ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22.10.2018 справа № 908/2115/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Носівець В.В., розглянувши матеріали

за позовом Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради (07101, Київська обл., м. Славутич, Центральна площа, буд. 7)

до відповідача філії приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» «Клінічний санаторій «Бердянськ» (7110, Запорізька обл., м. Бердянськ, бул. Тенистий, буд. 12)

про визнання недійсним рішення про підвищення вартості ціни путівки,

ВСТАНОВИВ:

Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою № б/н б/д до Філії приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» «Клінічний санаторій «Бердянськ» про визнання недійсним рішення філії ПрАТ «Приазовкурорт» «Клінічний санаторій «Бердянськ» №10/1612 від 19.06.2018 щодо підвищення вартості ціни путівок та залишити вартість послуг санаторно-курортного лікування громадян, відповідно до укладених 06.04.2018 договорів в розмірі 6822,00 грн. без ПДВ по кожному.

Позовну заяву зареєстровано в автоматизованій системі 16.10.2018, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2115/18 та здійснено автоматизований розподіл справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2018 справу № 908/2115/18 передано на розгляд судді Носівець В.В.

Дослідивши подану позовну заяву суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 60 ГПК України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Позовну заяву від імені Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради підписано заступником начальника управління ОСОБА_1

Згідно п. 5.2 Положення «Про управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області» начальник управління представляє інтереси управління у взаємовідносинах з іншими структурними підрозділами Славутицької міської ради та її виконавчого комітету, з департаментом соціального захисту населення Київської облдержадміністрації, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями.

Жодних посилань на надання заступнику начальника управління повноважень представляти інтереси управління без довіреності Положення не містить.

Відповідно до інформації, що міститься на сайті Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради є ОСОБА_2. Також, особою, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, визначено ОСОБА_3.

Отже, в матеріалах позовної заяви відсутні документи (довіреність), які посвідчують повноваження заступника начальника управління ОСОБА_1 на підписання вказаної позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За таких обставин, позовна заява підлягає поверненню.

Крім того, суд констатує про недотримання заявником п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Статтею 45 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

З даною позовною заявою позивач звернувся до філії приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» «Клінічний санаторій «Бердянськ».

За визначенням ч. 3 ст. 95 Цивільного кодексу України, філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства", "Про банки і банківську діяльність", юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами. Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу. Необхідно також враховувати, що саме лише зазначення в установчих документах чи положенні про наявність у відокремленого підрозділу права представляти юридичну особу в суді (господарському суді) не свідчить про надання такому підрозділові відповідних повноважень та визначення їх кола. Зазначена правова позиція викладена у п. 1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за ідентифікаційним кодом юридичної особи 33484163 (який зазначено в позові як код відповідача) відомості про реєстрацію юридичної особи відсутні.

Відповідно до ст. 4 та ст. 45 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в господарському процесі можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування, можливість подання позову філією (тобто відокремленим підрозділом юридичної особи) від власного імені діючим ГПК України не передбачена.

Таким чином, філія приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» «Клінічний санаторій «Бердянськ», зазначена в позові в якості відповідача, юридичною особою не є, а отже не може бути стороною у справі відповідно до ст.ст. 4 та 45 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, позовна заява, подана до філії, яка не має статусу юридичної особи, не підлягає розгляду в господарському суді.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Так, відповідно до пп. 2.2.1 п. 2.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір (із змінами) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно п. 2.2.2 п. 2.2 цієї ж статті за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру належить до сплати 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" станом на 01.01.2018 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розрахунку на місяць складає 1762,00 грн.

Управлінням соціального захисту населення Славутицької міської ради заявлено вимогу немайнового характеру, за яку підлягає сплаті 1762,00 грн. судового збору.

До матеріалів позовної заяви не надано документів на підтвердження сплати судового збору або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Також, суд звертає увагу на обраний заявником спосіб захисту.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд про визнання недійсним рішення філії ПрАТ «Приазовкурорт» «Клінічний санаторій «Бердянськ» №10/1612 від 19.06.2018 щодо підвищення вартості ціни путівок та залишити вартість послуг санаторно-курортного лікування громадян, відповідно до укладених 06.04.2018 договорів в розмірі 6822,00 грн. без ПДВ по кожному.

Відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, передбачений діючим законодавством або договором.

Згідно пункту 10 частини 1статті 20 Господарського процесуального кодксу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) субєктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) субєктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Акт ненормативного характеру це акт індивідуальної дії, прийнятий уповноваженим державним органом або іншим органом у межах його компетенції, який породжує права і обовязки визначеного субєкта або певного кола субєктів, яким вони адресовані.

Виходячи із зазначеного, господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акта.

Предметом даного позову є визнання недійсним рішення, оформленого листом від 19.06.2018, який не є актом ненормативного характеру та не є адресованим будь-якому субєкту. В наведеному листі повідомляється, що Філія ПрАТ «Приазовкурорт» «Клінічний санаторій «Бердянськ» може запропонувати путівки з доплатою до ціни вільної реалізації, при цьому, з зазначеного листа не вбачається, кому саме він адресований. Господарський процесуальний кодекс України не містить положень щодо підвідомчості таких спорів господарським судам. Отже, категорія спорів щодо визнання недійним листа з пропозицією путівок з доплатою не підвідомча господарським судам.

Слід відзначити, що в процесі підготовки та оформлення документів необхідно дотримуватись правил, які забезпечують їх юридичну силу.

Так, документ має юридичну силу за наявності обовязкових для цього виду документа реквізитів. Зокрема, документи оформляються на бланках, мають встановлений комплекс реквізитів і відповідний порядок їх розташування, установлений Національним стандартом України.

Відповідно до п. 4.4 Національного стандарту України „Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003 р., затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. № 55, документи, що їх складають в організації, повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва організації, назва виду документа, дата, реєстраційний індекс документа, заголовок до тексту документа, текст документа, підпис.

Дата документа - це дата його підписання, затвердження, прийняття, зареєстрування, яку оформлюють цифровим способом. Реєстраційний індекс документа складають з його порядкового номера, який можна доповнювати за рішенням організації індексом справи за номенклатурою справ, інформацією про кореспондента, виконавця тощо (пункти 5.11 та 5.12 Національного стандарту України).

Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради звернулось до господарського суду Запорізької області із позовною заявою, яка не має ані вихідного номеру, ані дати підписання.

Суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що згідно з ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 20, п. 1 ч. 5 ст. 174, п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву і додані до неї документи повернути Управлінню соціального захисту населення Славутицької міської ради (07101, Київська обл., м. Славутич, Центральна площа, буд. 7).

Додаток (тільки заявнику): позовна заява № б/н б/д з додатками на 36 арк. (в т.ч. оригінали: супровідний лист від 10.10.2018 № 02-32/204, опис вкладення від 10.10.2018 на 2-х арк.)

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 22.10.2018.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Носівець