ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.10.2018 Справа № 905/1676/17

Господарський суд Донецької області у складі колегії суддів: головуючий суддя Лейби М.О., судді Фурсова С.М., Чорненька І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні, при секретарі судового засідання Григорєвій М.В. справу

за позовною заявою: Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м.Нікополь, Дніпропетровська область

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Єнакіївський металургійний завод", м. Маріуполь, Донецька область

про стягнення пені в сумі 57200,98грн., 3% річних в сумі 6001,31грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за дов.

від відповідача: не зявився

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів", м.Нікополь, Дніпропетровська область звернулось до господарського суду Донецької області із позовом до Приватного акціонерного товариства "Єнакіївський металургійний завод", м. Маріуполь, Донецька область про стягнення пені в сумі 57200,98грн., 3% річних в сумі 6001,31грн.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням загальних зборів акціонерів позивача - Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», оформленим протоколом загальних зборів №1/2018 від 03.08.18р. змінено тип, найменування товариства та затверджено статут у новій редакції. Тип товариства змінено з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство; найменування товариства змінено з Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» на Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів».

Враховуючи вищевикладене, позивачем у справі є Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, позовну заяву призначено до розгляду судді Левшиній Я.О.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.07.17р. порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 17.08.17р.

01.08.17р. до суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

Ухвалами суду від 17.08.17р. та від 12.09.17р. розгляд справи відкладено відповідно на 12.09.17р. та на 27.09.17р.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 21.09.17р., з метою розгляду цієї справи утворено колегіальний склад суду: головуючий суддя Левшина Я.О., судді Попов О.В., Ніколаєва Л.В.

Ухвалою від 27.09.17р. розгляд справи відкладено на 01.11.17р.

02.10.17р. до господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Єнакіївський металургійний завод", м.Маріуполь, Донецька область надійшла зустрічна позовна заява до Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м.Нікополь, Дніпропетровська область про визнання недійним договору.

Ухвалою від 02.10.17р. зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Єнакіївський металургійний завод", м.Маріуполь, Донецька область до Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м.Нікополь, Дніпропетровська область про визнання недійним договору з доданими документами повернуто без розгляду.

17.10.17р. на адресу господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Єнакіївський металургійний завод", м. Маріуполь, Донецька область надійшла апеляційна скарга б/н б/д на ухвалу господарського суду Донецької області від 02.10.17р. у справі №905/1676/17 про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду.

Ухвалою від 17.10.17р. зупинено провадження у справі № 905/1676/17 до повернення матеріалів справи № 905/1676/17 до господарського суду Донецької області.

24.10.17р. матеріали справи повернулись на адресу господарського суду Донецької області.

02.11.17р. на адресу господарського суду надійшов лист про запит справи №905/1676/17 у звязку з надходженням касаційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 02.10.17р. та ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 23.10.17р.

Супровідним листом від 03.11.17р. справу №905/1676/17 направлено до Донецького апеляційного господарського суду.

03.04.18р. матеріали справи повернулись на адресу господарського суду Донецької області.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.04.18р., змінено склад судової колегії на: головуючий суддя Левшина Я.О., судді Чорненька І.К., Попов О.В.

Ухвалою суду від 10.04.18р. поновлено провадження у справі 905/1676/17; дану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження у справі та підготовче засідання призначено на 08.05.18р.

17.04.18р. на адресу господарського суду надійшов лист про запит справи №905/1676/17 у звязку з надходженням касаційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 02.10.17р. та ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 23.10.17р.

Супровідним листом від 17.04.18р. справу №905/1676/17 направлено до Донецького апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 25.04.18р. провадження у справі №905/1676/17 зупинено до повернення матеріалів справи № 905/1676/17 до господарського суду Донецької області.

21.05.18р. матеріали справи повернулись на адресу господарського суду Донецької області.

24.05.18р. на адресу господарського суду надійшов лист про запит справи №905/1676/17 у звязку з надходженням касаційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 02.10.17р. та ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 23.10.2017.

Супровідним листом від 24.05.18р. справу №905/1676/17 направлено до Донецького апеляційного господарського суду.

22.06.18р. матеріали справи повернулись на адресу господарського суду Донецької області.

Ухвалою суду від 26.06.18р. провадження у справі №905/1676/17 поновлено та підготовче засідання призначено на 17.07.18р.

