номер провадження справи 17/57/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2018 Справа № 908/1516/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсун В.Л.

при секретарі судового засідання - Юсубовій Д.В.

розглянувши матеріали справи № 908/1516/18:

за позовною заявою: головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, 69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50

до відповідача: селянського (фермерського) господарства "Нива", 71650, Запорізька область, Василевський район, с. Широке, вул. Миру, буд. 19

про стягнення 22 859,24 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Кісь Р.Б., довіреність від 02.01.18 № 2

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

06.08.18 до господарського суду Запорізької області звернулось головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі ГУ Держгеокадастру у ЗО) із позовною заявою від 02.08.18 до селянського (фермерського) господарства "Нива" (надалі С(Ф)Г "Нива") про стягнення з голови С(Ф)Г "Нива" ОСОБА_2 шкоду у розмірі 22 859,24 грн. заподіяну внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Позов обґрунтовано ст. 1166 ЦК України, ст. 211 Земельного кодексу України та ст. 56 Закону України «Про охорону земель».

06.08.18 автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Корсун В.Л.

Ухвалою від 08.08.18 суддею Корсун В.Л. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у господарській справі № 908/1516/18, якій присвоєно № провадження 17/57/18. Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 29.08.18.

В судовому засіданні 29.08.18 оголошено перерву до 02.10.18.

Ухвалою суду від 02.10.18 оголошено перерву у господарській справі № 908/1516/18 до 05.10.18.

Крім того, вказаною ухвалою судом, в судове засідання, призначене на 05.10.18, з метою повного та всебічного з'ясування (дослідження) всіх обставин (доказів), які мають відношення до даної господарської справи, а також з метою надання пояснень у даній справі, було визнано обов'язковою явка:

- в.о. начальника відділу у Василівському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області Назірова О.М., як особу, яка підписала лист за вих. від 05.09.18 № 0-8-0.223-1130/0/102-18 на ім'я начальника юридичного управління ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області стосовно помилки, яка була допущена у довідці від 21.08.18 № 0-8-0-223-1561/0/162-18 в частині визначення земельної ділянки, як об'єкту, відносно якого зазначена довідка надавалась, а також

- в.о. начальника відділу у Василівському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області Лисенка А.І., як особу, за підписом якої суду було видано довідку за вих. від 21.08.18 № 0-8-0.223-1561/0/162-18.

Також, суд зобов'язував позивача надати не пізніше 10 год. 00 хв. 05.10.18 довідку чи інший документ встановленої форми відповідно до якого суд матиме змогу визначити (перевірити) класифікацію видів цільового призначення земель із відповідним індексом стосовно земельної ділянки розташованої в трикутнику населених пунктів Гладке, Широке, Підгірне на території Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької обл. (з кадастровим № :02:027:0010 загальною площею 45,0000 га), за якою позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 22 859,24 грн. (вказана інформація (довідка) має бути надана стосовно періоду з моменту, коли відповідачу у цій справі на підставі рішення виконкому Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області від 07.12.01 № 887 (674) "Про надання в оренду пасовищ" та відповідно до договору про право тимчасового користування землею (в т.ч. на умовах оренди) від 07.12.01 надано в оренду для сінокосіння та випасу худоби земельну ділянку загальною площею 45 га.).

В судовому засіданні 05.10.18 оголошено перерву до 08.10.18.

Розгляд справи здійснювався із застосуванням технічних засобів фіксації (не в режимі відеоконференції) судового процесу за допомогою ПАК "Оберіг".

У засіданні суду 08.10.18, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представника позивача повідомлено про дату виготовлення рішення у повному обсязі.

