ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2018 Справа №914/1002/18

м.Львів

За позовом: Приватного акціонерного товариства "Львівобленерго", м.Львів

до відповідача: Державного підприємства "Львівський державний завод "ЛОРТА", м.Львів

про визнання договору укладеним.

Суддя Кітаєва С.Б.

При секретарі Зарицькій О.Р.

Представники сторін:

від позивача: Чорней О.В. - представник (довіреність в матеріалах справи);

від відповідача: Дудяк Р.А. - представник (довіреність в матеріалах справи);

Суть спору: Приватне акціонерне товариство "Львівобленерго" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Державного підприємства "Львівський державний завод "ЛОРТА" про визнання договору про спільне використання технологічних електричних мереж між Приватним акціонерним товариством "Львівобленерго" та Державним підприємством "Львівський державний завод "ЛОРТА" укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії в редакції ПрАТ "Львівобленерго".

Ухвалою суду від 06.06.2018р. відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.06.2018.

Ухвалою суду від 27.06.2018р. строк підготовчого провадження продовжено та підготовче засідання відкладено на 13.08.2018р.

13.07.2018р. за вх.№26194/18 в документообігу суду зареєстровано висловлені відповідачем у письмовій формі за №562-1478 від 11.07.2018 доводи та міркування з приводу заяви позивача №112-2210/2 від 23.06.18р. (вх.№1707/18 від 25.06.18) про зміну підстав та уточнення предмета позову з доказами скерування їх примірника позивачу.

07.08.2018р. за вх.№29344/18 в документообігу суду зареєстровано подане позивачем клопотання №112-2424/2 від 16.07.18 р. з проханням не розглядати подану позивачем раніше заяву №112-2210/2 від 23.06.18р. (вх.№1707/18 від 25.06.18).

07.08.2018р. за вх.№29345/18 в документообігу суду зареєстровано подану позивачем за №112-2422/2 від 26.07.18 р. відповідь на відзив з долученою копією додаткової угоди від 23.07.2018р.

07.08.2018р. за вх.№29346/18 в документообігу суду зареєстровано подану позивачем заяву №112-2423/2 від 16.07.18 "про зміну предмета позову в порядку ст.46 ГПК України" з доказами скерування її примірника, а також відповіді на відзив та клопотання відповідачу.

Ухвалою суду від 13.08.2018р. залишено без розгляду заяву ПрАТ "Львівобленерго" про зміну підстав та уточнення предмета позову вих.№112-2210/2 від 23.06.2018р. (вх.№1707/18 від 25.06.2018р.); прийнято до розгляду заяву ПрАТ "Львівобленерго" вих.№112-2423/2 від 16.07.2018р. (вх.№29346/18 від 07.08.2018р.) про зміну предмета позову; підготовче засідання відкласти на: 29.08.2018 р.;встановлено відповідачу строк до 23.08.2018 для подання відзиву на позовну заяву з врахуванням заяви позивача вих.№112-2423/2 від 16.07.2018 (вх.№29346/18 від 07.08.2018) про зміну предмета позову; підготовче засідання відкладено на 29.08.2018р.

Ухвалою суду від 29.08.2018р. закрито підготовче провадження у справі №914/1002/18 та призначено справу до судового розгляду по суті, судове засідання призначити на 13.09.2018 р.

07.09.2018 року до суду поступила заява за підписом представника відповідача, адвоката АО «Павленко і партнери» Талалаєвої О.Ю. (ордер на надання правової допомоги серії ЛВ №260, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1809) про надання матеріалів справи для ознайомлення та виготовлення копій з наявних в ній матеріалів. Заява судом задоволена,11.09.2018 року представник відповідача ознайомився зі справою та виготовив копії з документів, наявних у справі, що підтверджується відповідним записом представника відповідача на поданій ним заяві.

13.09.2018 року до суду поступив відзив від 12.09.2018 «на позовну заяву з врахуванням заяви позивача вих.№112-2423/2 від 16.07.2018р. (вх.№29346/18 від 07.08.2018) про зміну предмета позову» з доказами скерування відзиву з додатками позивачу. У прохальній частині відзиву відповідач просить:1. Поновити строк для подання даного відзиву на позовну заяву з врахуванням заяви позивача вих.№112-2423/2 від 16.07.2018 р. (вх.№29346/18 від 07.08.2018р.) про зміну предмета позову.2. Прийняти даний відзив до розгляду. 3. Відмовити ПрАТ «Львівобленерго» у задоволенні позовної заяви та заяви позивача вих.№112-2423/2 від 16.07.2018р. (вх.№29346/18 від 07.08.2018р.) про зміну предмета позову в повному обсязі.

Відповідно до ст.207 ГПК України головуючий з»ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов»язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

В засіданні 13.09.2018 року представник позивача повідомила, що позивач ще не отримав відзиву від 12.09.2018 «на позовну заяву з врахуванням заяви позивача вих.№112-2423/2 від 16.07.2018р. (вх.№29346/18 від 07.08.2018) про зміну предмета позову», вважає за необхідне ознайомитись з відзивом та висловити свою думку з приводу наведеного відповідачем у відзиві. З долучених до відзиву документів вбачалось, що його копія з копіями долучених документів надіслана позивачу 12.09.2018 р.

Виходячи із положень ст.207 ГПК України, розглянувши усне клопотання представника позивача, протокольною ухвалою суд, задоволивши усне клопотання представника позивача, відклав вирішення питання щодо прийняття відзиву відповідача від 12.09.2018 р. до наступного судового засідання та в судовому засіданні 13.09.2018 оголосив перерву до 20.09.2018 р.

17.09.2018 року (вх.№34151/18),до суду поступила заява від 14.09.2018 відповідача «про продовження процесуального строку подання відзиву на позовну заяву з врахуванням заяви позивача вих.№112-2423/2 від 16.07.2018р. (вх.№29346/18 від 07.08.2018) про зміну предмета позову, з підстав , наведених у якій відповідач просить:1. Продовжити Державному підприємству «Львівський державний завод «ЛОРТА» процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву від 12 вересня 2018 року з врахуванням заяви позивача вих.№112-2423/2 від 16.07.2018р. (вх.№29346/18 від 07.08.2018) про зміну предмета позову. 2. Приєднати відзив на позовну заяву від 12 вересня 2018 року Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» з врахуванням заяви позивача вих.№112-2423/2 від 16.07.2018р. (вх.№29346/18 від 07.08.2018) про зміну предмета позову до матеріалів справи.

В судовому засіданні 20.09.2018 представником відповідача надано пояснення по суті заяви від 14.09.2018 про продовження процесуального строку для подання відзиву та приєднання його до матеріалів справи. З підстав, наведених у заяві представник відповідача підтримав зазначену заяву та просив її задоволити. Крім того, представник відповідача заявив усне клопотання про залишення без розгляду клопотання представника відповідача про поновлення строку для подання відзиву (вх.№33620/18 від 13.09.2018), що викладене в п.1 відзиву «на позовну заяву з врахуванням заяви позивача вих.№112-2423/2 від 16.07.2018 р. (вх.№29346/18 від 07.08.2018) про зміну предмета позову».

Заслухавши представника відповідача, думку представника позивача щодо усного клопотання представника відповідача, судом усне клопотання представника відповідача задоволено та клопотання, викладене у п.1 відзиву залишено без розгляду (протокол судового засідання від 20.09.2018).

Представник позивача висловила свої доводи і міркування стосовно заяви відповідача від 14.09.2018, вважає, що доводи відповідача не є поважними, відтак просить відмовити відповідачу у задоволенні заяви.

Розглянувши в судовому засіданні 20.09.2018 заяву відповідача від 14.09.2018 (вх.№34151/18 від 17.09.2018), заслухавши представників сторін, суд протокольною ухвалою визнав причини пропуску відповідачем процесуального строку, встановленого судом, на подання відзиву на позовну заяву із врахуванням заяви позивача вих.№112-2423/2 від 16.07.2018 поважними, постановив приєднати до матеріалів справи відзив на позовну заяву від 12 вересня 2018 року Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» з врахуванням заяви позивача вих.№112-2423/2 від 16.07.2018р. (вх.№29346/18 від 07.08.2018) про зміну предмета позову та із врахуванням цього відзиву вирішувати справу ( протокол судового засідання від 20.09.2018).

В судовому засіданні 20.09.2018 оголошувалась перерва до 27.09.2018. З підстав, зазначених в ухвалі-виклику від 27.09.2018, судове засідання відкладено на 01.10.2018.

В судове засідання 01.10.2018р. представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про та заяві про зміну про предмета позову.

Відповідач явку представника в судове засідання забезпечив, позовні вимоги заперечив, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ст. 222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу "Оберіг".

