22% річних від простроченої суми заборгованості у відповідності зі ст.625 ЦК України.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору поставки позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 1593654,00 грн. Наведене підтверджується доданими до матеріалів справи заявками на поставку нафтопродуктів, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками на оплату.

Разом з тим відповідач розрахунків за товар у повному обсязі не провів, порушивши зобов'язання по оплаті товару за Договором поставки на загальну суму 1426424,10 грн.

Вказані вище обставини стали підставою звернення ТОВ ТК "Дніпротранснафта" з даним позовом до суду.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Дії позивача по передачі товару та дії відповідача по прийняттю вказаного товару, за визначеною ціною свідчать про те, що у боржника (відповідача) виникло зобовязання по оплаті отриманого товару.

Згідно зі ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом .

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд, перевіривши розрахунок суми боргу, прийшов до висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 1426424,10 грн боргу.

Разом з цим, за порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 307134,56 грн пені; 65514,20 грн інфляційних втрат та 247340,26 грн 22% річних.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Згідно ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Одним із видів господарських санкцій, які відповідно до статті 217 ГК України можуть застосовуватися у сфері господарювання, є штрафні санкції, що можуть застосовуватися у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня) відповідно до умов договору між сторонами.

Відповідно до 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.4.2 Договору у випадку порушення строків оплати Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період прострочення та визначеної від вартості неоплаченого Товару (партії Товару), за кожний день прострочення платежу.

Також згідно пункту 4.3. Договору, сторони передбачили, що за прострочення виконання грошового зобов'язання по оплаті поставленого Товару (партії Товару) більш ніж на сім календарних днів, Покупець сплачує Постачальнику суму боргу з урахував встановленого індексу інфляції за весь строк прострочення, а також 22% річних від простроченої суми заборгованості у відповідності зі ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином суд вважає, що вимоги щодо стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних є правомірними, оскільки відповідають умовам укладеного договору та чинному законодавству.

З огляду на викладене, суд, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення сум пені, інфляційних та 22% річних, встановив що заявлені суми позивачем обраховано вірно, а відтак вимоги про стягнення 307134,56 грн пені; 65514,20 грн інфляційних втрат та 247340,26 грн 22% річних підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" (Хмельницьке шосе, 13, кімната 214, м.Вінниця, 21000; ідентифікаційний код 34455332) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю транспортної компанії "Дніпротранснафта" (вул.Чайковського, 3-Ж, м.Кам'янське, Дніпропетровська область, 51909; ідентифікаційний код 37425,10 грн боргу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" (Хмельницьке шосе, 13, кімната 214, м.Вінниця, 21000; ідентифікаційний код 34455332) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю транспортної компанії "Дніпротранснафта" (вул.Чайковського, 3-Ж, м.Кам'янське, Дніпропетровська область, 51909; ідентифікаційний код 37425507) 307134,56 грн пені.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" (Хмельницьке шосе, 13, кімната 214, м.Вінниця, 21000; ідентифікаційний код 34455332) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю транспортної компанії "Дніпротранснафта" (вул.Чайковського, 3-Ж, м.Кам'янське, Дніпропетровська область, 51909; ідентифікаційний код 37425507) 65514,20 грн інфляційних втрат.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" (Хмельницьке шосе, 13, кімната 214, м.Вінниця, 21000; ідентифікаційний код 34455332) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю транспортної компанії "Дніпротранснафта" (вул.Чайковського, 3-Ж, м.Кам'янське, Дніпропетровська область, 51909; ідентифікаційний код 37425507) 247340,26 грн 22% річних.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" (Хмельницьке шосе, 13, кімната 214, м.Вінниця, 21000; ідентифікаційний код 34455332) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю транспортної компанії "Дніпротранснафта" (вул.Чайковського, 3-Ж, м.Кам'янське, Дніпропетровська область, 51909; ідентифікаційний код 37425507) 30696,20 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

8. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 22 жовтня 2018 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу - ТОВ "Дніпротраснафта" (51925, Дніпропетровська обл., м.Кам'янське, пл.Гагаріна, 5)

3,4 - відповідачу - ТОВ "МЕГО ЛТД" (21036, Вінницька область, м.Вінниця, вул.Писарєва, 3/83 та 21000 м.Вінниця, Хмельницьке шосе, буд.13, кімн.214).