ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2406/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ", м. Харків
до Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління державної казначейської служби України у Красноградському районі Харківської області
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Засядько М.В.,

відповідача - Сирова О.А.,

третьої особи - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» (надалі - Позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області (Відповідач) та просить суд стягнути з Відповідача 3% річних в сумі 105001,15 грн. та інфляційні втрати в сумі 425988,58 грн. за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), управління багатоквартирним будинком, вивезення побутового сміття та рідких нечистот. Витрати по сплаті судового збору покласти на Відповідача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на прострочення виконання Відповідачем проведення розрахунків за постачання природного газу пільговим категоріям громадян, яке мало місце протягом 01.01-31.12.2016 р.

Ухвалою суду від 31.08.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання по справі призначено на 24.09.2018 р. о 09:30, встановлено сторонам та третій особі строк на подання заяв по суті справи. Ухвалою від 24.09.2018 р. судом було відмовлено в задоволенні клопотання позивача про залучення Міністерства соціальної політики України до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог (вх. 27139 від 18.09.2018 р.), розгляд справи відкладено на 10.10.2018 р. о 10:00.

27.09.2018 р. через канцелярію господарського суду від ТОВ «Харківгаз збут» надійшла відповідь на відзив (вх. №28222), в якій позивач не погоджується з викладеними у відзиві запереченнями та вказує, що на виконання вимог статті 102 БК України, Постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 року №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету та встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів:

- ведуть персоніфікований облік отримувачів пільг за соціальною ознакою згідно з Постановою Кабінету Міністрів України ВІД 29.січня 2003 року № 117 «Про Єдиний державний реєстр осіб які мають право на пільги»,

- здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги (пункт 2 Порядку).

Згідно з пунктом 3 Порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення. З огляду на викладене позивач зазначає, що між сторонами виникли правовідносини з надання послуг з газопостачання окремим категоріям населення на пільговій основі, у яких відповідач як розпорядник відповідних коштів зобов'язаний здійснювати розрахунки з Газопостачальними підприємствами, що надають послуги особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги. Також, позивачем надано пояснення щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Надану відповідь на відзив судом досліджено та долучено до матеріалів справи.

В призначеному на 10.10.2018 р. підготовчому засіданні сторони надали письмові заяви про відсутність заперечень проти переходу до розгляду справи по суті у цей самий день після закінчення підготовчого судового засідання (вх. 29408, 29409). Враховуючи, що під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 ГПК, судом було закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті позивач підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Між ТОВ "Харківгаз Збут" (Постачальник) та УПСЗН Красноградської РДА Харківської області (Управління) було укладено Договір від 31.12.2015 №58-П про взаємне співробітництво та фінансування пільг населенню (надалі - Договір) предметом якого є взаємне співробітництво між Сторонами в частині проведення пільгових нарахувань за надані населенню послуги із споживання природного газу та фінансування цих пільг (пункт 1.1. Договору).

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що Постачальник здійснює постачання природного газу населенню, яке отримує пільги, а Управління, на підставі наданих Постачальником розрахунків на відшкодування пільг, в межах затверджених планових асигнувань та при надходженні субвенції х державного бюджету, здійснює фінансування у частині пільг, пов'язаних із споживанням природного газу населенням, яке має відповідні пільги, відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005 №20 (зі змінами) та постанови КМУ від 04.03.2002 №526.

У відповідності до підпункту 2.1.3. пункту 2.1. Договору Постачальник зобов'язався щомісяця, до 10 числа місяця, що слідує за звітним, складати на надавати Управлінню для підписання акти звіряння в частині пільг, згідно затвердженої форми "3-пільга". Згідно підпункту 2.2.1. пункту 2.2. Договору Управління зобов'язалося при надходженні субвенцій з державного бюджету та в межах затвердженого кошторису відшкодувати Постачальнику нараховані пільги за надані населенню послуги із споживання природного газу, прийняті Управлінням до відшкодування за рахунок субвенції з державного бюджету та підтверджених актом звіряння.

Термін дії Договору сторонами закріплено в п. 71, відповідно до якого даний Договір набирає чинності з 01 січня 2016 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2016 року, а в частині проведення розрахунків за газ щодо фінансування пільг для населення - до їх повного виконання.

Позивачем в період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. здійснено постачання природного газу пільговій категорії населення Красноградського району, які підпадають під дію норм Законів України "Про жертви нацистських переслідувань", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закон України "Про прокуратуру" тощо.

Загальна вартість послуг у вказаний період становить 8222411,00 грн., проте відповідачем у встановлений строк не проведено у повному обсязі розрахунок за надані послуги з газопостачання пільговій категорії населення, що стало підставою для звернення з даним позов до суду з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів ТОВ "Харківгаз Збут" шляхом стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, які нараховано на суму заборгованості.