У звязку із закінченням повноважень судді Левшиної Я.О., перебуванням у відпустці суддів Чорненької І.К. та Попова О.В. справу №905/1676/17 передано на повторний автоматичний розподіл.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 10.07.18р. автоматизованою системою документообігу суду визначений новий склад суду для розгляду справи №905/1676/17: головуючий суддя Лейба М.О., судді: Тарапата С.С., Сковородіна О.М.

Ухвалою господарського суду від 11.07.18р. прийнято до провадження справу №905/1676/17; строк розгляду справи розпочато спочатку; підготовче засідання у справі призначено на 17.07.18р.

Ухвалою суду від 17.07.18р. підготовче засідання відкладено на 28.08.18р.

У звязку із перебуванням у відпустці судді Тарапати С.С. справу №905/1676/17 передано на повторний автоматичний розподіл.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 20.08.18р. автоматизованою системою документообігу суду визначений новий склад суду для розгляду справи №905/1676/17: головуючий суддя Лейба М.О., судді: Сковородіна О.М., Чорненька І.К.

В подальшому у звязку із перебуванням у відпустці судді Сковородіной О.М. справу №905/1676/17 передано на повторний автоматичний розподіл.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 27.08.18р. автоматизованою системою документообігу суду визначений новий склад суду для розгляду справи №905/1676/17: головуючий суддя Лейба М.О., судді: Чорненька І.К, ОСОБА_2

27.08.18р. через канцелярію суду від Акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів надійшло клопотання про заміну найменування позивача (з додатками).

Ухвалою суду від 28.08.18р. справу №905/1676/17 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Лейби М.О., суддів: Чорненької І.К., Фурсової С.М., та визначено провести підготовче засідання 28.08.18р. о 14:30год.

Ухвалою суду від 28.08.18р. за результатами підготовчого провадження закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначено на 19.09.18р.

Ухвалою суду від 04.09.18р. у звязку з надходженням до господарського суду запитів Донецького апеляційного господарського суду від 02.08.18р. та від 29.08.18р. про направлення матеріалів справи №905/1676/17 у звязку з надходженням касаційної скарги Приватного акціонерного товариства Єнакієвський металургійний завод, м.Маріуполь, Донецька область на ухвалу господарського суду Донецької області від 02.10.17р. та ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 23.10.17р. у справі №905/1676/17, провадження у справі №905/1676/17 було зупинено до розгляду Верховним Судом касаційної скарги Приватного акціонерного товариства Єнакієвський металургійний завод, м.Маріуполь, Донецька область на ухвалу господарського суду Донецької області від 02.10.17р., ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 23.10.17р. та повернення матеріалів справи до господарського суду Донецької області.

Ухвалою Верховного Суду від 12.09.18р. повернуто касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства Макіївський металургійний завод на ухвалу господарського суду Донецької області від 02.10.17р. та ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 23.10.17р. у справі №905/1676/17.

26.09.18р. матеріали справи №905/1676/17 надійшли до господарського суду Донецької області.

Ухвалою суду від 01.10.18р. провадження у справі №905/1676/17 поновлено та розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 16.10.18р.

У судовому засіданні 16.10.18р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився; про місце, час та дату слухання справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомлено. Відзив на позовну заяву суду не наданий.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що відповідач протягом розгляду справи у судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив суду не надав, суд вважає за необхідне розглянути спір по суті за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

11.11.15р. між Публічним акціонерним товариством Нікопольський завод феросплавів (постачальник) та Публічним акціонерним товариством Єнакіївський металургійний завод (покупець) був укладений договір №1505783/15001761 (далі за текстом договір) з додатковими угодами до нього №1/1602627 від 19.05.16р., №2/1603270 від 01.07.16р., №3/1603271 від 11.07.16р.

Згідно додаткової угоди №1/1602627 від 19.05.16р. найменування покупця викладено у наступній редакції Приватне акціонерне товариство Єнакіївський металургійний завод.

Відповідно до п.1.1. договору, продавець (постачальник) поставляє, а покупець купує продукцію, що містить марганець виробництва ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» або ПАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат», в асортименті за якістю, цінам та в кількості згідно специфікацій (додатків), які є невідємною частиною даного договору.

Згідно п.2.1 договору, продавець постачає товар на умовах FCA з.д. станція вантажовідправника, у відповідності з «Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів «ІНКОТЕРМ» в редакції 2010р, з.д. станція вантажовідправника вказується у специфікаціях (додатках) до даного договору.

Пунктом 2.4. договору передбачено, що датою поставки товару вважається дата штемпеля на залізничній накладній з.д. станції вантажовідправника.

