ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/8963/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.

за участі секретаря судового засідання Корпусенка А.О.

за участю представників:

ПАТ "Укртрансгаз" - Печерного С.Л. (довіреність від 24.05.2018 № 1-07),

НАК "Нафтогаз України" - Литвина П.В. (довіреність від 30.08.2018 № 14-161),

ПрАТ "Дніпровська теплоелектроцентраль" - Сорокіна А.В. (ордер серія КВ № 243328),

ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" - Богдана С.В. (довіреність № 007.1Др-127-0318)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2017

(суддя - Бєлік В.Г.)

та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.02.2018

(колегія суддів у складі: Верхогляд Т.А. - головуючий, Коваль Л.А., Чередко А.Є.)

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль"

до 1. Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 2. Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 : Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз",

про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

1. Приватне акціонерне товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль" (далі в тексті - Позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі в тексті - Відповідач 1) та Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (далі в тексті - Відповідач 2) про зобов'язання вчинити певні дії.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції

2. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2017, яке залишене без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.02.2018, позов задоволено повністю, зобов'язано Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» відновити розподіл природного газу Приватному акціонерному товариству «Дніпровська теплоелектроцентраль»; зобов'язано Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» виконувати свої зобов'язання за договором розподілу природного газу, а саме: надавати послуги з розподілу природного газу в опалювальному періоді 2017/2018 років; визнати право Приватного акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» (51925, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Заводська, 2, ) на споживання у жовтні 2017 року - березні 2018 року 41 079 тис. куб. м. по договору № 3295/1718-TЕ-З від 04.10.2017 про постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії, для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню; 7107 тис. куб. м. по договору № 3296/1718-БО-3 від 04.10.2017 про постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями; 15 тис. куб. м. по договору № 3298/1718-РО-З від 04.10.2017 про постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії для релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності); 1 622 тис. куб. м. по договору № 3297/1718-КП-3 від 04.10.2017 про постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствам, організаціями та іншими суб'єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями; 15 892 тис. куб. м. по договору № 201 1/1718-ЕЕ від 26.09.2017 про постачання природного газу виключно для виробництва електричної енергії; зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код ЄДРПОУ 2007772) виконувати умови договорів № 3297/1718-KП-3 від 04.10.2017, № 3296/1718-БО-З від 04.10.2017, № 3295/1718-ТЕ-З від 04.10.2017, № 3298/1718-РО-3 від 04.10.2017, № 2011/1718-ЕЕ від 26.09.2017 в частині виділення номінацій та постачання природного газу в обсягах, зазначених в п. 2.1 договорів.

3. Оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій мотивовані наступним:

3.1. Суд першої інстанції встановив, що між Приватним акціонерним товариством "Дніпровська теплоелектроцентраль" та Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" укладено договори постачання природного газу №3295/1718-ТЕ-3 від 04.10.2017 про постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії, для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, №3296/1718-БО-3 від 04.10.2017 про постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організзаціями, № 3298/1718-РО-3 від 04.10.2017 про постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії для релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх комерційно-виробничої діяльності), №3297/1718-КП-3 від 04.10.2017 про поставку природного газу виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями №2011/1718-ЕЕ від 26.09.2017 про постачання природного газу виключно для виробництва електричної енергії.

3.2. В п. 2.1. договорів визначено планові обсяги постачання природного газу у період з жовтня 2017 до березня 2018 року включно, а саме:

- за договором №3295/1718-ТЕ-3 від 04.10.2017- 41 079 тис. куб. м.;

- за договором №3296/1718-БО-3 від 04.10.2017 - 7 107 тис. куб. м.;

- за договором №3297/1718-КП-3 від 04.10.2017 - 1 622 тис. куб. м.;

- за договором №3298/1718-РО-3 від 04.10.2017 - 15 тис. куб. м.;

- за договором № 2011/1718-ЕЕ від 26.09.2017 - 15 892тис.куб. м.