У відзиві на позовну заяву Управління заперечувало проти позову, зазначаючи, що пред'явлені вимоги безпідставними, оскільки зобов'язання за умовами Договору про взаємне співробітництво та фінансування пільг населенню №58-П від 31.12.2015 р. виконувалися належним чином, без порушень діючого законодавства з боку Управління. Однак, Управління не заперечує проти наявності порушень законних прав позивача щодо отримання в повному обсязі компенсації за надані пільги населенню на послуги із споживання природного газу, та зазначає, що не вважає себе належним відповідачем за даним спором, оскільки не приймало на себе відповідні зобов'язання за Договором і чинним законодавством на Управління вказані повноваження не покладено. Відповідач вважає, що Управління як головний розпорядник бюджетних коштів не несе відповідальності за борговими зобов'язаннями держави, що виходять за межі відповідних бюджетних призначень.

Третя особа у своїх поясненнях зазначала, що виділення та розподіл коштів місцевого бюджету, за рахунок яких здійснюється відшкодування витрат з надання пільг та субсидій, не відноситься до функцій територіальних органів казначейської служби. Згідно п.п. б п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України видатки на покриття витрат з оплати житлово-комунальних послуг (житлові субвенції населенню) здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог та викладених сторонами доводів, суд виходить з наступного.

Приписами Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", який визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, встановлено, що пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання визначаються виключно законами України. Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (статті 12-15), "Про жертви нацистських переслідувань" (статті 6-1 - 6-4), "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (статті 20, 30), "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" (стаття 6), "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (стаття 12), "Про охорону дитинства" (стаття 13) передбачено соціальні пільги з оплати послуг з газопостачання для окремих категорій громадян.

В перелічених законах закріплені норми, що реалізують державні гарантії певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обов'язок постачальника природного газу ТОВ "Харківгаз Збут" постачати природний газ пільговій категорії населення кореспондує безумовний обов'язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян, відповідно до приписів статей 89, 102 Бюджетного кодексу України, здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.02 № 256 Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, якими встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі - Порядок).

Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, відповідно до п. 3 Порядку, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення. Відповідно до пункту 3 Порядку, отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг та житлових субсидій населенню на оплату природного газу.

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг Красноградського району Харківської області є Управління праці та соціального захисту населення Красноградського районної державної адміністрації Харківської області, а отже відшкодування витрат, понесених Позивачем внаслідок постачання населенню Красноградського району Харківської області природного газу на пільгових умовах, повинен здійснювати відповідач за рахунок державних субвенцій.

Факт належного виконання позивачем своїх зобов'язань щодо постачання природного газу пільговим категоріям населення у 2016 році підтверджується оформленими сторонами актами звіряння розрахунків за надані населенню послуги (а. с. 24-100).

Позивач, направляючи документи за формою "3-пільга" відповідачу, щомісячно засвідчує факт надання послуг та вказує суму, яка підлягає відшкодуванню, що є письмовою вимогою про оплату та підставою для виконання зобов'язання в розумінні статті 530 ЦК України.

Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Отже, неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій громадян не є підставою для звільнення відповідача від відшкодування витрат, понесених Позивачем внаслідок постачання природного газу населенню Красноградського району Харківської області, яке отримує пільги, та не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення такого зобов'язання.

Законодавством не передбачена залежність відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов'язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається відповідності до вимог законів України. У зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області, яке має відповідати за своїми зобов'язаннями, які виникли безпосередньо з Закону та така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Частинами 1, 3 ст. 202 ГК України передбачено, що господарське зобов'язання припиняється, між іншим, виконанням, проведеним належним чином. До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Підстави припинення зобов'язання передбачені ст.ст. 202-205 ГК України, ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.1. Постанови ПВГСУ «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Велика Палата Верховного Суду зазначала, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов'язань. Дана позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 р. по справі №910/10156/17.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає їх обґрунтованими, а вимоги по їх стягненню такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи зазначені положення діючого законодавства України, встановлені обставини, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, суд задовольняє вимоги позивача у повному обсязі.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Закрити підготовче засідання.

Перейти до розгляду справи по суті.

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області (Харківська обл., Красноградський район, м. Красноград, вул. Бєльовська, буд. 84 п/р 3741 ГУДКСУ в Харківській області МФО 851011 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» (м. Харків, вул. Москалівська, 57/59 п/р 8 в АБ "Кліринговий дім" МФО 300647 іпн. 80) 3% річних в сумі 105001,15 грн. та інфляційні втрати в сумі 425988,58 грн. за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), управління багатоквартирним будинком, вивезення побутового сміття та рідких нечистот.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області (Харківська обл., Красноградський район, м. Красноград, вул. Бєльовська, буд. 84, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 57/59, п/р 8 в АБ "Кліринговий дім" МФО 300647, , іпн. 80) судовий збір в розмірі 7.964,85 грн.

Повне рішення складено 16.10.2018 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.С. Лаврова