УХВАЛА

19 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 914/1682/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. (далі - Банк)

на рішення господарського суду Львівської області від 30.10.2017 та

постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.02.2018

за позовом Банку

до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Лан"

про стягнення 2 803 078,66 грн.,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2018 Банк звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 30.10.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 зі справи № 914/1682/17 у частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Банку задовольнити в повному обсязі. Крім того, в касаційній скарзі Банк просить відстрочити сплату судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 02.04.2018: клопотання Банку про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду Львівської області від 30.10.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 зі справи № 914/1682/17 відхилено; касаційну скаргу Банку на рішення господарського суду Львівської області від 30.10.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 зі справи № 914/1682/17 залишено без руху з підстав недодержання заявником вимог статі 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо надання документа про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі та надано заявнику строк на усунення зазначеного недоліку до 20.04.2018.

Ухвалою Верховного Суду від 10.05.2018 касаційну скаргу Банку на рішення господарського суду Львівської області від 30.10.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 зі справи № 914/1682/17 повернуто скаржнику без розгляду у зв'язка з тим, що протягом встановленого Судом строку Банк не усунув недоліків поданої ним касаційної скарги.

31.08.2018 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Банк повторно звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 30.10.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 зі справи № 914/1682/17 у частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Банку задовольнити в повному обсязі. Також у касаційній скарзі Банк просить відстрочити сплату судового збору.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.10.2018 колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Селіваненко В.П. (головуючий), Булгакова І.В. і Львов Б.Ю. передано справу № 914/1682/17.

Касаційна скарга Банку не відповідає вимогам статей 290, 291 ГПК України.

Відповідно до статті 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

З доданих до касаційної скарги матеріалів вбачається, що як докази надсилання копії цієї скарги і доданих до неї документів товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Лан" надано оригінали фіскальних чеків та описів вкладення у цінний лист від 26.02.2018, які підтверджують надіслання відповідачу у справі копії первісно поданої скаржником касаційної скарги, проте вони не можуть підтверджувати надіслання сторонам копії саме даної (повторно поданої) касаційної скарги, оскільки остання не містить відповідного штемпеля вхідної кореспонденції Верховного Суду, що свідчить про те, що дана скарга раніше не надсилалася до суду касаційної інстанції.

Неповідомлення сторони у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цієї сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені у статті 2 ГПК України.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" [у редакції, що діяла на час подання (2017 рік) даної позовної заяви] ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру було встановлено: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (за станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

З матеріалів справи та касаційної скарги вбачається, що позов у справі № 914/1682/17 подано про стягнення 2 803 078,66 грн.

Рішенням господарського суду Львівської області від 30.10.2017: стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Лан" на користь Банку 82 236,95 грн. заборгованості зі сплати процентів, 17 865, 59грн. "інфляційних" за несвоєчасну сплату процентів, 645,52 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату процентів; в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.02.2018: рішення господарського суду Львівської області від 30.10.2017 у справі № 914/1682/17 скасовано в частині відмови в позові; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Лан на користь Банку 39 418,02 грн. - 3 % річних за користування кредитом, 382 800,24 грн. "інфляційних втрат" за несвоєчасне погашення кредиту, 354 393,34 грн. заборгованості зі сплати процентів, 5 493,74 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 14 435,44 грн. - 3 % річних за користування процентами та 85 041 грн. "інфляційних втрат" за несвоєчасну сплату процентів; у решті рішення суду про відмову в позові залишено без змін.

У касаційній скарзі Банк просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 30.10.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 зі справи № 914/1682/17 у частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Банку задовольнити в повному обсязі.

Отже, з урахуванням викладеного та беручи до уваги майновий характер спору, при поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 54 622,46 грн. [(1 820 748,82 грн. х 1,5%) х 200%].

Проте до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Водночас Банк у тексті касаційної скарги просить відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду Львівської області від 30.10.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 зі справи № 914/1682/17.

Клопотання мотивоване важким фінансовим станом та відсутністю можливості сплатити судовий збір; скаржник зазначає, що кошторис витрат Банку на здійснення ліквідації не передбачає витрат на здійснення судового збору у розмірі 84 092,35 грн.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Отже, посилання Банку на важкий фінансовий стан не є підставою відстрочення сплати судового збору в силу статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Як визначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (§ 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (§ 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (§ 60).

За таких обставин з урахуванням положень статті 129 Конституції України, відповідно до яких основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Частиною третьою статті 292 ГПК України визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Постанова Київського апеляційного господарського суду у справі № 914/1682/17 прийнята 05.02.2018, повний текст постанови складено 09.02.2018, а тому строк на її оскарження закінчився 01.03.2018.

Касаційна скарга Банку подана 31.08.2018, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження.

Проте, як вбачається з матеріалів касаційної скарги, Банк вважає касаційну скаргу поданою без порушення строків на оскарження зазначеної постанови, оскільки в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини постанови, а повний текст оскаржуваної постанови скаржник отримав 15.02.2018.

Відповідно до частин першої та другої статті 288 ГПК України: касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Таким чином, скаржником подано касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 зі справи № 914/1682/17 повторно зі значним пропуском строку на касаційне оскарження у справі № 914/1682/17.

Клопотання про поновлення строку подання касаційної скарги з обґрунтуванням поважності причин такого пропуску скаржником не заявлялося, що відповідно до частини третьої статті 292 ГПК України є підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд у такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що Банку необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду надати суду: оригінали документів, що підтверджують надсилання товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Лан" копії цієї скарги і доданих до неї документів, а саме опис вкладення; оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а саме - у сумі 54 622,46 грн., за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Рахунок отримувача: 6007;

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні/Печерс. р-н/22030102;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Код банку отримувача: 899998;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

- Символ звітності банку: 207.

Виходячи з викладеного, суд касаційної інстанції зазначає, що Банк вправі подати до Касаційного господарського суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення господарського суду Львівської області від 30.10.2017 та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 зі справи № 914/1682/17.

Враховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 288, 290, 291, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду Львівської області від 30.10.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 зі справи № 914/1682/17 відхилити.

2. Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. на рішення господарського суду Львівської області від 30.10.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 зі справи № 914/1682/17 залишити без руху.

3. Надати публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. строк для усунення недоліків касаційної скарги до 08 листопада 2018 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

4. Роз'яснити публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А., що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, судом буде відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко