РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2018Справа № 910/7730/18
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» (01103, м.Київ, МИХАЙЛА БОЙЧУКА , будинок 4Б)
до проГоловного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВОЛОДИМИРСЬКА, будинок 13) стягнення заборгованості у розмірі 869 934 грн. 23 коп.
Представники:

від Позивача: Зоріна О.М. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Фартушний С.І. (представник за Довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дочірнє підприємство «КиївГазЕнерджи» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 869 934 грн. 23 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов'язань за Договором постачання природного газу за регульованим тарифом для споживачів, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів №231501/Е/16 від 22.03.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 року відкрито провадження у справі №910/7730/18, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.07.2018 року.

10.07.2018 через загальний відділ діловодства господарського суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В судове засідання 11.07.2018 року представники сторін не з'явились. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче судове засідання на 31.07.2018 року.

31.07.2018 року підготовче судове засідання не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Чинчин О.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2018 року продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче судове засідання призначено на 19.09.2018 року.

19.09.2018 року підготовче судове засідання не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Чинчин О.В. у відпустці за сімейними обставинами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2018 року підготовче судове засідання призначено на 27.09.2018 року.

В судове засідання 27.09.2018 року з'явився представник Відповідача. Представник Позивача не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, надано Позивачу строк до 5 днів з дня отримання відзиву для надання відповіді на відзив, надано Відповідачу строк до 3 днів з дня отримання відповіді на відзив для надання заперечень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.10.2018 року.

В судовому засіданні 09 жовтня 2018 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи, викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві та письмових поясненнях на позовну заяву.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 09 жовтня 2018 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

22.03.2016 року між Дочірнім підприємством «КиївГазЕнерджи» (Постачальник) та Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (Споживач) було укладено Договір постачання природного газу за регульованим тарифом для споживачів, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів №231501/Е/16, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався постачати природний газ Споживачеві в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач зобов'язався своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та і порядку, передбачених цим Договором. (а.с.12-20)

Відповідно до п.2.9 Договору на підставі відомостей про обсяги протранспортованого газу, отриманих в порядку, передбаченому п. 2.8. цього Договору, Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає на підписання Споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника.

2.9.1 Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути Постачальнику один примірник акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

2.9.2. У випадку відмови Споживача від підписання акта приймання-передачі природного газу, розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до Договору або в судовому порядку.

2.9.3. До прийняття відповідного рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюються відповідно до даних Постачальника.

Згідно з п.2.10 Договору акти приймання-передачі природного газу є підставою для розрахунків Споживача з Постачальником.

У п.4.4 Договору зазначено, що оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем в такому порядку: перший платіж Споживач здійснює до 15 числа поточного місяця, у розмірі 100% вартості послуг з постачання, передбачених договором на місяць поставки газу;

остаточний розрахунок здійснюється не пізніше 20 числа наступного місяця після надання послуг, виходячи з вартості фактично отриманих, але не сплачених Постачальнику послуг за звітний місяць.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платіж за ціною, що діяла у попередньому місці.

Договір набирає чинності з дати його підписання та укладається на строк до 31.12.2016 року, а в частині проведення розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим Договором. Умови цього Договору розповсюджуються на відносини між Сторонами , які виникли з 01 січня 2016 року ( ч. З ст. 631 Цивільного кодексу України). (п.10.1 Договору)

Усі зміни та доповнення до Договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами Сторін. (п.10.4 Договору)

Відповідно до п.10.5 Договору у разі наміру Споживача укласти договір про постачання газу з будь - яким іншим постачальником та за відсутності заборгованості перед діючим Постачальником Споживач не пізніше ніж за двадцять п'ять днів до початку поставки газу від нового Постачальника повідомляє про це діючого Постачальника та повністю розраховується з ним за весь обсяг газу, замовлений до дня поставки газу новим Постачальником.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що на виконання умов Договору постачання природного газу за регульованим тарифом для споживачів, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів №231501/Е/16 від 22.03.2016 року він здійснив поставку природного газу Відповідачу, що підтверджується актами прийому - передачі природного газу за січень 2017 р. - березень 2017 р., проте останній не здійснив оплату за отриманий товар у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві перед Позивачем становить 869 934 грн. 23 коп.

Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію №484/01 від 18.04.2017 року з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 869 934 грн. 23 коп. (а.с.25), у відповідь на яку Відповідач листом №65/12/2851 від 22.05.2017 року повідомив про відсутність заборгованості останнього перед Позивачем. (а.с.59)

В обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач зазначав, що строк дії договору закінчився 31.12.2016 р., а тому постачання газу за ним у січні - березні 2017 р. не здійснювалось, акти не підписувались. Відповідач повністю розрахувався за отриманий газ у 2016 році, що підтверджується актом звіряння розрахунків.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору постачання природного газу за регульованим тарифом для споживачів, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів №231501/Е/16 від 22.03.2016 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що на виконання умов Договору постачання природного газу за регульованим тарифом для споживачів, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів №231501/Е/16 від 22.03.2016 року він здійснив поставку природного газу Відповідачу, що підтверджується актами прийому - передачі природного газу за січень 2017 р. - березень 2017 р., проте останній не здійснив оплату за отриманий товар у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві перед Позивачем становить 869 934 грн. 23 коп.