Позивач, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві за вих. від 02.08.18. Просив суд стягнути з голови С(Ф)Г "Нива" ОСОБА_2 шкоду у розмірі 22 859,24 грн. заподіяну внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Відповідач, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях підтримав свої заперечення в повному обсязі з підстав викладених у запереченні на позовну заяву за вих. від 27.08.18 № 09. Просив суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Також, в судовому засіданні 05.10.18, з метою повного та всебічного з'ясування (дослідження) всіх обставин (доказів), які мають відношення до даної господарської справи, надали свої пояснення в.о. начальника відділу у Василівському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області Назіров О.М. та Лисенко А.І.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, пояснення в.о. начальника відділу у Василівському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області Назіров О.М., а також Лисенко А.І., суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з безкоштовним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань отриманих судом з офіційного сайту Міністерства юстиції України, який долучено судом до матеріалів справи № 908/1516/18, датою державної реєстрації селянського (фермерського) господарства «Нива» є 02.07.1993р., а датою взяття на облік Токмацьким ОДПІ ГУ ДФС (Василівське відділення) є 07.10.1993р.

Рішенням виконавчого комітету Підгірненської сільської ради від 07.12.01 № 871 (887) «Про надання в оренду пасовищ», керуючись ст.ст. 8, 9, 19 Земельного кодексу України, ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Законом України «Про оренду землі», розглянувши заяву селянського (фермерського) господарства «Нива» про надання в оренду пасовищ та пропозицію землевпорядника сільської ради ОСОБА_5, виконавчий комітет Підгірненської сільської ради вирішив: надати на умовах довгострокової оренди терміном на 20 років селянському (фермерському) господарству «Нива» земельну ділянку в розмірі 45 га для сінокосіння та випасу худоби в полях: контур 117 - 6,2 га, контур 119 - 5,4 га, контур 122 - 4,8 га, контур 121 - 16,8 га, контур 88 - 11,8 га (п. 1)…

07.12.01 між Підгірненською сільською радою (Орендодавець) та головою селянським (фермерським) господарством «Нива» укладено договір про право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) (надалі Договір), згідно якому (п. 1.1. договору), Орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету Підгірненської сільської ради від 07.12.01 за № 871 надає, Орендар приймає в тимчасове користування (оренду) земельну ділянку розташовану в полі контур 117 - 6,2 га, контур 119 - 5,4 га, контур 122 - 4,8 га, контур 121 - 16,8 га, контур 88 - 11,8 га, загальною площею 45,0 га згідно з планом землекористування, що додається.

Вказана земельна ділянка надається на умовах терміном на 20 років для сінокосіння та випасу худоби (п. 1.2. договору).

Згідно із п.п. «а» п. 2.1. договору, Орендодавець має право, зокрема, контролювати використання наданої земельної ділянки згідно умов надання.

Відповідно до п.п. «б» п. 2.2. договору, Орендар зобов'язаний, зокрема, використовувати надану земельну ділянку тільки згідно умов надання; не порушувати природоохоронного режиму використання наданої ділянки …

Пунктом 4.1. договору передбачено, що договір укладено на 20 років і вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і реєстрації.

Договір зареєстровано в книзі договорів на право тимчасового користування землею 07.12.01 за № 30.

Листом від 14.09.17 №0-8-0.223-1665/102-17 начальник відділу у Василівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_6 повідомила головного спеціалісту відділу контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_7 про те, що (мовою оригіналу): «… Згідно наказу Головного управління Держземагентства у Запорізькій області № 106-03 від 04.09.2013 року по Василівському району було проведено інвентаризацію земель сільськогосподарського призначення державної форми власності. Земельну ділянку площею 122,1055 га кадастровий номер :02:027:0009 було проінвентаризовано як землі державної власності.

Земельну ділянку з кадастровим номером :02:027:0010 площею 45,00 га, яку накладено на масив площею 122,1055 га, 02.02.2016 зареєстровано в національній кадастровій системі за заявою СФГ «Нива».

Також повідомляємо, що згідно схеми поділу земель колективної власності на земельні (частки) паї СВК ім. Чкалова дана ділянка є землями колективної форми власності

- вид угідь - пасовища;

- форма власності - колективна;

- категорія землі - землі сільськогосподарського призначення;

- наявність користувачів - не відомо».