Відповідно до ст. 240 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення виготовлено, підписано та оголошено 01.10.2018 року.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

20.05.2008р. між ПАТ «Львівобленерго» (перейменоване у ПрАТ «Львівобленерго» відповідно до рішення загальних зборів акціонерів ПАТ «Львівобленерго» від 13.04.2017р.) (далі Позивач) та ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» (далі Відповідач) укладено договір про постачання електроенергії №90182. Умовами даного договору (п.8.1.1) передбачено наступне: «Якщо до технологічних електричних мереж Споживача приєднані електроустановки інших споживачів (субспоживачів), відносини між Споживачем та електропередавальною організацією, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж основного споживача або договором про технічне забезпечення електропостачання споживача.

Відповідно до п.9.4, цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2008р. Договір вважається щоразу продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

18 січня 2018 року постачальником, Приватним акціонерним товариством «Львівобленерго» та споживачем, Державним підприємством «Львівський державний завод «ЛОРТА» укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору про постачання електричної енергії №90182 від 20 травня 2008 року, якою внесли зміни в п.9.4 Договору погодивши, що цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 17 квітня 2018 року.

Відповідно до п.2, сторони в порядку ст.631 Цивільного кодексу України домовилися, що умови цієї додаткової угоди застосовуються до правовідносин щодо постачання електричної енергії, які виникли між сторонами з 01.01.2018р.

Всі інші умови договору залишаються незмінними, і сторони підтверджують по них свої зобов»язання.

Відповідно до п.5 Додаткової угоди остання набирає чинності з моменту підписання її сторонами та є невід»ємною частиною до договору про постачання електричної угоди ( а.с.72).

08 травня 2018 року постачальником, Приватним акціонерним товариством «Львівобленерго» та споживачем, Державним підприємством «Львівський державний завод «ЛОРТА» укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору про постачання електричної енергії №90182 від 20 травня 2008 року, якою внесли зміни в п.9.4 Договору погодивши, що цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 10 червня 2018 року.

Відповідно до п.2, сторони в порядку ст.631 Цивільного кодексу України домовилися, що умови цієї додаткової угоди застосовуються до правовідносин щодо постачання електричної енергії, які виникли між сторонами з 17.04.2018р.

Всі інші умови договору залишаються незмінними, і сторони підтверджують по них свої зобов»язання.

Відповідно до п.6 Додаткової угоди остання набирає чинності з моменту підписання її сторонами та є невід»ємною частиною до договору про постачання електричної угоди ( а.с.39).

08 червня 2018 року постачальником, Приватним акціонерним товариством «Львівобленерго» та споживачем, Державним підприємством «Львівський державний завод «ЛОРТА» укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору про постачання електричної енергії №90182 від 20 травня 2008 року, якою внесли зміни в п.9.4 Договору погодивши, що цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 10 серпня 2018 року.

Відповідно до п.п.2,3 сторони домовилися, що з моменту підписання цієї Додаткової угоди усі попередні домовленості (переговори, листування тощо) по укладенню нового договору про постачання електроенергії від 18.05.2018р,. умови протоколу розбіжностей до зазначеного договору - втрачають чинність.

Всі інші умови договору залишаються незмінними, і сторони підтверджують по них свої зобов»язання.

Відповідно до п.5 Додаткової угоди остання набирає чинності з моменту підписання її сторонами та є невід»ємною частиною до договору про постачання електричної угоди (а.с.64)

23 липня 2018 року постачальником, Приватним акціонерним товариством «Львівобленерго» та споживачем, Державним підприємством «Львівський державний завод «ЛОРТА» укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору про постачання електричної енергії №90182 від 20 травня 2008 року, якою внесли зміни в п.9.4 Договору погодивши, що цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 10 вересня 2018 року.

Відповідно до п.п.2,3 сторони домовилися, що з моменту підписання цієї Додаткової угоди усі попередні домовленості (переговори, листування тощо) по укладенню нового договору про постачання електроенергії від 18.05.2018р,. умови протоколу розбіжностей до зазначеного договору - втрачають чинність.

Всі інші умови договору залишаються незмінними, і сторони підтверджують по них свої зобов»язання.

Відповідно до п.5 Додаткової угоди остання набирає чинності з моменту підписання її сторонами та є невід»ємною частиною до договору про постачання електричної угоди ( а.с.100)

08 серпня 2018 року постачальником, Приватним акціонерним товариством «Львівобленерго» та споживачем, Державним підприємством «Львівський державний завод «ЛОРТА» укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору про постачання електричної енергії №90182 від 20 травня 2008 року, якою внесли зміни в п.9.4 Договору погодивши, що цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 10 жовтня 2018 року.

