ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1127/18

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №358 від 07.06.2018р.;

Від відповідача: не зявилась;

Від третьої особи: не зявилась;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом акціонерного товариства „Одесаобленерго до товариства з обмеженою відповідальністю „ЗЕМ, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватного малого підприємства „Роса, про визнання неправомірними дій та зобовязання виконувати умови договору,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство „Одесаобленерго (далі по тексту АТ „Одесаобленерго) звернулося до господарського суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „ЗЕМ (далі по тексту ТОВ „ЗЕМ) про визнання неправомірними дій відповідача з видачі технічних умов приєднання до електричних мереж електроустановок (яке не є стандартним) №12/2017 від 24.10.2017р. на обєкт, який розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район, бульвар Золотий беріг, 11; про зобовязання відповідача належним чином і в повному обсязі виконувати обовязки, передбачені в п. 3.1.14 договору на послуги з передачі електричної енергії №З/П від 09.09.2009р., а саме при видачі технічних умов на приєднання до мереж електропередавальної організації нових споживачів постачальника на ступені напруги 0.4 кВ, зобовязувати їх узгоджувати технічні умови з постачальником з питань організації обліку електричної енергії, на ступені напруги 10 КВ, узгоджувати технічні умови з постачальником в частині приєднання та організації обліку електричної енергії.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання з боку ТОВ „ЗЕМ зобовязань, прийнятих на себе за умовами договору №З/П від 09.09.2009р. щодо необхідності погодження з позивачем технічних умов на приєднання до мереж електропередавальної організації нових споживачів.

Ухвалою від 08.06.2018р., залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.07.2018р., господарським судом у порядку ст. ст. 136, 137 ГПК України заяву АТ „Одесаобленерго про вжиття заходів забезпечення позову було задоволено, заборонено відповідачу підключати до власних електричних мереж обєкт, розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район, бульвар Золотий беріг, 11, на підставі технічних умов приєднання до електричних мереж електроустановок (яке не є стандартним) №12/2017 від 24.10.2017р.

Ухвалою від 12.06.2018р. господарським судом у порядку ст. 50 ГПК України було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача приватне мале підприємство „Роса (далі ПП „Роса).

Ухвалою від 05.09.2018р. господарським судом було відмовлено ТОВ „ЗЕМ у задоволенні клопотання про залишення позовної вимоги АТ „Одесаобленерго про зобовязання відповідача належним чином і в повному обсязі виконувати обов'язки, передбачені в пункті 3.1.14. договору на послуги з передачі електричної енергії № 3/П від 09.09.2009р., без розгляду.

Відповідач під час розгляду справи повністю заперечував проти задоволення заявлених АТ „Одесаобленерго вимог. Зокрема, ТОВ „ЗЕМ було наголошено, що на виконання умов договору №З/П від 09.09.2009р., 23.05.2018р. технічні умови були надіслані на адресу позивача. Крім того, ТОВ „ЗЕМ стверджує про вимагання АТ „Одесаобленерго у споживачів документи для погодження технічних умов за відсутності правових на те підстав. Також відповідач наполягає на неналежності наданого АТ „Одесаобленерго акту про порушення договору №З/П від 09.09.2009р. як доказу на підтвердження факту порушення відповідачем умов договору.

ПП „Роса не скористалось наданим законом на участь свого представника у судовому процесі, письмових пояснень від третьої особи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

09.09.2009р. між відкритим акціонерним товариством Одесаобленерго (найменування якого було змінено на АТ „Одесаобленерго Постачальник) та ТОВ „ЗЕМ (Електропередавальна організація) було укладено договір на послуги з передачі електричної енергії №3/П, відповідно до п. 1.1 якого предметом цього договору є умови передачі електричної енергії, що є товарною продукцією Постачальника, через електричні мережі Електропередавальної організації споживачам Постачальника і порядок оплати Постачальником вартості послуг з передачі електричної енергії Електропередавальній організації та порядок їх визначення.