26.09.17 державним інспектором-головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Василівському, Михайлівському, Токмацькому районах та м. Токмаку управління з контролю за використанням та охороною земель головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення № 296/0/92-17-ДК/0016П/07/01/-17 згідно з яким при перевірці дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки сільськогосподарського призначення колективної власності (яка надана у користування для сінокосіння та випасання худоби на підставі договору оренди між Підгірненською сільською радою та головою СФГ «Нива» ОСОБА_2 від 07.12.01 № 30… встановлено, що земельна ділянка, яка розташована в трикутнику населених пунктів Гладке, Широке, Підгірне на території Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області, кадастровий № :02:027:0010 загальною площею 45,0000 га сільськогосподарського призначення колективної власності, яка надана у користування для сінокосіння та випасання худоби на підставі договору оренди між Підгірненською сільською радою та головою СФГ «Нива» ОСОБА_2 від 07.12.01 № 30 … використовувалась для вирощування сільськогосподарської культури (озима пшениця), що є порушенням ст. 20 Земельного кодексу України та статей Закону України «Про державний контроль за користуванням та охороною земель», ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідальність за вчинене правопорушення передбачене ч. 1 ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 1 ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України.

Відомості про особу, яка вчинила адміністративне правопорушення:

1. Прізвище: ОСОБА_2.

2. Ім'я: ОСОБА_2.

3. По батькові: ОСОБА_2.

4. Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

5. Місце народження: с. Широке Василівського району Запорізької області.

6. Сімейний стан: одружений.

7. Кількість утриманців: 3.

8. Місце проживання/реєстрації: АДРЕСА_1

9. Місце роботи (навчання) СФГ «Нива».

10. Посада: Голова.

ОСОБА_2 було роз'яснено, що розгляд про адміністративне правопорушення відбудеться 26.09.17 у приміщенні Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області, за адресою: вул. Соборна, 10, м. Василівка, 71600.

Другий примірник протоколу отримав особисто ОСОБА_2, що підтверджується підписом.

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 26.09.17 № 234/0/92-17-ДК/0014По/08/01/-17 голову СФГ «Нива» ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф в розмірі 85,00 грн. (порушив вимоги ст. 20 Земельного кодексу України, ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: використання земельної ділянки не за цільовим призначенням у зв'язку з тим, що на момент перевірки, згідно з наявною інформацією земельна ділянка використовується за відсутністю відповідного рішення про зміну її цільового призначення. … Порушенням заподіяно шкоду на суму 22 859,24 грн., яка розрахована до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу, затвердженої постановою КМУ від 25.07.07 № 963).

Згідно довідки від 21.08.18 № 0-8-0.223-1561/0/162-18 з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (станом на 01.01.16), виданої в.о. начальником відділу у Василівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Лисенком А.І, замовником якої є селянське (фермерське) господарство «Нива» зазначено, що:

- місце розташування земельної ділянки: Широківська сільська рада, Василівський район;

- форма власності на землю: приватна;

- наявність правовстановлюючого документу на землю: так;

- категорія земельної ділянки: землі сільськогосподарського призначення;

- вид цільового призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- площа земельної ділянки: 45 га;

- вид угідь: пасовища;

- наявні обмеження, обтяження: потребує визначення;

- кадастровий номер земельної ділянки (за наявності): потребує визначення;

- станом на теперішній час (на час видачі довідки) відомості про реєстрацію вищезазначеної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі за юридичними та фізичними особами та рішення щодо передачі її у власність чи користування наявні у Головному управлінні Держгеокадастру у Запорізькій області.

Відповідно до листа від 05.09.18 № 0-8-0.223-1130/0/102-18 за підписом в.о. начальника відділу у Василівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Назірова О.М., останній повідомив начальника юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про те, що (мовою оригіналу): «… Під час виготовлення довідки від 21.08.2018 № 0-8-0-223-1561/0/162-18 було допущено технічну помилку в частині визначення земельної ділянки як об'єкту, відносно якого зазначена довідка надавалась.