Відповідно до п.2 сторони домовилися, що всі інші умови договору залишаються незмінними, і сторони підтверджують по них свої зобов»язання.

Відповідно до п.4 Додаткової угоди остання набирає чинності з моменту підписання її сторонами та є невід»ємною частиною до договору про постачання електричної угоди ( а.с.127).

Питання спільного використання технологічних енергетичних мереж чітко регламентовано нормами діючого законодавства, зокрема, ст. 49 Закону України «Про ринок електроенергії».

Позивач покликається на Правила користування електричною енергією, затвердженими Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996р. зі змінами та доповненнями якими передбачено, що у разі використання технологічних електричних мереж електропередавальною організацією відносини між власником цих мереж та електропередавальною організацією регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі типового договору, який є документом певної форми, що встановлює зміст та врегульовує ці правовідносини під час передачі (транзиту) електричної енергії технологічними електричними мережами. Форма типового договору є додатком №2 до ПКЕЕ.

Відповідно до ПКЕЕ (п.1.2), спільне використання технологічних електричних мереж - це виконання комплексу заходів з метою експлуатації та утримання у належному технічному стані технологічних електричних мереж, які використовуються для забезпечення електропостачання інших суб'єктів господарювання, крім їх власника, або для забезпечення передачі (транзиту) електричної енергії в мережі електропередавальної організації.

Відповідно до п. 1.7 ПКЕЕ основний споживач (у спірному випадку Відповідач) не має права відмовити електропередавальній організації, яка здійснює ліцензовану діяльність на закріпленій території, в укладенні (переукладенні) договору про спільне використання технологічних електричних мереж.

Так, Відповідач є власником технологічних електричних мереж, які використовуються Позивачем для передачі електроенергії цілому ряду субспоживачів. Стверджує, що неодноразово звертався до відповідача щодо укладення договору про спільне використання технологічних електричних мереж, що Відповідач всіляко ухиляється від обговорення та підписання такого договору в порушення зазначених вище норм діючого законодавства. В черговий раз, листом від 27.04.18р. № 145-2672 на адресу Відповідача було скеровано три примірника проекту договору про спільне використання технологічних електричних мереж з додатками.

Позивач вважає, що неукладення договору про спільне використання технологічних електричних мереж унеможливлює виконання комплексу заходів з метою експлуатації та утримання у належному технічному стані технологічних електричних мереж, які використовуються для забезпечення електропостачання інших суб'єктів господарювання.

Враховуючи викладене, Позивач звертається до суду за захистом свого порушеного права у спосіб визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії в редакції ПрАТ «Львівобленерго».

В заяві про зміну предмету позову від 16.07.2018р. №112-2423/2 (вх..№29346/18 від 07.08.2018р.) позивач зазначає, що спірні правовідносини щодо укладення цього Договору грунтуються на підставі Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017р., який набрав чинності 11.06.2017р. та Правилах користування електричною енергією (ПКЕЕ), додатком №2 до яких є Типовий договір про спільне використання технологічних електричних мереж.

11.06.2018р. набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018р., пунктом 12 якої Постанова НКРЕ № 28 від 31.07.1996р. про затвердження Правил користування електричною енергією втратила чинність.

Оскільки в силу Закону укладення договору про спільне використання технологічних електричних мереж є обов'язковим, Позивач листом від 27.04.18р. № 145-2672 скерував на адресу Відповідача три примірники проекту Договору. Зазначений вище лист отримано Відповідачем 03.05.2018р.

Укладення такого Договору є не правом, а обов'язком основного споживача власника мереж), яким є Відповідач. Цей обов'язок прямо передбачений ч.3 ст.49 ЗУ Про ринок електричної енергії"; п.1.7, пп.20 п.10.2 ПКЕЕ.

Пропозиція Позивача укласти Договір залишилась без розгляду та відповіді з боку Відповідача. Відповідно, 23.05.2018р. сплив 20-денний строк для підписання Відповідачем Договору або складення протоколу розбіжностей із застереженням про це у підписаному Договорі (ч.ч.3,4 ст. 181 Господарського кодексу України). Враховуючи це, 01.06.2018р. Позивач звернувся в суд з позовною заявою за захистом свого порушеного права в межах дії ПКЕЕ, як однієї з підстав позову.

Відтак позивач просить суд визнати Договір про спільне використання технологічних електричних мереж між Приватним акціонерним товариством «Львівобленерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, З ) та Державним підприємством «Львівський державний завод «ЛОРТА» (79040, м. Львів, вул. Патона,1 ) укладеним з 24.05.2018р. на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії в редакції ПрАТ «Львівобленерго», викладеній в позовній заяві від 01.06.2018р.