3.3. Пунктами 2.3.,2.4. договору передбачено, що планові обсяги за цими договорами можуть змінюватися за домовленістю сторін. Без попереднього письмового узгодження сторін допускається відхилення місячного обсягу постачання природного газу не більше ніж +/- 5% узгоджених планових обсягів.

3.4. Відповідно до вимог п. 3.2. Договору для отримання газу, позивач подає третій особі щомісячно, до 15 числа місяця, що передує місяцю поставки, заявку на планові обсяги використання газу. У разі неподання заявки споживачем, постачальник може користуватися плановими обсягами, зазначеними в п. 2.1. цього договору на відповідний місяць.

3.5. Постачальник застосовує процедуру подання номінацій та реномінацій відповідно до Кодексу газотранспортної системи з урахуванням інформації щодо балансування в більшу чи меншу сторону. Номінація надається в обсязі необхідному споживачу за цим договором за умови виконання споживачем пункту 12 Положення (п. 3.4. Договорів).

3.6. За змістом п. 3.5. Договорів, Постачальник протягом трьох днів з моменту підтвердження оператором газотранспортної системи номінації повідомляє споживачу про розмір поданої номінації шляхом надсилання відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену споживачем у розділі 13 цього договору.

3.7. Суд першої інстанції встановив, що відповідно до залученої до матеріалів справи заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) № 0942003MMSAT016 від 01.01.2016, саме підприємство Відповідача-1 здійснює розподіл природного газу для задоволення потреб споживачів Позивача за Типовим договором розподілу природного газу.

3.8. Відповідно до п. 1.1 Типового договору розподілу природного газу, цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - договір) є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

3.9. В пункті 2.1 договору визначено, що Оператор ГРМ зобов'язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

3.10. Згідно з п. 9.1. договору оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу Споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі несвоєчасної та/або неповної оплати послуг за цим Договором; відсутності підтвердженого обсягу природного газу у Споживача або перевищення його місячного підтвердженого обсягу природного газу.

3.11. Суди попередніх інстанцій встановили, що посилаючись на зазначений договір, ПАТ «Дніпропетровськгаз» у відповідь на звернення Позивача з проханням розпочати подачу газу в зв'язку з початком опалювального сезону, повідомило його листом про припинення газопостачання станом на 24.10.2017 року за відсутності або недостатності підтвердженого обсягу природного газу у Споживача.

3.12. За результатами розгляду справи, суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що відмова у наданні номінації, не узгоджуються з нормами законодавства та умовами укладених між сторонами договорів.

3.13. Суд першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні дійшов до висновку, що дії ПАТ «Дніпропетровськгаз» щодо непідключення до газопостачання ПрАТ «Дніпровська ТЕЦ» здійснено всупереч вимогам ст. 13 Цивільного кодексу України.

3.14. Наведені висновки судів попередніх інстанцій стали підставою для ухвалення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

4. Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані положеннями ст. ст. 13, 15-16 ЦК України, п. п.10, 12 Постанови КМУ №187 від 22.03.2017.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи яка подала касаційну скаргу

5. До Верховного Суду від Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.02.2018 і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

6. В обґрунтування підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Скаржник у касаційній скарзі наводить наступні доводи:

6.1. Суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" та п. 12 Положення, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 № 187.

6.2. Позивач обрав невірний спосіб захисту, що не було враховано судами попередніх інстанцій.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

7. До Верховного Суду від Відповідача 2 надійшли пояснення по суті касаційної скарги та клопотання про долучення до матеріалів справи правових висновків Верховного Суду у яких Відповідач 2 просить суд відмовити у задоволенні касаційної скарги.

8. Також до Верховного Суду від Позивача надійшов відзив на касаційну скаргу і додаткові пояснення у яких Позивач просить суд відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Позиція Верховного Суду

9. Ухвалою Верховного Суду від 02.05.2018 (колегія суддів у складі: Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Скаржника та призначено її до розгляду на 14.06.2018.

10. Ухвалою Верховного Суду від 25.07.2018 заяву суддів Касаційного господарського суду Кушніра І.В. (головуючого), Краснова Є.В., Мачульського Г.М. про самовідвід у справі № 904/8963/17 задоволено та вирішено справу №904/8963/17 передати для повторного автоматизованого розподілу з урахуванням спеціалізації суддів.

11. Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 30.07.2018 на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г., - передано вказану касаційну скаргу Скаржника.

12. Ухвалою Верховного Суду від 09.08.2018 прийнято справу № 904/8963/17 за розглядом касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.02.2018 до провадження; призначено до розгляду касаційну Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на 03 жовтня 2018 року у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду.

13. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді-доповідача та пояснення представників учасників у справі, а також дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що слід відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувані судові рішення слід залишити без змін виходячи з наступного.

14. Відповідно ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

15. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

16. Щодо доводу касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" та п. 12 Положення, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 № 187, колегія суддів зазначає наступне.

17. Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватись суб'єктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності, зокрема, на основі договорів оренди, підряду, концесії, лізингу та інших договорів. Газопостачання об'єктів у сфері теплопостачання припиняється у разі порушення теплогенеруючими, теплопостачальними організаціями строку розрахунків за фактично спожитий природний газ та/або у разі відбору природного газу за відсутності у таких організацій планового обсягу поставки природного газу на поточний місяць, що виділяється постачальником згідно з договором на постачання природного газу, та/або в разі невиконання вимог статті 19-1 цього Закону. Таке припинення здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

18. Відповідно до ч. 1 ст. 19-1 Закону України "Про теплопостачання", оплата теплової енергії, для виробництва якої повністю або частково постачається природний газ гарантованим постачальником, здійснюється споживачами теплової енергії та теплопостачальними організаціями, які купують теплову енергію для її подальшого постачання споживачам, шляхом перерахування коштів на рахунки із спеціальним режимом використання, які відкривають теплопостачальні та теплогенеруючі організації для зарахування коштів, у тому числі від теплопостачальних організацій, які отримують теплову енергію для її подальшого постачання споживачам, в уповноваженому банку. Оплата теплової енергії шляхом перерахування коштів на інші рахунки забороняється.

19. Постановою Кабінету Міністрів України № 187 від 22.03.2017 року затверджено Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу . Цим Положенням на ПАТ Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" покладається обов'язок постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням. Виробник теплової енергії до 1 квітня 2018 р. має право придбати природний газ у ПАТ НАК "Нафтогаз України" для виробництва теплової енергії та/або надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, релігійним організаціям та установам, що фінансуються за рахунок державного і місцевих бюджетів, за умови, що такий виробник, на якого станом на 30 вересня 2015 р. поширювалася дія статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання, виконав обов'язок щодо відкриття рахунків із спеціальним режимом використання" (пункт 12 Положення).

20. Суди попередніх інстанцій встановили, що з наданих Позивачем в межах даної справи доказів вбачається, що з його банківського рахунку із спеціальним режимом використання постійно проводяться грошові розрахунки за спожитий природний газ з ПрАТ Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

21. Також відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.10.2017 № 720-р "Деякі питання опалювального сезону 2017/2018" з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального сезону 2017/18 року на Відповідача-1 разом з операторами газотранспортних та газорозподільних мереж покладено обов'язок забезпечити протягом опалювального сезону 2017/18 року безперебійне постачання природного газу виробникам теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

22. Отже, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на підставі відповідних договорів постачання природного газу та спеціальних підзаконних нормативних актів, якими є Положення, Правила постачання природного газу та розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.10.2017 №720-р, було зобов'язане постачати природний газ Позивачу, як виробнику теплової енергії для виробництва теплової енергії, у тому числі шляхом своєчасної видачі номінацій, і це є обов'язком ПАТ"НАК "Нафтогаз України", а не правом.

