РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.10.2018Справа № 910/10660/18
Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом доПриватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 18 780, 30 грн.
Суддя Підченко Ю.О.
Без повідомлення (виклику) учасників справи
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця" (надалі - відповідач) про стягнення неустойки за несвоєчасну доставку вантажів в травні 2018 у розмірі 18 780, 30 грн., у зв'язку із тим, що відповідачем було порушено взяті зобов'язання щодо своєчасної доставки вантажів в травні 2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/10660/18. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

10.09.2018 відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, у якому

зазначається про те, що претензії позивача, що направлені відповідачеві з урахуванням приписів Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, повернуто останнім позивачеві без розгляду по суті вимог, що не є відхиленням та при цьому позивачем пропущений термін строку давності для звернення з такими претензіями, а тому відповідач просить суд відмовити у задоволенні вимог.

12.09.2018 від позивача до суду надійшло клопотання, у якому він вказує на те, що станом на 04.09.2018 від відповідача на адресу позивача відзив на позовну заяву по справі № 910/10660/18 не надходив, а тому позивач не має можливості надати в рамках положень ст. 166 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), відповідь на відзив, в якому викладає свої пояснення, міркування та аргументи стосовно позиції відповідача, а тому позивач просить суд розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Разом з тим, 25.09.2018 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій він вказує на те, що позивач дотримався вимог Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, в частині дотримання порядку обов'язкового претензійного врегулювання спору, при цьому претензії підписані уповноваженою на те особою - виконуючим обов'язки генерального директора. Окрім того позивач зазначив, строк позовної давності було призупинено заявлення претензій, при цьому вказаний строк не відновив свого перебігу до здійснення позивача з позовом.

Таким чином, оскільки позивачем надано відповідь на відзив, суд не вбачає за необхідне в подальшому здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та вважає за можливе розглянути справу по суті.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до станції призначення Терни Придніпровської залізниці за залізничними накладними № № 01415766, 01415767, 21786325 здійснено перевезення вантажів - шини і покришки пневматичні гумові нові для транспортних засобів і машин, що використовується в будівництві, гірничій справі або промисловості, одержувачем якого було зазначено Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

За змістом ч. ч. 1.2. ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно приписів ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Разом з тим, оскільки перевезення вантажу здійснювалося залізницями України, Литовської Республіки та Білорусі, які є учасницями Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (надалі - УМВС, Угода).

Так, УМВС являє собою міжнародну угоду про пряме вантажне сполучення між станціями, які відкриті для вантажних операцій у внутрішньому залізничному сполученні країн, яка розроблена і діє в рамках організації співпраці залізниць (ОСЖД), членом якої є і Україна. УМВС є чинною з 01.11.1951 для УРСР, а для України УМВС є чинною з 05.06.1992 та відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" та "Віденської конвенції про правонаступництво держав щодо договорів", тобто, міжнародні перевезення вантажу здійснюються відповідно до правил міжнародних договорів, які відповідно ст.9 Конституції України та ст.10 Цивільного кодексу України, є частиною національного законодавства України та підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Так, згідно § 1 ст. 2 УМВС, ця на умовах цієї Угоди здійснюється перевезення вантажів в прямому міжнародному залізничному вантажному сполученні між станціями, вказаними в § 2 статті 3, за накладними, передбаченим цією Угодою, і тільки по мережі залізниць-учасниць цієї Угоди. Ця Угода має обов'язкову силу для залізниць, відправників і одержувачів вантажів і діє незалежно від національної приналежності сторін договору перевезення

Параграфом §1 ст. 14 УМВС передбачено, що Термін доставки визначається на весь шлях прямування вантажу виходячи з таких норм:

1) для вантажів великої швидкості:

1.1. термін на відправлення 1 добу

1.2. термін на перевезення вантажу дрібної відправкою або в середньотонажні контейнері кожну почату 200 тарифних кілометрів в межах кожної залізниці, яка бере участь у перевезенні 1 добу

1.3. термін на перевезення вантажу повагонной, контрейлерної відправкою або в великотоннажному контейнері на кожну почату 320 тарифних кілометрів в межах кожної залізниці, яка бере участь у перевезенні 1 добу