У запереченнях на позовні вимоги Відповідач не погоджується із доводами Позивача та із самим договором про спільне використання технологічної еклектичної мережі, який Позивач просить суд визнати укладеним, вважає такий договір незаконним, просить в позові відмовити.

Так, відповідач підтверджує, що 20.05.2008 року між Позивачем та Відповідачем був укладений договір про постачання електричної енергії № 90182 (надалі - Договір № 90182). Термін дії цього договору постійно продовжувався сторонами шляхом укладення додаткових угод про внесення змін до вказаного договору. Остання додаткова угода датована 08.08.2018р., відповідно до якої, договір про постачання електричної енергії № 90182 від 20.05.2008р. продовжує свою дію до 10 жовтня 2018 р.

Тобто відносини між Позивачем і Відповідачем по питанню постачання електричної енергії врегульовано.

Щодо визнання укладеним договору про спільне використання технологічних електричних мереж, який був долучений до позовної заяви, то відповідач зазначає, що такий типовий договір втратив свою чинність разом із Правилами користування електричною енергією, на підставі яких і розроблявся сам договір.

11.06.2018р. ПКЕЕ разом із типовим договором, всіма додатками, втратили свою чинність на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії».

Тобто, станом на момент розгляду справи, Позивач просить суд визнати укладеним договір, який втратив свою чинність, більше того регулюється законодавством яке так само втратило чинність. Новий типовий договір про спільне виростання технологічних електричних мереж який викладений, який розроблений у відповідності до чинного законодавства (додаток № 1 до Правил роздрібного ринку електричної енергії) на даний час Відповідачу для погодження і підписання не надавалось.

Жодні умови по договору, типова редакція якого є чинною на даний час, не обговорювались сторонами, а тому відповідач вважає, що в даному випадку жодного права Позивача порушено не було.

Відповідач посилаючись на ст.ст.179, 181, 184 ГК України зазначає, що проект, який був запропонований Позивачем, і який був долучений до позовної заяви, втратив чинність, а тому не може бути підписаний сторонами у такому варіанті. Окрім того, зазначає, що такий проект не міститься навіть усіх істотних та обов'язкових умов договору про спільне використання технологічних мереж споживача (основного споживача), а також перелік документів, що є невід'ємними частинами зазначеного договору.

Істотні та обов»язкові умови такого договору за Правилами користування електричною енергією, які втратили свою чинність, наведені у п.5.17 та 5.18. Тобто, запропоновавний позивачем договір і не є типовим договором по своїй суті, вважає відповідач.

Окрім того, відповідач в своїх запереченнях посилається на те, що додаток № 6 не заповнений, так само як і додаток № 3, а тому не вбачається чітких умов такого договору, що унеможливлює визнання його укладеним.

Відтак, просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви та заяви позивача вих.№ 112-2423/2 від 16.07.2018 р. (вх. № 29346/18 від 07.08.2018 р.) про зміну предмета позову в повному обсязі.

При прийнятті рішення суд виходив із наступного.

Позивачем заявлено вимогу до відповідача визнати Договір про спільне використання технологічних електричних мереж між Приватним акціонерним товариством «Львівобленерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, З ) та Державним підприємством «Львівський державний завод «ЛОРТА» (79040, м. Львів, вул. Патона,1 ) з додатками укладеним з 24.05.2018р. на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії в редакції ПрАТ «Львівобленерго», викладеній в позовній заяві від 01.06.2018р.

Додатки до договору :

- "Однолінійна електрична схема" ДП ЛДЗ «ЛОРТА» , м.Львів,, вул.Конюшинна, 24, об»єкт РП-49; «Однолінійна електрична схема» ДП ЛДЗ «ЛОРТА» м.Львів, вул.Патона,1 - Додатки №1;

- "Акти розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін" - Додатки №2;

- Акт №___ від ____201___р. прийому-передачі наданих послуг - Додаток №3;

-Довідки про обсяги переданої електричної енергії за базовий період протягом розрахункового періоду від 01 січня 2017р. до 31 грудня 2017 р. ( об»єкт Патона,1 та Конюшинна,24)-Додатки №4;

-Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж - Додаток №5;

- Кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» за 2017 рік - Додаток №6;

- Перелік обладнання яке перебуває у власності (на балансі) Основного Споживача та спільно використовується для передачі електроенергії ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА»- Додаток №10.