У зв'язку із вищезазначеним інформацію, зазначену у згаданій довідці, прошу не брати до уваги.

Разом з цим повідомляю, що інформація про земельну ділянку, надана Відділом у листі від 14.09.2017 № 0-8-0.223-1665/102-17 є достовірною та такою, що відповідає дійсності».

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України суд дійшов висновку щодо відмови в задоволені позовних вимог з огляду на наступне.

Частинами 5-7 ст. 7 Земельного кодексу України від 18.12.90 № 561-ХІІ в редакції чинній станом на час прийняття рішення виконкомом Підгірненської сільської ради від 07.12.01 № 871 (887) «Про надання в оренду пасовищ», а також укладення договору від 07.12.01 про право тимчасового користування землею (у т.ч. на умовах оренди) було визначено, що … у постійне користування земля надається радами … із земель, що перебувають у державній власності: громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства; сільськогосподарським підприємствам і організаціям; громадським об'єднанням; релігійним організаціям; промисловим, транспортним та іншим несільськогосподарським підприємствам, установам і організаціям; організаціям, зазначеним у ст. 70 цього Кодексу для потреб оборони; для ведення лісового господарства спеціалізованим підприємствам; житловим, житлово-будівельним, гаражно-будівельним і дачно-будівельним кооперативам; спільним підприємствам, міжнародним об'єднанням і організаціям з участю українських, іноземних юридичних і фізичних осіб, підприємствам, що повністю належать іноземним інвесторам (ч. 5). У тимчасове користування земля надається радами … із земель, що перебувають у державній власності: громадянам України для городництва, сінокосіння і випасання худоби, ведення селянського (фермерського) господарства; промисловим, транспортним та іншим несільськогосподарським підприємствам, установам і організаціям; громадським об'єднанням; релігійним організаціям; організаціям, зазначеним у статті 70 цього Кодексу для потреб оборони; сільськогосподарським підприємствам і організаціям; житловим, житлово-будівельним, гаражно-будівельним і дачно-будівельним кооперативам; спільним підприємствам, міжнародним об'єднанням і організаціям з участю українських, іноземних юридичних та фізичних осіб (п. 6). У тимчасове користування із земель, що перебувають у колективній і приватній власності, земля може надаватись відповідним власникам цієї землі за договором, який реєструється у сільській, селищній, міській Раді народних депутатів: громадянам України для городництва, сінокосіння і випасання худоби; промисловим, транспортним та іншим підприємствам, установам і організаціям для несільськогосподарських потреб (п. 7).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Згідно із вимогами ст. 80 ГПК України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1). Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2). Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 3). Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4). У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч. 5) … Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України (далі ЗК України), земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 13 Конституції України унормовано, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно із ст. 80 ЗК України (у відповідній редакції), суб'єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади - на землі державної власності.

За приписами ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України, селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренду земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Як вже зазначалося вище, 07.12.01 між Підгірненською сільською радою (Орендодавець) та головою С(Ф)Г «Нива» (Орендар) укладено договір про право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) (п. 1.1. договору) Орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету Підгірненської сільської ради від 07.12.01 за № 871, надає, Орендар приймає в тимчасове користування (оренду) земельну ділянку розташовану в полі контур 117 - 6,2 га, контур 119 - 5,4 га, контур 122 - 4,8 га, контур 121 - 16,8 га, контур 88 - 11,8 га, загальною площею 45,0 га згідно з планом землекористування, що додається.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, у т.ч. щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з угод або в наслідок заподіяння шкоди.

Приписами ст. 16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди).

