Справа № 909/920/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.10.2018 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А. , розглянувши заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) про забезпечення позову до подачі позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви (вх. № 15748/18 від 18.10.18). В поданій заяві просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно відповідача ТОВ "Медгал Україна" , що знаходиться за адресою: 76019, м. Івано-Франківськ, вул. Пасічна 38а, офіс 6 до моменту набрання законної сили рішення суду по суті справи.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та додані до неї документи, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником та повинна містити:

- предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до приписів ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

В заяві про забезпечення позову, заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно відповідача ТОВ "Медгал Україна", , що знаходиться за адресою: 76019, м. Івано-Франківськ, вул. Пасічна 38а, офіс 6 до моменту набрання законної сили рішення суду по суті справи.

Як вбачається зі змісту поданої заяви про вжиття заходів забезпечення позову, заявник вказує на те, що запропоновані ним заходи забезпечення позову є співмірними із позовними вимогами, які планується подати, також зазначає те, що відповідач не здійснює господарської діяльності, не бажає в добровільному порядку повернути їй ринкову вартість частки майна в статутному капіталі, намагатиметься відчужити належне ТОВ "Медгал Україна" майно, що унеможливить виконання рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення позову та призведе до порушення її майнових прав і охоронюваних законом інтересів.

При цьому, заявник зазначає, що 25.05.2006 відповідно до запису № 1 003901 у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань було зареєстровано ТзОВ "Медгал Україна".

12.08.2011 в установчі документи товариства були внесені зміни, відповідно до яких учасниками товариства стали:

ОСОБА_2 - 30% частки у статутному капіталі;

ОСОБА_3 - 30% частки у статутному капіталі;

ОСОБА_4 - 30% частки у статутному капіталі;

ОСОБА_5 - 10% частки у статутному капіталі.

01 листопада 2016 ОСОБА_4 помер (копія свідоцтва додається)ю Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 17.06.2017, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_6, ОСОБА_1, донька ОСОБА_7, є спадкоємцем частки в статутному капіталі ТзОВ "Медгал Україна" у розмірі 30%, що становить в грошовому еквіваленті десять тисяч п"ятсот грн, Яка належала померлому.

За час діяльності товариство придбало нежитлові приміщення - офісні приміщення загальною площею 97,2 кв.м. за адресою 76019, м. Івано-Франківськ, вул. Пасічна 38а, офіс 6, що підтверджується договором купівлі-продажу офісного приміщення від 21.04.2008.

15 лютого 2018 заявник зверталася із нотаріально засвідченою заявою до ТзОВ "Медгал Україна" та учасників, якою повідомила, що відмовляється від участі (вступу) у товаристві та прохала провести з нею розрахунки у відповідності до ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" та ст. 148 ЦК України у відповідності до чинного законодавства. До заяви був долучений звіт про оцінку майна "AS18-180213-062, відповідно до якого вартість майна - офісного приміщення складає 1 889 875,53 грн. Таким чином, частка у 30% становить 566 963,00 грн. Однак ТзОВ "Медгал Україна" відмовилось провести з ОСОБА_1 розрахунок.

Вважає дії ТзОВ "Медгал Україна" незаконними, оскільки у відповідност до ст. 55 Закону України "Про господарські товариства", при відмові правонаступника від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або при відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника, йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі, вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації учасника, відповідно до ст. 148 ЦК України тап. 4.6 Статуту товариства, частка у статутному капіталі товариства переходить спадкоємцю. Розрахунки здійснюються відповідно до ст. 148 ЦК України.

На даний час товариство не здійснює господарської діяльності, не бажає добровільно повертати заявнику ринкову вартість частки майна у статутному капіталі. Загальними зборами товариства, проведених з порушенням порядку їх скликання та проведення встановленого чинним законодавством та статутом товариства, керівником призначена стороння особа, тому у заявника є підстави вважати, що ТзОВ "Медгал Україна" намагатиметься відчужити належне йому майно, що унеможливить виконання рішення суду у майбутньому та призведе до порушення майнових прав і охоронюваних інтересів заявника.

У поданій заяві про забезпечення позову заявник навів достатньо обґрунтовані підстави щодо необхідності забезпечення позову у спосіб накладення арешту на майно, яке належать відповідачу, тому суд приходить до висновку про доцільність задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 77, 79, 136.137, 139, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (вх. №15748/18 від 18.10.18) про забезпечення позову до подачі позовної заяви, задовольнити.

Накласти арешт на майно ТОВ "Медгал Україна" , що знаходиться за адресою: 76019, м. Івано-Франківськ, вул. Пасічна 38а, офіс 6.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строк визначений ст. 256 ГПК України.

Суддя Шкіндер П.А.