Матеріалами справи підтверджується, 20.05.2008р. між ПАТ «Львівобленерго» (перейменоване у ПрАТ «Львівобленерго» відповідно до рішення загальних зборів акціонерів ПАТ «Львівобленерго» від 13.04.2017р.) (далі Позивач) та ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» (далі Відповідач) укладено договір про постачання електроенергії №90182, згідно з яким позивач зобов'язався постачати електроенергію, а відповідач -споживати та оплачувати її вартість та здійснювати інші передбачені договором платежі.

Додатків до договору №90182, які перелічені в п.9 договору, позивач не подав до справи, хоча сторони підтверджують, що до електричних мереж, що належать відповідачеві, приєднані інші споживачі електричної енергії, які отримують електричну енергію від позивача через електричні мережі відповідача.

Листом від 27.04.18р. № 145-2672 на адресу Відповідача було скеровано три примірника проекту договору про спільне використання технологічних електричних мереж з додатками.

Відповідачем, проект договору був отриманий , однак в порядку та строки, встановлені чинним законодавством, відповідач не відреагував на отримані проекти договору. Пропозиція позивача укласти Договір залишилась без розгляду та відповіді з боку відповідача. Відповідно, 23.05.2018 сплив 20-денний строк для підписання відповідачем Договору або складення протоколу розбіжностей із застереженням про це у підписаному Договорі.

У зв'язку з зазначеним позивач звернувся до суду з позовом ( із врахуванням заяви вх.№29346/18 від 07.08.2018) визнати договір укладеним з 24.05.2018 на умовах, передбачених нормативних актом обов»язкової дії в редакції ПрАТ «Львівобленерго», викладеній в позовній заяві від 01.06.2018 року.

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідно до положень пункту 1.2. Правил користування електричною енергією, затвердженими Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 року із змінами та доповненнями, у зазначених вище правовідносинах відповідач є основним споживачем, яким є споживач електричної енергії або власник електричних мереж, який передає частину електроенергії своїми технологічними електричними мережами субспоживачам та/або електропередавальній організації. Крім того, відповідач також є власником електричних мереж, що йому належать. Власник електричних мереж -це юридична або фізична особа, якій на праві власності або користування належать електроустановки, призначені для передачі та/або розподілу електричної енергії.

Споживачі електричної енергії, перелік яких, як стверджує позивач і не заперечує відповідач, є у додатку до договору про постачання електричної енергії і які, відповідно, перелічені зокрема у Додатку №2 до Договору, який позивач просить визнати укладеним, відповідно до пункту 1.2 Правил є субспоживачами, тобто споживачами, електроустановки яких приєднані до технологічних електричних мереж основного споживача.

Позивач у зазначених правовідносинах є електропередавальною організацією (пункт 1.2 Правил). Вказаним пунктом правил надане й визначення терміну «спільне використання електричних мереж» - це виконання комплексу заходів з метою експлуатації та утримання у належному технічному стані технологічних електричних мереж, які використовуються для забезпечення електропостачання інших суб'єктів господарювання, крім їх власника, або для забезпечення передачі (транзиту) електричної енергії в мережі електропередавальної організації.

При цьому, технологічні електричні мережі - це сукупність електроустановок з усією інфраструктурою, у тому числі внутрішньо будинкові електричні мережі, системи автоматики, захисту, управління, регулювання та зв'язку, що призначені для перетворення, передачі та/або розподілу електричної енергії, що належать основному споживачу і використовуються для передачі електричної енергії для власного споживання та/або субспоживачам, а також для транзиту електричної енергії в мережі електропередавальної організації.

Відповідно до п. 1.7 ПКЕЕ основний споживач (у спірному випадку Відповідач) не має права відмовити електропередавальній організації, яка здійснює ліцензовану діяльність на закріпленій території, в укладенні (переукладенні) договору про спільне використання технологічних електричних мереж.

Як свідчить долучений до позовних матеріалів проект договору, кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж, що є додатком до проекту договору та його невід'ємною частиною, сторонами у справі не складений та не узгоджений, аналогічно як і додаток №3 - порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж.

Як встановлено пунктом 1.5 Правил користування електричною енергією №28 від 31.07.1996 року, на які посилається позивач, у разі постачання споживачу електричної енергії в точці продажу на межі балансової належності цього споживача та власника електричних мереж, який не є постачальником електричної енергії, між споживачем та цим власником електричних мереж на основі типового договору укладається договір про технічне забезпечення електропостачання споживача, а між електропередавальною організацією та цим власником електричних мереж укладається договір про спільне використання технологічних електричних мереж споживача на основі типового договору.

Згідно з абзацом 2,3 п. 1.10 Правил, електропередавальна організація, що здійснює діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами в межах закріпленої території здійснення ліцензованої діяльності забезпечує передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та технологічними електричними мережами інших власників, які не мають ліцензій на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами.

Для забезпечення передачі електричної енергії електричними мережами, що не належать електропередавальній організації, між електропередавальною організацією та відповідним власником мереж, який не має ліцензії на здійснення діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, укладається договір щодо спільного використання електричних мереж.

Відповідно до пункту 1.2 Правил, на які посилається позивач, встановлено, що договір про технічне забезпечення електропостачання споживача - це домовленість двох сторін (споживач та електропередавальна організація або основний споживач), яка є документом певної форми, що встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час технічного забезпечення постачання електричної енергії;

Відповідно до приписів пункту 6.29 Правил, електропередавальні організації, які використовують технологічні електричні мережі інших власників електричних мереж, сплачують останнім плату за спільне використання технологічних електричних мереж, яка визначається відповідно до Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ від 12.06.2008 №691.

Пунктом 6.30 Правил передбачено, що відшкодування обґрунтованих витрат з утримання технологічних електричних мереж споживача (основного споживача) оплачується відповідно до договору про спільне використання технологічних електричних мереж і враховує фактичні обґрунтовані витрати основного споживача на утримання цих електричних мереж.

Згідно пункту 6.32 Правил фактичні обґрунтовані витрати на утримання технологічних електричних мереж відшкодовуються основному споживачу (споживачу) відповідно до його кошторису витрат на здійснення цієї діяльності.

Кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж основного споживача складається на підставі бухгалтерських документів про фактичні витрати на здійснення цієї діяльності.

У разі використання постачальником електричної енергії за регульованим тарифом мереж основного споживача кошторис витрат розглядається та узгоджується територіальним представництвом НКРЕ.

Відповідно до пункту 1.8 Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженою постановою НКРЕ від 12.06.2008 № 691 (далі - Методика), для підтвердження величини обґрунтованих витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання за розрахунковий період (календарний рік) власник мереж складає кошторис витрат (без ПДВ) на підставі бухгалтерських документів про фактичні витрати, що безпосередньо стосуються цього виду діяльності за попередній календарний рік.

Згідно пункту 2.4 Методики для узгодження кошторису витрат власник мереж надає територіальному представництву НКРЕ такі матеріали:

- складений власником мереж кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання на поточний календарний рік з розшифровкою усіх статей витрат;

- копію проекту договору про спільне використання технологічних електричних мереж, оформленого в установленому порядку;

- однолінійну схему технологічних електричних мереж спільного використання, підтверджену електропередавальною організацією, на території здійснення ліцензованої діяльності якої приєднані електроустановки власника мереж;

- розрахунок об'єму умовних одиниць технологічних електричних мереж спільного використання, виконаний власником мереж або електропередавальною організацією, на території здійснення ліцензованої діяльності якої приєднані електроустановки власника мереж, на замовлення власника мереж;

- підтверджену електропередавальною організацією довідку про баланс споживання та передачі електричної енергії в технологічних електричних мережах спільного використання.

За надання недостовірної інформації власник мереж є відповідальним згідно з чинним законодавством.

Згідно частини 5 пункту 2.5 Методики узгоджений з територіальним представництвом НКРЕ кошторис витрат є додатком до договору про спільне використання технологічних електричних мереж, укладеного згідно з ПКЕЕ.

Відповідно до розділу V Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж здійснюється наступним чином.

Загальна сума річних обґрунтованих витрат власника мереж визначається відповідно до розділу II "Порядок складення кошторису обґрунтованих річних витрат власника мереж на утримання електричних мереж спільного використання" цієї Методики (без ПДВ) (пункт 5.1. Методики).

Плата за спільне використання (без ПДВ) технологічних електричних мереж розраховується як добуток значення загальної величини витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання на частку від ділення між обсягами віддачі електричної енергії з технологічних електричних мереж спільного використання до обсягу надходження в мережі спільного використання (пункт 5.2. Методики).

Згідно пункту 5.17 Правил договір про спільне використання технологічних електричних мереж містить, зокрема, порядок розрахунків за використання технологічних електричних мереж споживача (основного споживача).

Додаток "Кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання ДП «ЛДЗ «ЛОРТА»" не заповнений позивачем. Не визначені суми складових частин витрат, не визначені фактичні витрати. Крім того, відповідно до вищевикладених приписів законодавства, готувати та звертатись з вимогою до НКРЕ про затвердження кошторису, погодженого з електропередавальною організацією, повинен власник мереж.

Документів щодо узгодження кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж від відповідача, як власника мереж, погодження кошторису витрат НКРЕ , матеріали справи не містять.

Крім того, Додаток №3 «Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж», у якому міститься посилання на вище вказану Методику, теж не погоджений сторонами ( не заповнені відповідними даними відповідача), відтак не визначена плата за спільне використання технологічних електричних мереж.

З огляду на вказане не можливо встановити плату за спільне користування технологічними електричними мережами, а отже відсутня одна з основних умов договору -ціна.

Таким чином, позивач звернувся до суду з вимогою вважати укладеним договір про спільне використання технологічних електричних мереж з відповідачем передчасно, фактично без встановлення плати за використання технологічних електричних мереж.

Крім того, згідно з п. 5.18 ПКЕЕ невід'ємними частинами договору про технічне забезпечення електропостачання споживача та про спільне використання технологічних електричних мереж є: 1) акт про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін; 2) відомості про засоби комерційного обліку активної та реактивної електричної енергії; 3) схема електропостачання, зазначення точок приєднання і ліній, що живлять струмоприймачі субспоживача; 4) акт екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання споживача (за необхідності згідно з вимогами нормативно-правових актів); 5) довідка про обсяги переданої електричної енергії за базовий період.

Суд зазначає, що визнати укладеним договір в судовому порядку можливо, якщо в договорі наявні усі істотні умови, однак внаслідок порушення обов'язку укласти такий договір з боку відповідача, такий, згідно положень чинного законодавства, не може вважатись укладеним.

Вирішення в судовому порядку спору щодо визнання укладеним договору в редакції викладеній в позовній заяві стосується, зокрема, і додатків, які в даному випадку незаповнені. Так, витрати власника мереж визначаються щодо тих електричних мереж, які використовуються власником мереж спільно з іншим користувачем та виділені на однолінійній схемі, яка є невід'ємним додатком до договору про спільне використання технологічних електричних мереж (п. 1.3. Методики) і саме ці документи є підставою для складання однолінійної схеми електропостачання за якою забезпечується передача електричної енергії згідно з п. 1.2 договору.

При цьому, предмет договору визначений розділом 1 договору, має чіткі посилання на додатки, зокрема: на додаток № 1 "Однолінійна схема», на джодаток №2 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін».

Також пункт 1.2 договору передбачає, що передача електричної енергії забезпечується відповідно до додатка № 7 "Однолінійна схема електропостачання", наданого власником мереж, з обов'язковим зазначенням місць встановлення, типів, марки, обладнання, довжини ліній, які задіяні в передачі електричної енергії.

Тобто предметом договору, що є істотною умовою договору, передбачається обов'язкове заповнення додатків до договору, які є його невід'ємною частиною.

Отже, суд приходить до висновку, що умови про предмет договору відсутні, а самостійно вирішити питання про ті чи інші істотні умови договору або заповнити самостійно додатки до нього суд позбавлений такої компетенції.

З огляду на вищевикладене вимоги позивача про визнання укладеним з відповідачем договору про спільне використання технологічних електричних мереж визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частинами 1-3 ст. 180 ГК України передбачено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Слід також зазначити, що запропонований позивачем проект договору складений на виконання Правил користування електричною енергією, затверджені Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31 липня 1996р. (надалі - ПКЕЕ).

Разом з тим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.18 визнано такою, що втратила чинність з 11.06.2018 постанова Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28, якою затверджені ПКЕЕ.

Однак, як зазначено вище, запропонована позивачем редакція договору ґрунтується та містить посилання на ПКЕЕ, які втратили чинність, що унеможливлює визнавати договір укладеним. Суд не наділений повноваженнями вносити зміни у запропоновану позивачем редакцію договору.

Стосовно доводів позивача про те, що на неодноразові його намагання укласти договір про спільне використання технологічних електричних мереж з відповідачем, останній ухиляється від укладення договору, суд зазначає, що в такому випадку має значення спосіб захисту , обраний позивачем для захисту свого порушеного права, однак такі доводи не можуть бути підставою для визнання договору укладеним, з наведених вище підстав.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову в позові

Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 4 , 7, 13, 14, 73, 74, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 256, 257 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1762,00 грн. покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлено 12.10.2018р.

Суддя Кітаєва С.Б.