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка її завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням земельного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Стаття 1166 ЦК України містить правило про загальний (генеральний) делікт, відповідно до якого будь-яка шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, повинна бути відшкодована особою, яка її завдала, в повному обсязі. Отже, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). У науці цивільного права акт завдання шкоди прийнято поділяти на такі складові елементи: а) протиправна поведінка особи; б) настання шкоди; в) причинний зв'язок між двома першими елементами; в) вина завдавача шкоди.

При цьому, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність всіх складових правопорушення.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода це не тільки обов'язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується у повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду.

Виходячи з загальних принципів цивільного права, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди потрібна наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою, що є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Тобто, відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами ЦК України відповідальність настає незалежно від вини.

Тобто, для застосування такої міри відповідальності як стягнення шкоди, позивач повинен довести наявність шкоди (її розмір), протиправність дій відповідача, та причинний зв'язок між шкодою позивача та протиправними діями відповідача.

Позивач свої позовні вимоги ґрунтує на протиправній поведінці голови С(Ф)Г «Нива», яка полягає у використанні земельної ділянки за не цільовим призначенням.

Згідно із п. «ґ» ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, зокрема, невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням.

Відповідно до ч. 2 п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.04 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212 ЗК України, статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК України особами, що її заподіяли.

У відповідності до ч. 1 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.04 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вирішуючи спори про відшкодування власникам землі й землекористувачам шкоди, заподіяної самовільним зайняттям або забрудненням земельних ділянок та іншими порушеннями земельного законодавства, суди мають виходити з того, що відповідно до статті 156 ЗК України, статті 166 ЦК України така шкода відшкодовується у повному обсязі.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Порядок передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, передбачений статтею 124 цього ж Кодексу.

Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, вказані в ст. 126 Земельного кодексу України, зокрема, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, право постійного користування земельною ділянкою - державним актом на право постійного користування, а право оренди земельної ділянки - договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Нормами статей 152, 156 Земельного кодексу України закріплено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» унормовано, що невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням - невикористання земельної ділянки, крім реалізації науково обґрунтованих проектних рішень, або фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, в т.ч. в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі встановлення обмежень (обтяжень).

Факт використання за нецільовим призначенням земельної ділянки відповідачем виявлено перевіркою дотримання вимог земельного законодавства проведеною Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення від 26.09.17 № 296/0/92-17-ДК/0016П/07/01/-17 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 26.09.17 № 234/0/92-17-ДК/0014По/08/01/-17, які не оскаржені у визначеному законом порядку. Доказів зворотнього суду не надано як і не надано доказів скасування чи втрати чинності вказаної постанови.

Порядок визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок визначений постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.07 «Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття та знесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу» (далі - Методика).

Згідно із преамбулою вказаної Методики, визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, що додається.

Пунктом 7 Методики визначено, що розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держгеокадастром та його територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держгеокадастру на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.11.00 № 1619.

Статтею 19 Земельного кодексу України унормовано, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та ін. природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відомості про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, як передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.11 № 3613-VI (набув чинності 07.08.11), містяться в єдиній державній геоінформаційній системі - Державний земельний кадастр.

За приписами ст. 2 Закону України «Про державний земельний кадастр», державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю.

Згідно зі статтею 3 вказаного Закону, Державний земельний кадастр базується на таких основних принципах: обов'язковості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об'єкти; єдності методології ведення Державного земельного кадастру; об'єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; відкритості та доступності відомостей Державного земельного кадастру, законності їх одержання, поширення і зберігання; безперервності внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру, що змінюються; документування всіх відомостей Державного земельного кадастру.

Держателем Державного земельного кадастру є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державний земельний кадастр»).

Документами Державного земельного кадастру, які створюються під час його ведення, є: індексні кадастрові карти (плани) України, АР Крим, областей, районів, сіл, селищ, міст; індексні кадастрові карти (плани) кадастрової зони, кадастрового кварталу; кадастрові карти (плани) АР Крим, областей, районів, сіл, селищ, міст, інші тематичні карти (плани), перелік яких встановлюється Порядком ведення Державного земельного кадастру; Поземельні книги (ч. 1).