Суд звертає увагу, що на підтвердження виконання умов Договору постачання природного газу за регульованим тарифом для споживачів, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів №231501/Е/16 від 22.03.2016 року Дочірнім підприємством «КиївГазЕнерджи» було надано Акти прийому - передачі природного газу від 31.01.2017 року на суму 391 228 грн. 64 коп., від 28.02.2017 року на суму 288 461 грн. 42 коп., від 31.03.2017 року на суму 190 244 грн. 17 коп. (а.с.22-24) Однак, вказані Акти підписані з боку представника газопостачальної організації та скріплені печаткою Позивача, але не підписані зі сторони Споживача й не скріплені його печаткою.

Відповідно до п.2.9 Договору на підставі відомостей про обсяги протранспортованого газу, отриманих в порядку, передбаченому п. 2.8. цього Договору, Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає на підписання Споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника.

2.9.1 Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути Постачальнику один примірник акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

2.9.2. У випадку відмови Споживача від підписання акта приймання-передачі природного газу, розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до Договору або в судовому порядку.

2.9.3. До прийняття відповідного рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюються відповідно до даних Постачальника.

Згідно з п.2.10 Договору акти приймання-передачі природного газу є підставою для розрахунків Споживача з Постачальником.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять, а Позивачем в свою чергу не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження направлення на адресу Споживача Актів прийому - передачі природного газу від 31.01.2017 року, від 28.02.2017 року, від 31.03.2017 року відповідно до п.2.9 Договору й отримання вказаних актів Відповідачем. Більше того, в судовому засіданні представник Позивача підтвердив відсутність доказів направлення вказаних актів на адресу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві.

За таких підстав, Суд приходить до висновку, що Акти прийому - передачі природного газу від 31.01.2017 року, від 28.02.2017 року, від 31.03.2017 року не є належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження постачання Дочірнім підприємством «КиївГазЕнерджи» природного газу Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві на виконання умов Договору постачання природного газу за регульованим тарифом для споживачів, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів №231501/Е/16 від 22.03.2016 року. Враховуючи те, що акти приймання-передачі природного газу є підставою для розрахунків Споживача з Постачальником, у Відповідача не виникло зобов'язання з оплати природного газу на підставі визначених Позивачем актів прийому - передачі природного газу у загальному розмірі 869 934 грн. 23 коп.

Крім того, Договір набирає чинності з дати його підписання та укладається на строк до 31.12.2016 року, а в частині проведення розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим Договором. Умови цього Договору розповсюджуються на відносини між Сторонами , які виникли з 01 січня 2016 року ( ч. З ст. 631 Цивільного кодексу України). (п.10.1 Договору)

Усі зміни та доповнення до Договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами Сторін. (п.10.4 Договору)

Однак, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження продовження строку дії Договору постачання природного газу за регульованим тарифом для споживачів, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів №231501/Е/16 від 22.03.2016 року на 2017 рік шляхом оформлення й підписання уповноваженими особами Сторін додаткової угоди до Договору, визначеного Позивачем в якості підстави позову.

Також Додатком №1 до Договору постачання природного газу за регульованим тарифом для споживачів, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів №231501/Е/16 від 22.03.2016 року Сторони узгодили договірні обсяги постачання природного газу на 2016 рік, проте будь - якого погодження постачання природного газу у 2017 році матеріали справи не містять.

Суд звертає увагу, що на виконання умов Договору постачання природного газу за регульованим тарифом для споживачів, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів №231501/Е/16 від 22.03.2016 року Позивачем за період січень 2016 року - грудень 2016 року було поставлено природний газ, а Відповідачем в свою чергу прийнято вказаний товар, що підтверджується Актами прийому - передачі послуг з газопостачання від 24.03.2016 р., 31.03.2016 р., 30.04.2016 р., 31.05.2016 р., 30.06.2016 р., 15.08.2016 р., 31.08.2016 р., 30.09.2016 р., 31.10.2016 р., 30.11.2016 р., 21.12.2016 р., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. (а.с.46-57)

Відповідно до Акту звіряння розрахунків між Дочірнім підприємством «КиївГазЕнерджи» та Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві станом на 01.01.2017 року за Договором постачання природного газу за регульованим тарифом для споживачів, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів №231501/Е/16 від 22.03.2016 року заборгованість Відповідача перед Позивачем відсутня. (а.с.58)

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що зобов'язання Відповідача із здійснення оплати за отриманий природний газ у 2016 році на користь Позивача за Договором постачання природного газу за регульованим тарифом для споживачів, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів №231501/Е/16 від 22.03.2016 року є припиненим у зв'язку з належним виконанням, а нового зобов'язання з оплати за природний газ у 2017 році не виникло.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві про стягнення заборгованості у розмірі 869 934 грн. 23 коп. задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві про стягнення заборгованості у розмірі 869 934 грн. 23 коп. - відмовити у повному обсязі.

2. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 12 жовтня 2018 року.

Суддя О.В. Чинчин