Відповідно до п. п. 3.1.12, 3.1.13 договору на послуги з передачі електричної енергії №3/П від 09.09.2009р. Електропередавальна організації зобовязується виконувати підключення Споживачів Постачальника боржників згідно письмової заявки Білгород-Дністровського РЕМ, як структурного підрозділу Постачальника, у відповідності до договору про технічне забезпечення електропостачання Споживача; виконувати повторне підключення (відновлення подачі електроенергії) Споживачів тільки після отримання письмової заявки Білгород-Дністровського РЕМ, як структурного підрозділу Постачальника і сплати Споживачем Електропередавальній організації послуг за повторне підключення Споживача.

Умовами п. 3.1.14 договору на послуги з передачі електричної енергії №3/П від 09.09.2009р. передбачено, що Електропередавальна організації зобовязується при видачі технічних умов на приєднання до мереж Електропередавальної організації нових споживачів Постачальника на ступені напруги 0.4 кВ, зобовязувати їх узгоджувати технічні умови з Постачальником з питань організації обліку електричної енергії, на ступені напруги 10 КВ, узгоджувати технічні умови з Постачальником в частині приєднання та організації обліку електричної енергії.

Згідно з п. 3.1.15 договору на послуги з передачі електричної енергії №3/П від 09.09.2009р. Електропередавальна організації зобовязується підключати Споживачів Постачальника до мереж Електропередавальної організації, що одержали технічні умови на приєднання після укладення Споживачем договору про постачання електричної енергії з Постачальником.

Відповідно до п. 7.5 договору на послуги з передачі електричної енергії №3/П від 09.09.2009р. у разі виявлення однією із сторін договору порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акту, має право внести до акту свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобовязана попередити іншу сторону про необхідність складання акту. Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання акту. У разі відмови сторони від підписання акту порушень у акті робиться запис про відмову. У цьому випадку акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше трьох уповноважених представників сторони за договором, що склала акт.

Згідно з п. 9.6 договору на послуги з передачі електричної енергії №3/П від 09.09.2009р. цей договір укладається на строк до 31.12.2009р., набирає чинності з дати, що вказана тією із сторін, яка підписувала його останньою та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення його терміну не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або перегляд його умов.

24.10.2017р. ТОВ „ЗЕМ було видано ПП „Роса технічні умови приєднання №12/2017 до електричних мереж електроустановок (яке не є стандартним) на обєкт, який розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район, бульвар Золотий беріг, 11;

23.05.2018р. ПП „Роса, посилаючись на п. 3.1.14 договору на послуги з передачі електричної енергії №З/П від 09.09.2009р., укладеного між сторонами по справі, звернулось до АТ „Одесаобленерго з листом, відповідно до якого просило погодити технічні умови №12/2017 від 24.10.2017р.

05.06.2018р. АТ „Одесаобленерго звернулось до ТОВ „ЗЕМ із листом №02/1132, відповідно до якого позивач, посилаючись на отримання від ПП „Роса технічних умов №12/2017 від 24.10.2017р., повідомив відповідача про порушення останнім умов п. п. 3.1.14 договору на послуги з передачі електричної енергії №З/П від 09.09.2009р. Окрім того, АТ „Одесаобленерго із посиланням на п. 7.5 договору повідомило про складання 07.06.2018р. о 10:00 год. актів порушення, у звязку з чим, запропонувало ТОВ „ЗЕМ направити уповноваженого представника для складання акту.

07.06.2018р. трьома представниками АТ „Одесаобленерго було складено акт про порушення з боку ТОВ „ЗЕМ зобовязань в частині видачі ПП „Роса технічних умов приєднання №12/2017 до електричних мереж електроустановок (яке не є стандартним) від 24.10.2017р.. З боку ТОВ „ЗЕМ свого представника для складання вказаного акту направлено не було.

Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до ТОВ „ЗЕМ про визнання неправомірними дій відповідача з видачі технічних умов №12/2017 від 24.10.2017р. та зобовязання відповідача належним чином і в повному обсязі виконувати обовязки, передбачені в п. 3.1.14 договору на послуги з передачі електричної енергії №З/П від 09.09.2009р., АТ „Одесаобленерго було наголошено, що відповідачем було видано технічні умови ПП „Роса без їх узгодження із позивачем, а, отже, наявні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Варто зауважити, що спір у даній справі виник у правовідносинах, що склались між ТОВ „ЗЕМ та АТ „Одесаобленерго з приводу виконання відповідачем зобовязань за договором на послуги з передачі електричної енергії №З/П від 09.09.2009р., неналежне виконання зобовязань за яким стало підставою для звернення позивача до суду, зокрема із позовною вимогою про визнання неправомірними дій відповідача з видачі технічних умов приєднання до електричних мереж, з приводу чого суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється у спосіб, передбачений ч. 2 ст. 16 ЦК України. Положеннями п. 10 ч. 2, ч. 3 ст. 16 Цивільного кодексу України врегульовано, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Верховним Судом України у листі „Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України зауважено, що передбачений п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України спосіб захисту цивільних прав характеризується чітко визначеним суб'єктом - заподіювачем шкоди, якими є відповідні державні органи чи їхні посадові і службові особи. Підставою для подання такого позову є прийняття незаконних рішень, незаконні дії чи бездіяльність зазначених органів, що призвели до заподіяння шкоди особі. У таких справах суд, по-перше, встановлює невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування вимогам закону чи іншим правовим актам, наприклад, рішення прийняте органом, який не мав на це законних повноважень; по-друге, суд встановлює, чи порушуються суб'єктивні цивільні права й охоронювані законом інтереси фізичної або юридичної особи цим рішенням, дією чи бездіяльністю. Цей спосіб захисту прав за своїми правовими наслідками є тотожним визнанню права, оскільки не змінює правовідносин.

Наведене дозволяє суду дійти висновку, що застосування такого способу захисту як визнання дій юридичної особи приватного права незаконними чинним законодавством не передбачено, та не має результатом відновлення порушених прав позивача.

ОСОБА_3 Верховного Суду у постанові від 11.09.2018р. по справі №905/1926/16 дійшла висновку, що предметом позову не може бути встановлення обставини, зокрема, обов'язок оформлення документів, які виступають доказами у справі. Судом було зауважено, що встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин. Захист майнового чи немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від їх вчинення.

Господарський суд зауважує, що питання правомірності або неправомірності дій відповідача із видачі технічних умов, яке фактично ставиться позивачем при зверненні до суду із даною позовною вимогою, повинно досліджуватись судом в контексті розгляду позовних вимог в частині зобовязання відповідача належним чином і в повному обсязі виконувати обовязки, передбачені в п. 3.1.14 договору на послуги з передачі електричної енергії №З/П від 09.09.2009р. Окрема констатація судом факту протиправності дій відповідача із видачі технічних умов у разі його встановлення суперечить як передбаченим законом способам захисту цивільного права так і не відноситься до компетенції господарського суду.

Крім того, господарський суд додатково вважає за необхідне зауважити, що безпосередньо саме право на видачу технічних умов надано ТОВ „ЗЕМ умовами договору на послуги з передачі електричної енергії №З/П від 09.09.2009р.. В даному випадку юридичне значення відіграє дотримання відповідачем умов договору на послуги з передачі електричної енергії №З/П від 09.09.2009р. в процесі реалізації наданого йому права на видачу технічних умов.

Наведене свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ „Одесаобленерго в частині визнання неправомірними дій відповідача з видачі технічних умов приєднання до електричних мереж електроустановок (яке не є стандартним) №12/2017 від 24.10.2017р. на обєкт, який розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район, бульвар Золотий беріг, 11, що має наслідком необхідність відмови у їх задоволенні.