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що індексною кадастровою картою (планом) - є картографічний документ, що відображає місцезнаходження, межі і нумерацію кадастрових зон і кварталів та використовується для присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам і ведення кадастрової карти (плану).

У відповідності до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державний земельний кадастр», відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим.

Як зазначалось вище у тексті цього рішення, начальником відділу у Василівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_8 листом від 14.09.17 № 0-8-0.223-1665/102-17 було повідомлено головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_7 (пряма мова): «… Згідно наказу Головного управління Держземагентства у Запорізькій області № 106-03 від 04.09.2013 року по Василівському району було проведено інвентаризацію земель сільськогосподарського призначення державної форми власності. Земельну ділянку площею 122,1055 га кадастровий номер :02:027:0009 було проінвентаризовано як землі державної власності.

Земельну ділянку з кадастровим номером :02:027:0010 площею 45,00 га, яку накладено на масив площею 122,1055 га, 02.02.2016 зареєстровано в національній кадастровій системі за заявою СФГ «Нива».

Також повідомляємо, що згідно схеми поділу земель колективної власності на земельні (частки) паї СВК ім. Чкалова дана ділянка є землями колективної форми власності

- вид угідь - пасовища;

- форма власності - колективна;

- категорія землі - землі сільськогосподарського призначення;

- наявність користувачів - не відомо».

Наведений вище лист спростовує відомості вказані у довідці з державної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями від 21.08.18 № 0-8-0.223-1561/0/162-18 виданій виконуючим обов'язки начальника відділу у Василівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Лисенко А.І. про те, що кадастровий № земельної ділянки площею 45 га, яка розташована в Широківській сільській раді Василівського району потребує визначення.

Вказане вище також підтверджується листом від 05.09.18 № 0-8-0.223-1130/0/102-18 за підписом в.о. начальника відділу у Василівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області О. Назірова, копія якого долучена до справи.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.10 № 548 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.11.10 за № 1011/18306) «Про затвердження класифікації видів цільового призначення земель», відповідно до п. «г» ст. 15 та ст. 19 Земельного кодексу України, п. «ґ» ст. 14 Закону України «Про землеустрій», п.п. 11 п. 4 Положення про Державний комітет України із земельних ресурсів, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.08 № 224, та з метою забезпечення обліку земель за видами їх цільового призначення у державному земельному кадастрі, Державним комітетом України із земельних ресурсів:

1. Затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель.

2. Наказано голові Республіканського комітету по земельних ресурсах Автономної Республіки Крим, начальникам головних управлінь Держкомзему в областях, містах Києві та Севастополі, керівникам підприємств, що належать до сфери управління Держкомзему забезпечити використання Класифікації видів цільового призначення земель при веденні державного земельного кадастру та державного реєстру земель, функціонуванні автоматизованої системи державного земельного кадастру.

Пунктом 1.2. Класифікації видів цільового призначення земель (надалі КВЦПЗ) передбачено, що код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі.

КВЦПЗ застосовується для використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, організаціями, підприємствами, установами для ведення обліку земель та формування звітності із земельних ресурсів (п. 1.3. КВЦПЗ).

КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об'єктів (п. 1.4. КВЦПЗ).

Згідно із цією класифікацією вирізняють, зокрема, такі види цільового призначенні сільськогосподарських земель:

- для введення товарного сільськогосподарського виробництва (КВЦПЗ - 01.01.01);

- для введення фермерського господарства (КВЦПЗ - 01.01.02);

- для введення особистого селянського господарства (КВЦПЗ - 01.01.03);

- для сінокосіння та випасання худоби (КВЦПЗ - 01.01.08).

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Земельного кодексу України, до земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Сільськогосподарські угіддя - це ділянки, що безпосередньо використовуються для виробництва сільськогосподарської продукції.

Отже, необхідно розрізняти цільове призначення земельної ділянки та вид сільськогосподарських угідь.

Частиною 3 ст. 22 Земельного кодексу України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування:

а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства;

б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства;

г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства;

ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Згідно із ч. 1 ст. 34 Земельного кодексу України, громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби.

З метою прийняття законного і обґрунтованого рішення у цій справі по суті спору суд ухвалою від 02.10.18 зобов'язав позивача надати не пізніше 10 год. 00 хв. 05.10.18 довідку чи інший документ встановленої форми відповідно до якого суд матиме змогу визначити (перевірити) класифікацію видів цільового призначення земель із відповідним індексом стосовно земельної ділянки розташованої в трикутнику населених пунктів Гладке, Широке, Підгірне на території Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької обл. (з кадастровим № :02:027:0010 загальною площею 45,0000 га), за якою позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 22 859,24 грн. (вказана інформація (довідка) має бути надана стосовно періоду з моменту, коли відповідачу у цій справі на підставі рішення виконкому Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області від 07.12.01 № 887 (674) "Про надання в оренду пасовищ" та відповідно до договору про право тимчасового користування землею (в т.ч. на умовах оренди) від 07.12.01 надано в оренду для сінокосіння та випасу худоби земельну ділянку загальною площею 45 га.).

Прибулий в засідання суду в.о. начальника відділу у Василівському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області Назіров О.М. повідомив головуючому у справі № 908/1516/18 в судовому засіданні 05.10.18 про те, що станом на час судових засідань у цій справі земельній ділянці з кадастровим № :02:027:0010 загальною площею 45 га, яка надана в оренду СФГ «Нива» для сінокосіння і випасу худоби не присвоєно (не призначено) виду цільового призначенні сільськогосподарських земель згідно із Класифікацією видів цільового призначення земель (надалі КВЦПЗ).

У зв'язку з викладеним суд, з підстав від нього не залежних, позбавлений можливості дійти висновку про те яке саме цільове призначення наведеної вище земельної ділянки з кадастровим № :02:027:0010 загальною площею 45 га, а саме:

- для введення товарного сільськогосподарського виробництва (КВЦПЗ - 01.01.01) чи

- для сінокосіння та випасання худоби (КВЦПЗ - 01.01.08).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Позовна заява від 02.08.18 у цій справі подана головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області до селянського (фермерського) господарства «Нива» про стягнення саме з голови С(Ф)Г "Нива" ОСОБА_2 шкоди у розмірі 22 859,24 грн. заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, який (голова С(Ф)Г "Нива" ОСОБА_2.) фактично є фізичною особою та не має статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги те, що позовна заява від 02.08.18 позивачем була подана до С(Ф)Г «Нива» (юридичної особи), а в прохальній частині позову, позивач просить суд стягнути саме з голови С(Ф)Г "Нива" ОСОБА_2 (фізичної особи) шкоду у розмірі 22 859,24 грн., суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог у зв'язку з обранням неправильних процесуальних норм законодавства щодо захисту порушеного права позивача.

Суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки Схема поділу земель колективної форми власності на земельні частки (паї) СВК ім. Чкалова складалась на виконання Указів Президента України від 10.11.94 № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» та від 08.08.95 № 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», тобто задовго до видачі наказу головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області № 106-03 від 04.09.13, яким було проведено інвентаризацію земель сільськогосподарського призначення державної форми власності (про що йдеться мова у листі відділу у Василівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 14.09.17 № 0-8-0.223-1665/102-17), судом визнаються надуманими твердження керівника відповідача в суді про те, що земельна ділянка з кадастровим № :02:027:0010 площею 45,00 га, яка була надана СФГ «Нива» у тимчасове користування за договором від 07.12.01, відноситься до земель колективної форми власності.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 129, 202, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

Повний текст рішення складено 16.10.18

Суддя В.Л. Корсун