Згідно п.п.2.7., 2.8. договору, відвантаження товару здійснюється протягом 10 календарних днів з дати отримання інструкції на відвантаження. Перехід права власності на товар здійснюється від продавця до покупця в момент виконання умов п.2.1.

За умовами п.3.1., договору, загальна сума договору складається з сум, вказаних у всіх додатках (специфікаціях).

Пунктами 4.1., 4.2. договору, сторони визначили, що оплата здійснюється з відстрочкою платежу протягом 10 банківських днів з дати поставки товару. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок продавця.

Відповідно до п.4.5. договору, у випадку порушення строків оплати, передбачених п.4.1. даного договору, покупець сплачує штраф в розмірі 0,2% від несплаченої суми, за кожен день прострочення.

Даний договір вступає в дію з моменту його підписання та діє до 31.12.16р.

Сторонами договору підписано ряд специфікацій, зокрема №6/1603535 від 05.07.16р. та №7 від 04.10.16р. на поставку товару, умовами яких визначені: найменування, кількість товару; загальна сума поставки; умови оплати; строки та умови поставки.

Згідно специфікації №6/1603535 від 05.07.16р. загальна вартість поставки 36500226,05грн., в тому числі ПДВ 20% в сумі 6083371,01грн.; строк поставки: серпень -вересень 2016 року; умови поставки FCA станція Чертомлик Придніпровської залізниці.

Згідно специфікації №7 від 04.10.16р. загальна вартість поставки 57144381,47грн.; умови оплати протягом 30 календарних днів з дати поставки; строк поставки жовтень-грудень 2016 року у відповідності до заявок ПАТ «ЕМЗ»; умови поставки - FCA станція Чертомлик Придніпровської залізниці.

Як вбачається з матеріалів справи:

- за залізничними накладними №47957717, №47957709, №47957691, №47957733 позивачем було поставлено відповідачу 11.09.16р. товар на суму 921983,64грн. та виставлений рахунок на оплату №208481 від 11.09.16р.;

- за залізничними накладними №45186129, №45186137, №45186145, №45186152 позивачем було поставлено відповідачу 17.09.17р. товар на суму 899277,96грн. та виставлений рахунок на оплату №208618 від 17.09.17р.;

- за залізничними накладними №45452190, №45452182 позивачем було поставлено відповідачу 24.09.16р. товар на суму 872752,40грн. та виставлено рахунок №208758 від 24.09.16р.;

- за залізничними накладними №45452117, №45452091, №45452125, №45452166, №45452109, №45452158, №45452141 позивачем було поставлено відповідачу 24.09.16р. товар на суму 2694307,16грн. та виставлено рахунок №208759 від 24.09.16р.;

- за залізничними накладними №45547734, №45547759, №45547833 позивачем було поставлено відповідачу 26.09.16р. товар на суму 657633,37грн. та виставлено рахунок №208786 від 26.09.16р.;

- за залізничною накладною №47213145 позивачем було поставлено відповідачу 09.11.16р. товар на суму 577751,32грн. та виставлено рахунок №209679 від 09.11.16р.;

- за залізничними накладними №47388610, №47386628 позивачем було поставлено відповідачу 13.11.16р. товар на суму 573343,93грн. та виставлено рахунок №209744 від 13.11.16р.;

- за залізничною накладною №47505649 позивачем було поставлено відповідачу 16.11.16р. товар на суму 632273,39грн. та виставлено рахунок №209922 від 16.11.16р.;

- за залізничними накладними №47505581, №47505649 позивачем було поставлено відповідачу 16.11.16р. товар на суму 637603,99грн. та виставлено рахунок №209926 від 16.11.16р.;

- за залізничними накладними №47594528, №47594502 позивачем було поставлено відповідачу 19.11.16р. товар на суму 636814,86грн. та виставлено рахунок №210068 від 19.11.16р.;

- за залізничною накладною №47617238 позивачем було поставлено відповідачу 19.11.16р. товар на суму 615552,36грн. та виставлено рахунок №210069 від 19.11.16р.;

- за залізничною накладною №47647623 позивачем було поставлено відповідачу 20.11.16р. товар на суму 595783,74грн. та виставлено рахунок №210070 від 20.11.16р.;

- за залізничною накладною №47679592 позивачем було поставлено відповідачу 21.11.16р. товар на суму 597910,24грн. та виставлено рахунок №210078 від 21.11.16р.;

- за залізничними накладними №47711395, №47711411 позивачем було поставлено відповідачу 22.11.16р. товар на суму 568085,06грн. та виставлено рахунок №210079 від 21.11.16р.

Доказів наявності заперечень щодо кількості поставленого товару, а також порядку поставки та інших зауважень суду не представлено.

За твердженнями позивача, що не заперечуються відповідачем, останній розрахувався за спірними зобовязаннями у повному обсязі. Проте, всупереч статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, розрахунок за спірними зобовязаннями здійснено з порушенням строків встановлених п.9 специфікацій до договору.

Враховуючи невиконання відповідачем зобовязання у строк визначений специфікаціями №6/1603535 від 05.07.16р. та №7 від 04.10.16р. до договору позивачем нараховані та предявлені до стягнення пеня в розмірі 57200,98грн. та 3% річних в розмірі 6001,31грн.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам суд виходить з наступного:

Статтею 11 Цивільного кодексу України та статтею 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами статей 509, 526 Цивільного кодексу України та статей 173, 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України, ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Предметом розгляду у даній справі є стягнення пені та 3% річних за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобовязань з оплати вартості поставленого позивачем товару.

Так, у звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором №1505783/15001761 від 11.11.15р. щодо здійснення оплати за товар в обумовлені сторонами строки, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення пені в сумі 57200,98грн. та 3% річних в сумі 6001,31грн.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною першою ст.612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України ).

Пунктом 9 специфікацій №6/1603535 від 05.07.16р. та №7 від 04.10.16р. сторонами узгоджено, що відповідач здійснює оплату товару протягом 30 календарних днів з дати поставки товару.

Таким чином, за висновками суду, відповідач мав сплатити вартість товару, отриманого від позивача:

- згідно залізничних накладних №47957717, №47957709, №47957691, №47957733 від 11.09.16р. в строк до 11.10.16р. (включно);

- згідно залізничних накладних №45186129, №45186137, №45186145, №45186152 від 17.09.16р. в строк до 17.10.18р. (включно);

- згідно залізничних накладних №45452190, №45452182, №454521117, №45452091, №45452125, №45452166, №45452109, №45452158, №45452141 від 24.09.16р. в строк до 24.10.16р. (включно);

- згідно залізничних накладних №45547734, №45547759, №45547833 від 26.09.16р. в строк до 26.10.16р.

- згідно залізничної накладної №47213145 від 09.11.16р. в строк до 09.12.16р. (включно);

- згідно залізничних накладних №47388610, №47386628 від 13.11.16р. в строк до 13.12.16р. (включно);

- згідно залізничних накладних №47505649, №47505581, №47505649 від 16.11.16р. в строк до 16.12.16р. (включно);

- згідно залізничних накладних №47594528, №47594502, №47617238 від 19.11.16р. в строк до 19.12.16р. (включно);

- згідно залізничної накладної №47647623 від 20.11.16р. в строк до 20.12.16р. (включно);

- згідно залізничної накладної №47679592 від 21.11.16р. в строк до 21.12.16р. (включно);

- згідно залізничних накладних №47711395, №47711411 від 22.11.16р. в строк до 22.12.16р. (включно).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, довідки ПАБ КБ «Приватбанк» №Е.21.0.0.0/4-310 від 05.04.17р. та платіжних доручень, відповідачем було перераховано позивачу грошові кошти, які були зараховані позивачем:

- за товар отриманий за залізничними накладними №47957717, №47957709, №47957691, №47957733 в сумі 721983,64грн. згідно з платіжним дорученням № від 12.10.16р. та в сумі 200000,00грн. згідно з платіжним дорученням № від 19.10.16р.;

- за товар отриманий за залізничними накладними №45186129, №45186137, №45186145, №45186152 в сумі 899277,96грн. згідно з платіжним дорученням № від 31.10.16р.;

- за товар отриманий за залізничними накладними №45452190, №45452182 в сумі 872752,40грн. згідно з платіжним дорученням № від 31.10.16р.;

- за товар отриманий за залізничними накладними №45452117, №45452091, №45452125, №45452166, №45452109, №45452158, №45452141 в сумі 2694307,16грн. згідно з платіжним дорученням № від 31.10.16р.;

- за товар отриманий за залізничними накладними №45547734, №45547759, №45547833 в сумі 657633,37грн. згідно з платіжним дорученням № від 31.10.16р.;

- за товар отриманий за залізничною накладною №47213145 в сумі 517751,32грн. згідно з платіжним дорученням № від 08.12.16р. та в сумі 60000,00грн. згідно з платіжним дорученням № від 16.12.16р.;

- за товар отриманий за залізничними накладними №47388610, №47386628 в сумі 573343,93грн. згідно з платіжним дорученням № від 16.12.17р.;

- за товар отриманий за залізничною накладною №47505649 в сумі 632273,39грн. згідно з платіжним дорученням № від 28.12.16р.;

- за товар отриманий за залізничними накладними №47505581, №47505649 в сумі 637603,99грн. згідно з платіжним дорученням № від 28.12.16р.;

- за товар отриманий за залізничними накладними №47594528, №47594502 в сумі 636814,86грн. згідно з платіжним дорученням № від 28.12.16р.;

- за товар отриманий за залізничною накладною №47617238 в сумі 615552,36грн. згідно з платіжним дорученням № від 28.12.16р.;

- за товар отриманий за залізничною накладною №47647623 в сумі 595783,74грн. згідно з платіжним дорученням № від 28.12.16р.;

- за товар отриманий за залізничною накладною №47679592 в сумі 597910,24грн. згідно з платіжним дорученням № від 28.12.16р.;

- за товар отриманий за залізничними накладними №47711395, №47711411 в сумі 568085,06грн. згідно з платіжним дорученням № від 28.12.16р.

Таким чином, за висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної сплати позивачу грошових коштів за поставлений товар всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач виконав з простроченням терміну платежу, обумовленого сторонами договору.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, на підставі ст.625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та предявлено до стягнення 3% річних в загальному розмірі 6001,31грн. Розрахунок 3% річних проведений позивачем окремо по залізничним накладним від 11.09.16р., від 17.09.16р., від 24.09.16р., від 26.09.16р., від 09.11.16р., від 13.11.16р., 16.11.16р., від 19.11.16р., від 20.11.16р., від 21.11.16р. та від 22.11.16р.

Отже, оскільки матеріалами справи підтверджено факт наявності прострочення відповідачем виконання свого зобов'язання з оплати товару, то позивачем правомірно здійснено нарахування 3% річних.

Перевіривши розрахунок 3% річних, проведений позивачем, суд дійшов висновку, що позивачем вірно визначений період таких нарахувань, та розрахунок 3% річних є арифметично вірним.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних підлягають задоволенню в повному обсязі у розмірі 6001,31грн.

Щодо вимог в частині стягнення пені суд виходить з наступного:

За вимогами ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки. Договірна неустойка встановлюється за згодою сторін, тобто її розмір та умови застосування визначаються виключно на їх власний розсуд.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст.230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

За змістом положень ч.4 ст.231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як встановлено вище, пунктом 4.5 договору сторони визначили порядок відповідальності за порушення грошового зобов'язання, а саме сплату штрафної санкції у вигляді штрафу у розмірі 0,2% від несплаченої суми, за кожен день прострочення оплати.

Проте, за висновками суду, враховуючи, що визначений у договорі штраф нараховується у відсотковому розмірі за кожну добу прострочення, за своєю правовою природою останній є пенею в розумінні ст.549 Цивільного кодексу України.

При цьому, суд враховує, що для договірної практики та практики правозастосування сама лише назва тієї чи іншої санкції, вжита в тексті договору, практичного значення не має.

У такому випадку слід виходити з мети встановлення у законі відповідальності за порушення зобов'язання у вигляді штрафної санкції - забезпечення належного виконання зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08.02.2017 у справі № 910/29752/15 (3-1217гс16).

Судом перевірено розрахунок штрафних санкцій, здійснений позивачем, та встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а також виконаний з урахуванням вимог ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», згідно якої розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З огляду на зазначене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в загальному розмірі 57200,98грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розрахунок пені та 3% річних судом здійснено за допомогою програмного забезпечення Ліга Закон.

Відповідно до ст.13Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів, м.Нікополь, Дніпропетровська область до Приватного акціонерного товариства Єнакіївський металургійний завод, м.Маріуполь, Донецька область про стягнення пені в сумі 57200,98грн. та 3% річних в сумі 6001,31грн., задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Єнакіївський металургійний завод (87504, Донецька обл., м.Маріуполь, просп.Ілліча, буд. 54, блок 4; ) на користь Акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів (53200, Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310; ) пеню в сумі 57200,98грн., 3% річних в сумі 6001,31грн. та судовий збір в сумі 1600,00грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 16.10.18р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.10.18р.

Головуючий суддя М.О. Лейба

Суддя С.М. Фурсова

Суддя І.К. Чорненька