1.4. термін на перевезення вантажу повагонной відправкою, що перевозиться з пасажирськими поїздами (§ 4 статті 7), на кожну почату 420 тарифних кілометрів в межах кожної залізниці, яка бере участь у перевезенні 1 добу

2) для вантажів малої швидкості:

2.1. термін на відправлення 1 добу

2.2. термін на перевезення вантажу дрібної відправкою або в середньотонажні контейнері на кожну почату 150 тарифних кілометрів в межах кожної залізниці, яка бере участь у перевезенні 1 добу

2.3. термін на перевезення вантажу повагонной, контрейлерної відправкою або в великотоннажному контейнері на кожну почату 200 тарифних кілометрів в межах кожної залізниці, яка бере участь у перевезенні 1 добу

Перебіг терміну доставки вантажу починається з 0.00 год. Дня, наступного за днем, в який прийнято до перевезення вантаж і накладна. Якщо вантаж прийнятий з попередніми до відправлення зберіганням, то термін доставки починається з 0.00 год. Дня, наступного за днем, в який цей вантаж призначений до навантаження. На згадку про день навантаження вантажу в накладній повинна бути зроблена відмітка.

За положеннями § 1 ст. 7 УМВС, договір перевезення оформляється накладною єдиного зразка. Накладна складається з листів:

1 - оригінал накладної;

2 - дорожня відомість;

3 - дублікат накладної;

4 - лист видачі вантажу;

5 - лист повідомлення про прибуття вантажу

за формою Додатків 12.1 або 12.2, а також необхідної кількості додаткових примірників дорожньої відомості за формою Додатків 12.3 або 12.4, а саме:

- двох примірників для дороги відправлення та

- одного примірника для кожної бере участь у перевезенні транзитної залізниці.

Відправником до накладної можуть прикладатися додаткові екземпляри дорожньої відомості для виконання митних правил під час перевезення або на дорозі призначення.

Одночасно з пред'явленням вантажу до перевезення відправник для кожної відправки повинен надати станції відправлення правильно заповнену і підписану накладну. Накладна повинна бути заповнена в суворій відповідності з Поясненнями щодо заповнення накладної СМГС (Додаток 12.5), а при перевезенні вантажів в країни, залізниці яких не є учасницями СМГС і не застосовують положення СМГС, відповідно до Додатку 12.6 до СМГС.

У внутрішніх правилах, що діють на залізниці відправлення, може передбачатися складання необхідної кількості додаткових примірників дорожньої відомості станцій відправлення, а також іншу кількість додаткових примірників дорожньої відомості для дороги відправлення.

Листи 1, 2, 4 і 5 накладної супроводжують вантаж до станції призначення. Лист 3 накладної (дублікат накладної) повертається відправнику після укладення договору перевезення. Цей лист не має сили оригіналу накладної (листа 1 накладної).

Так, позивач надав суду наступні залізничні накладні, що вказані нижче:

№ накладноїДата відправкиВідстань, кмДата доставки
.05.201897216.05.2704.05.201897214.05.2530.04.201897213.05.2018
Таким чином, оскільки відстань відправки по накладним становить 972 км., термін доставки вантажу визначається, виходячи з норм 1 доба на кожні розпочаті 200 км., тобто становить 6 діб. А тому, термін доставки вантажу який було направлено позивачем мав складати 6 діб та датами прибуття мали бути:

- за накладною №01415766 - 10.05.2018;

- за накладною №01415767 - 10.05.2018;

- за накладною №21786325 - 06.05.2018.

При цьому, фактично вантаж було доставлено:

- за накладною №01415766 з перевищенням терміну доставки в 6 діб;

- за накладною №01415767 з перевищенням терміну доставки в 4 доби;

- за накладною №21786325 з перевищенням терміну доставки в7 діб.

Так, за положеннями § 1 ст. 27 УМВС, за прострочення в доставці вантажу залізниця сплачує одержувачу штраф, розмір якого визначається виходячи з провізної плати тієї залізниці, яка допустила прострочення, і величини (тривалості) прострочення, яка визначається як відношення прострочення (в добі) до загального терміну доставки, а саме:

6% провізної плати при простроченні не більше однієї десятої загального терміну доставки;

12% провізної плати при простроченні більше однієї десятої, але не більше двох десятих загального терміну доставки;

18% провізної плати при простроченні понад два десятих, але не більше трьох десятих загального терміну доставки;

24% провізної плати при простроченні понад три десятих, але не більш як чотири десятих загального терміну доставки;

30% провізної плати при простроченні понад чотири десятих загального терміну доставки.

