УХВАЛА

08 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 923/87/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кушніра І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Житлово-будівельного кооперативу "Нове місто" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 (повний текст постанови складено 31.05.2018)

за позовом Житлово-будівельного кооперативу "Нове місто"

до 1. Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, 2. Приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області Волкодав Валентини Геронтієвни,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спрору, на стороні відповідачів - 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонміськбуд", 2. Житлово-будівельного кооперативу "Потьомкінський",

про визнання права на суборенду земельної ділянки, визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора, скасування запису в ЄДРРП, визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2018 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) Житлово-будівельним кооперативом "Нове місто" подано касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 у справі № 923/87/17 до Касаційного господарського суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2018 року у справі № 923/87/17 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Краснов Є.В.

Перевіривши матеріали касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складав 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня 2017 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600, 00 грн.

Відповідно до підпункту 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є:

- визнання права на суборенду земельної ділянки, площею 0,2130 га за адресою: м. Одеса, просп. Ушакова, 62-а, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1124 відповідно до умов договору суборенди земельної ділянки від 20.08.2015 та договору суборенди земельної ділянки від 11.04.2016;

- визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, Херсонської області від 23.02.2016 №28400599 Шейхудінова Ю.М.;

- скасування запису в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про припинення речового права №10912317 від 23.02.2016, винесеного на підставі рішення державного реєстратора Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні Херсонської області від 23.02.2016 №28400599 Шейхудінова Ю.М.;

- визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, Херсонської області від 04.03.2016 №28603403 Шейхудінова Ю.М.;

- визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області Волкодав В.Г. від 08.04.2016 індексний номер: 29171934.

Отже, виходячи з приписів Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання касаційної скарги мав бути сплачений в сумі 16 000, 00 грн (1 600 x 5 x 200%).

Звернути увагу, що з 02.07.2018 реквізити для зарахування судового збору змінені:

- Отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102,

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Рахунок отримувача: 6007;

- Код банку отримувача (МФО): 899998;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"

- Символ звітності банку: 207.

Проте касаційна скарга судовим збором взагалі не оплачена.

Враховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу.

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, суддею-доповідачем встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Оскаржувана постанова Одеського апеляційного господарського суду прийнята 31.05.2018, повний текст підписано 31.05.2018, та відповідно до відмітки про відправлення на оригіналі процесуального документа копія постанови була направлена учасникам справи 01.06.2018. Таким чином, останнім днем строку подання касаційної скарги на зазначену постанову було 20.06.2018.

Скаржником касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 подано 04.09.2018, про що свідчить про що свідчить відбиток календарного штемпелю на поштовому конверті, тобто скаржником пропущено двадцятиденний строк, встановлений ст. 288 ГПК України для подання касаційної скарги.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на її подання, яке обґрунтовано тим, що лише 28.08.2018 скаржником отримано повний текст постанови Одеського апеляційного господарського суду від 31.05.2018, що на думку скаржника, є поважними причинами пропуску строку. В обґрунтування клопотання про поновлення строку, скаржник долучив копію заяви про ознайомлення з матеріалами даної справи та копію оскаржуваної постанови.

Дослідивши доводи скаржника, суддя-доповідач, дійшов висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження є необґрунтованим, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно зі ст.288 Господарського процесуального кодексу України:

"1. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

3. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу."

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Відповідно до наведеної норми суд касаційної інстанції має оцінити доводи заявника, інші можливі обставини, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов'язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Таким чином вказане рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у даній справі як джерело права.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов'язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова Одеського апеляційного господарського суду прийнята 31.05.2018, повний текст підписано 31.05.2018, та відповідно до відмітки про відправлення на оригіналі процесуального документа копія постанови була направлена учасникам справи 01.06.2018.

Відповідно до ч. 3 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

Згідно до ч.3 ст.6 Закону України "Про доступ до судових рішень" суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Постанова Одеського апеляційного господарського суду від 31.05.2017 у справі № 923/87/17 була оприлюднена в електронній формі в Єдиному державному реєстрі судових рішень 06.06.2018.

До матеріалів справи долучено копії рішення Господарського суду Херсонської області від 04.01.2018 та ухвали Господарського суду Херсонської області від 06.08.2018 у справі № 923/87/17, яка була направлена позивачу за адресою: 73000, м. Херсон, пр. Ушакова, 4а, кв. 2, однак повернуті на адресу суду, оскільки організація вибула.

Як вбачається із протоколу судового засідання Одеського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 у справі № 923/87/17, представник позивача адвокат Нестеренко Є.О. був присутній при проголошенні вступної та резолютивної частини постанови, відтак достеменно знав про результат розгляду справи та мав можливість, у відповідності до вимог ч.1 ст.42 ГПК України, своєчасно ознайомитися з матеріалами справи, в т. ч. з судовим рішенням та отримати його копію, при тому що, як зазначено вище, 01.06.2018 копії постанови були направлені учасникам справи та оскаржувану постанову оприлюднено 06.06.2018.

Частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Вищевказане свідчить, що можливість подання касаційної скарги без порушень норм чинного законодавства залежала виключно від самого скаржника, а отже причини пропуску строку не є поважними.

З огляду на викладене, оскільки касаційну скаргу подано після закінчення строку встановленого для її подання та наведені у заяві про поновлення строку підстави причин пропуску строку визнані неповажними, то така касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Нове місто" залишити без руху до 08.11.2018.

2. Встановити Житлово-будівельному кооперативу "Нове місто" строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

3. Житлово-будівельному кооперативу "Нове місто" надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

4. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Кушнір