Примусове виконання обовязку в натурі відповідно до листа Верховного Суду України у листі „Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України застосовується в зобовязальних правовідносинах у випадках, коли особа зобовязана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обовязку чи уникає його. Стосується він, зокрема, невиконання обовязку сплатити кошти за виконану роботу, надані послуги, передати річ кредитору (за договорами купівлі-продажу, міни, дарування з обовязком передати річ у майбутньому), виконати роботи чи надати послугу за відповідним договором. Припинення терміну виконання зобовязання або терміну дії договору не означає звільнення боржника від виконання обовязку в натурі, тому підтримується думка про те, що кредитор повинен мати право вимагати виконання обовязку в натурі впродовж того часу, коли існує зобовязання, а не лише впродовж строку виконання зобовязання або строку дії договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 526, ст. 610 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Господарським судом під час розгляду даної справи було встановлено, що ТОВ „ЗЕМ, у порушення прийнятих на себе за умовами п. 3.1.14 договору на послуги з передачі електричної енергії №З/П від 09.09.2009р. зобовязань, якими передбачено, що Електропередавальна організації зобовязується при видачі технічних умов на приєднання до мереж Електропередавальної організації нових споживачів Постачальника на ступені напруги 0.4 кВ, зобовязувати їх узгоджувати технічні умови з Постачальником з питань організації обліку електричної енергії, на ступені напруги 10 КВ, узгоджувати технічні умови з Постачальником в частині приєднання та організації обліку електричної енергії, не було повідомлено Споживача про необхідність узгодження технічних умов із АТ „Одесаобленерго. Господарський суд зауважує, що формулювання умов п. 3.1.14 договору на послуги з передачі електричної енергії №З/П від 09.09.2009р., а саме: використання прийменника „при дозволяє суду дійти висновку про встановлення сторонами обовязку відповідача зобовязувати споживачів погоджувати технічні умови з постачальником до моменту їх видачі, чого, в даному випадку, відповідачем та третьою особою зроблено не було. Позиція суду з цього питання підтверджується фактом відсутності погодження з боку АТ „Одесаобленерго на момент видачі ТОВ „ЗЕМ технічних умов приєднання до електричних мереж електроустановок (яке не є стандартним) №12/2017 від 24.10.2017р. Доказів, на підтвердження спростування висновків суду у названій частині, відповідачем суду надано не було.

З огляду на викладене вище, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобовязання відповідача належним чином і в повному обсязі виконувати обовязки, передбачені в п. 3.1.14 договору на послуги з передачі електричної енергії №З/П від 09.09.2009р., а саме при видачі технічних умов на приєднання до мереж Електропередавальної організації нових споживачів Постачальника на ступені напруги 0.4 кВ, зобовязувати їх узгоджувати технічні умови з Постачальником з питань організації обліку електричної енергії, на ступені напруги 10 КВ, узгоджувати технічні умови з Постачальником в частині приєднання та організації обліку електричної енергії, що має наслідком необхідність задоволення позовних вимог АТ „Одесаобленерго у названій частині.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку щодо необхідності часткового задоволення заявлених акціонерним товариством „Одесаобленерго позовних вимог шляхом зобовязання товариства з обмеженою відповідальністю „ЗЕМ належним чином і в повному обсязі виконувати обовязки, передбачені в п. 3.1.14 договору на послуги з передачі електричної енергії №З/П від 09.09.2009р., а саме при видачі технічних умов на приєднання до мереж Електропередавальної організації нових споживачів Постачальника на ступені напруги 0.4 кВ, зобовязувати їх узгоджувати технічні умови з Постачальником з питань організації обліку електричної енергії, на ступені напруги 10 КВ, узгоджувати технічні умови з Постачальником в частині приєднання та організації обліку електричної енергії відповідно до ст. ст. 15, 16, 509, 525, 526, 610 Цивільного кодексу України, ст. ст. 179, 193 Господарського кодексу України. В решті позову необхідно відмовити.

Відповідно до ч. ч. 7, 9 ст. 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи часткову відмову у задоволенні позовних вимог акціонерного товариства „Одесаобленерго, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду від 08.06.2018р. по даній справі, продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 237-240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю „ЗЕМ /67772, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Піонерська, 4, ідентифікаційний код 24764280/ належним чином і в повному обсязі виконувати обовязки, передбачені в п. 3.1.14 договору на послуги з передачі електричної енергії №З/П від 09.09.2009р., а саме при видачі технічних умов на приєднання до мереж Електропередавальної організації нових споживачів Постачальника на ступені напруги 0.4 кВ, зобовязувати їх узгоджувати технічні умови з Постачальником з питань організації обліку електричної енергії, на ступені напруги 10 КВ, узгоджувати технічні умови з Постачальником в частині приєднання та організації обліку електричної енергії.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „ЗЕМ /67772, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Піонерська, 4, ідентифікаційний код 24764280/ на користь акціонерного товариства „Одесаобленерго /65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 28 Б, ідентифікаційний код 00131713/ судовий збір у розмірі 1762,00 грн. /одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп./.

4. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16 жовтня 2018 р.

Суддя С.П. Желєзна