У тому випадку, коли вантаж по одних дорогах проїхав з простроченням, а за іншими - раніше встановленого для них терміну, при визначенні тривалості прострочення повинен бути проведений залік зазначених термінів.

З урахуванням вищевикладеного, підлягають застосування наступні розміри неустойки:

- за накладною №01415766, 6 діб перевищення терміну доставки, 6 діб терміну доставки = 1,00 тобто термін доставки перевищено понад три десятих, а отже неустойка нараховується у розмірі 30% провізної плати;

- за накладною №01415767, 4 доби перевищення терміну доставки, 6 діб терміну доставки = 0,67 тобто термін доставки перевищено понад три десятих, а отже неустойка нараховується у розмірі 30% провізної плати;

- за накладною №21786325, 7 діб перевищення терміну доставки/ 6 діб терміну доставки = 0,17 тобто термін доставки перевищено понад три десятих, а отже неустойка нараховується у розмірі 30% провізної плати.

Так, на підставі зазначеного припису УМВС, позивачем здійснено розрахунок неустойки за накладними № № 01415766, 01415767, 21786325 у розмірі 30% провізної плати по кожній накладній в розмірі 6 260,10 грн. по кожній накладній, тобто на загальну суму 18 780,30 грн.

Відповідно до § 1 ст. 31 УМВС, претензії та позови відправника або одержувача до залізницям за договором перевезення, а також вимоги та позови залізниць до відправників або одержувачів про сплату провізних платежів, штрафів і про відшкодування шкоди можуть бути заявлені протягом 9 місяців, за винятком претензій і позовів про прострочення в доставці вантажу, для пред'явлення яких встановлений 2-місячний термін.

Підпунктом 40.2.4. правил перевезення вантажів (Додаток №1 до Угоди), в разі перебору провізних платежів особа, що сплатила провізні платежі відповідно до § 2 статті 31 "Сплата провізних платежів і неустойок" при пред'явленні претензії зобов'язана докласти до претензії документи, що підтверджують його претензійні вимоги.

Так, як вбачається з претензій № № 225/12, 223/12, 224/12 від 10.07.2018, позивач, з дотриманням вимог УМВС направив відповідачеві претензії у зв'язку із порушенням відповідачем термінів перевезення по залізничним накладним № № 01415766, 01415767, 21786325, надавши при цьому в якості додатку до вказаних претензій відповідні накладні.

Разом з тим, в матеріалах справи містяться тотожні за змістом листи-відповіді відповідача №Ц-562/18 від 25.07.2018, №Ц-564/18 від 25.07.2018, №Ц-563/18 від 25.07.2018 на вказані вище претензії позивача, у яких відповідач відповідно до приписів п. 6 статті 44 та статті 60 Господарського процесуального кодексу України, повертає без розгляду по суті претензії позивача, оскільки позивачем не надано документів, які підтверджують права позивача на підписання претензії.

Так, за приписами § 8 та § 11 ст. 29 УМВС, залізниця зобов'язана в 180-денний строк з дня заяви претензії, підтвердженого поштовим штемпелем пункту відправлення або розпискою залізниці в отриманні безпосередньо пред'явленої претензії, розглянути цю претензію, дати відповідь претендателю і при повному або частковому визнанні її сплатити йому належну суму. Залізниця, повідомляючи претендателю про часткове або повне відхилення його претензії, зобов'язана повідомити йому підстави відхилення претензії і одночасно повернути документи, прикладені до претензійної заяви.

Так, як вбачається з вказаних вище листів №Ц-562/18 від 25.07.2018, №Ц-564/18 від 25.07.2018, №Ц-563/18 від 25.07.2018, відповідачем повернуто позивачеві лише накладні та самі претензії не було повернуто позивачеві, а також не зазначено будь-які посилання на УМВС при поверненні претензій позивача № № 225/12, 223/12, 224/12 від 10.07.2018, при цьому не зазначено про те, що претензії позивача відхилені чи визнані відповідачем повністю, або частково.

З урахуванням вищезазначеного, слід дійти висновку, що претензії позивача № № 225/12, 223/12, 224/12 від 10.07.2018 перебувають на розгляді у відповідача, оскільки Сторонами не надано доказів на підтвердження того, що відповідачем відхилені або визнані вказані претензії позивача. При цьому, зазначені претензії позивача підлягають розгляду відповідачем у термін, що визначений § 8 ст. 29 УМВС.

Разом з тим, згідно § 3 ст. 31 УМВС, пред'явлення відправником або отримувачем до залізниці письмової претензії, оформленої відповідно до статті 29, зупиняє перебіг строків давності, передбачених у § 1 цієї статті. Перебіг терміну давності продовжується з того дня, коли залізниця повідомила претендателю про повне або часткове відхилення його претензії; в день відхилення вважається дата, зазначена на поштовому штемпелі пункту відправлення, або день, в який претендатель своєї розпискою підтвердив отримання повідомлення про відхилення. Якщо претензія залишена без відповіді, то перебіг терміну давності відновлюється з моменту закінчення терміну, встановленого в § 8 статті 29. Подання доказів про відправлення претензії на залізницю або про відповідь на неї і про повернення документів або про повернення неповного заяви про претензії відповідно до § 7 статті 29 покладається на сторону, що посилається на ці факти. Повторні претензії, що містять раніше пред'явлені вимоги, не припиняють перебігу строків давності, передбачених у § 1 цієї статті.

З наведеного випливає, що перебіг 2-місячниого терміну звернення позивача з позовом згідно § 1 ст. 31 УМВС зупиняється з моменту пред'явлення претензії відповідачеві, при цьому перебіг терміну давності продовжується з того дня, коли відповідач повідомить позивачеві про розгляд його претензії.

Разом з тим, виходячи з умов § 3 ст. 31 УМВС, 2-місячниого терміну звернення позивача з позовом поновлюється, а у разі залишені без відповіді відповідачем претензій позивача, вказаний строк поновлюється.

Таким чином, оскільки 180-денний строк розгляду претензій позивача № № 225/12, 223/12, 224/12 від 10.07.2018 не закінчився та при цьому, суду не надано доказів на підтвердження того, що відповідачем відхилено або прийнято, повністю або в частково зазначені претензії позивача, суд приходить до висновку, що вказані претензії перебувають на розгляді у відповідача, тобто останнім не вчинено дій (відхилення претензій позивача), які засвідчували-б порушення прав позивача.

Так, у розумінні приписів ст. 15, ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України, спосіб захисту повинен бути таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Реалізація цивільно-правового захисту відбувається шляхом усунення порушень цивільного права чи інтересу, покладення виконання обов'язку по відновленню порушеного права на порушника. При цьому, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

За приписами § 1 та § 2 ст. 30 УМВС, право пред'явлення позову, засноване на договорі перевезення, належить тій особі, яка має право заявити претензію до залізниці. Позов може бути пред'явлений тільки після заяви претензії відповідно до статті 29. Позов може бути пред'явлений особою, яка має на те право, тільки до тієї залізниці, до якої була заявлена претензія, і тільки в тому випадку, якщо нею не було дотримано термін на розгляд претензії, встановлений в § 8 статті 29, або якщо протягом цього ж терміну залізниця повідомила заявника про відхилення претензії повністю або частково.

За таких обставин, оскільки відповідачем розглядаються претензії позивача зі спірних правовідносин станом на момент звернення позивача з даним позовом та суду не надано доказів на підтвердження того, що дані претензії є вирішеними у встановленому УМВС порядку, а тому суд приходить до висновку, що позивачем не доведено того, що станом на момент звернення з позовом до суду, відповідачем порушено права позивача, а отже в суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог за вказаних позивачем підстав.

При цьому, суд зазначає, що виходячи з приписів § 1 та § 2 ст. 30 УМВС, позивач не позбавлений права на звернення до суду в разі порушення відповідачем його прав, зокрема, шляхом необґрунтованого відхилення претензій позивача № № 225/12, 223/12, 224/12 від 10.07.2018, та дану обставину слідувало-б вважати новою та належною підставою для звернення позивача до суду з позовом про захист його порушених прав.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 165, 232, 233, 237, п. 2. ч. 5. ст. 238, 240, 241, 247, ч. 1. ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У позові Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Згідно з п. п. 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 12.10.2018 року.

Суддя Ю.О. Підченко