23. При цьому, з огляду на встановлений спеціальним законодавством у сфері газопостачання механізм постачання природного газу, можливість відбору Позивачем із газотранспортної системи погоджених у відповідних договорах з Відповідачем-2 обсягів природного газу перебуває у безпосередній залежності від належного виконання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" своїх зобов'язань з підтвердження обсягів природного газу шляхом своєчасної видачі номінацій, тобто видача Відповідачем-1 номінацій є однією з гарантій безперебійного та безперешкодного постачання виробнику теплової енергії природного газу з метою виробництва теплової енергії в опалювальний сезон. Відповідно, невидача або несвоєчасна видача номінацій унеможливлює безперешкодне отримання Позивачем необхідних обсягів природного газу, оскільки у тому числі може мати наслідком обмеження або взагалі припинення надання Відповідачем-2 послуг з розподілу природного разу у зв'язку з не отриманням від Відповідача-1, як постачальника газу, підтверджених обсягів природного газу для Позивача.

24. Під час перегляду цієї справи, колегія суддів також враховує правові висновки Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного господарського суду, викладені в постанові від 22.06.2018 у справі № 904/5621/17, щодо покладення саме на ПАТ "НАК "Нафтогаз України" обов'язку з видачі номінацій виробникам теплової енергії. Не зважаючи на те, що правовідносини між Позивачем - виробником теплової енергії та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у справі № 904/5621/17 стосувалися опалювального сезону 2016/17 року та врегульовувались іншим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 № 742-р, проте зміст таких правовідносин та їх нормативне врегулювання є аналогічним за своїм змістом зі спірними правовідносинами щодо опалювального сезону 2017/18.

25. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 904/8966/17, від 04.09.2018 у справі № 904/9570/17 та від 06.09.2018 у справі № 904/9265/17.

26. Колегія суддів при розгляді цієї справи не вбачає підстав для відступу від позиції щодо правильного застосування норм права, викладеної у вказаних раніше постановах Верховного Суду.

27. За таких обставин, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, а також приписи ст. ст. 19, 19-1 Закону України "Про теплопостачання", а також положення розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.10.2017 № 720-р "Деякі питання опалювального сезону 2017/2018" та Постанову Кабінету Міністрів України № 187 від 22.03.2017 року, колегія суддів вважає необґрунтованим довід касаційної скарги про те, що про те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" та п. 12 Положення, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 № 187.

28. Щодо доводу касаційної скарги про те, що Позивач обрав невірний спосіб захисту, що не було враховано судами попередніх інстанцій, колегія суддів зазначає наступне.

29. Зазначений довід касаційної скарги мотивований тим, що вимога щодо виконання умов договору, на переконання Скаржника, не відповідає жодному із способів захисту порушеного зобов'язання.

30. Як було зазначено, суди попередніх інстанцій встановили, що Постачальник застосовує процедуру подання номінацій та реномінацій відповідно до Кодексу газотранспортної системи з урахуванням інформації щодо балансування в більшу чи меншу сторону. Номінація надається в обсязі необхідному споживачу за цим договором за умови виконання споживачем пункту 12 Положення (п. 3.4. Договорів).

31. В постанові Об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.06.2018 у справі № 904/5621/17 наведено висновок про те, що питання правомірності чи неправомірності дій (бездіяльності) Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", які полягали у тому, що останнім не було виділено Позивачу номінацій щодо обсягів природного газу на спірні місяці, як правових наслідків таких дій (бездіяльності) може бути предметом окремого позову. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 904/5094/17.

32. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ГПК України).

33. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (висновок про застосування норм права, який викладений в постанові Великої палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

34. Відповідно до положень ч. ч. 2, 3, 5, 6 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

35. За таких обставин, враховуючи те, що процедура подання номінацій, визначена в п. 3.4. Договорів, а також беручи до уваги висновки про застосування норм права, які викладені в постанові Об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.06.2018 у справі № 904/5621/17 та враховуючи положення ст. 13 ЦК України, колегія суддів вважає необґрунтованим довід касаційної скарги про те, що Позивач обрав невірний спосіб захисту.

36. Згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

37. Відповідно положень ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

38. Колегія суддів суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.02.2018 дійшла до висновку, що зазначені судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

39. За таких обставин, касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" підлягає залишенню без задоволення.

40. Оскільки касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, судові витрати у вигляді судового збору за подання касаційної скарги, відповідно до положень ст. 129 ГПК України покладаються на Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.02.2018 у справі 904/8963/17 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.02.2018 у справі 904/8963/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко