СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"16" жовтня 2018 р.          Справа № 922/1675/18

Суддя Тихий П.В.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача (вх.№105Х/1-43) на рішення господарського суду Харківської області від 27 серпня 2018 року (суддя С.Ч. Жельне, повне рішення складено 29.08.2018) у справі №922/1675/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком" м. Харків

до Управління соціального захисту населення Дворічанської районної державної адміністрації, смт. Дворічна

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1.Дворічанська районна державна адміністрація Харківської області, смт.Дворічна;

2.Управління Державної казначейської служби України у Дворічанському районі Харківської області, смт.Дворічна,

про стягнення коштів 42701,74 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Дворічанської районної державної адміністрації (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 42701,74 грн., з яких: 37718,91 грн. - невідшкодована заборгованість по витратах, понесених внаслідок надання послуг зв'язку пільговим категоріям населення , 3897,24 грн. - втрати від впливу інфляційних процесів; 1085,59 грн. - 3% річних., а також, позивач просить суд стягнути з відповідача 1762,00 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання населенню смт.Дворічна та Дворічанського району Харківської області послуг зв’язку на пільгових умовах, повинен був здійснювати відповідач за рахунок видатків місцевого бюджету, натомість останній в порушення вимог Бюджетного кодексу України, Постанов КМУ № 256 від 04.03.2002 р. та № 117 від 29.01.2003 р., не відшкодував позивачу вартість наданих послуг.

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.08.2018 у справі №922/1675/18 (суддя Жельне С.Ч.) позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 37718 грн. 91 коп. заборгованості з витрат з надання послуг зв'язку пільговим категоріям населення, 3897 грн. 24 коп. інфляційних втрат, 1085 грн. 59 коп. процентів річних та 1762 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повний текст рішення від 27.08.2018 у справі №922/1675/18 складено 29.08.2018 та 31.08.2018 копію рішення отримано відповідачем - Управлінням соціального захисту населення Дворічанської районної державної адміністрації, що підтверджується відповідним поштовим рекомендованим повідомленням (а.с. 119).

20.09.2018 на примусове виконання зазначеного рішення господарським судом Харківської області видано наказ від№922/1675/18.

Відповідач - 14.09.2018, тобто в межах встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, засобами поштового зв’язку звернувся до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області з апеляційною скаргою (вх.№1964 від 25.09.2018), в якій, посилаючись на недотримання норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

25.09.2018 системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями Харківського апеляційного господарського суду для розгляду справи №922/1675/18 визначено колегію суддів Харківського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Терещенко О.І., суддя Фоміна В.О.

Указом Президента від 29.12.2017 року №454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", крім іншого, ліквідовано Харківський апеляційний господарський суд та утворено Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області з місцезнаходженням у місті Харкові.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно територіальних одиниць) та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента від 28.09.2018 року № 295/2018 "Про переведення суддів" до новоутвореного Східного апеляційного господарського суду переведено суддів.

Повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду оприлюднено в газеті "Голос України" № 185 (6940) від 03.10.2018 року.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" та ст. 31 ГПК України судові справи та матеріали проваджень, що перебували у володінні суду, що ліквідується передані до новоутвореного суду.

Згідно до п. 3 ч. 1 статті 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

З метою дотримання вимог ч. 5, 7 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», на виконання п. 4 р. ІІІ Плану заходів з ліквідації апеляційних судів, затвердженого Наказом ДСАУ №475 від 20.09.2018 року, у зв’язку з припиненням діяльності з відправлення правосуддя Харківським апеляційним господарським судом з 01.10.2018 року на підставі Указу Президента України від 29.12.2017 року №454/2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» та Указу Президента України від 28.09.2018 року №295/2018 «Про переведення суддів» всі нерозглянуті справи, що перебували у провадженні Харківського апеляційного господарського суду, на підставі Розпорядження керівника апарату суду від 03.10.2018 року передані до Східного та Північного апеляційних господарських судів.

11.10.2018 системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду справи № 922/1675/18 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Тихий П.В., суддя Склярук О.І., суддя Россолов В.В.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні (сторонам) у справі.

У відповідності до ст. 259 Господарського процесуального кодексу України, особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Таким чином, доказом надсилання копії апеляційної скарги іншим сторонам можуть бути подані в оригіналі або в належній чином засвідченій копії документів встановленої форми, що підтверджують надсилання засобами поштового зв'язку листа з копією апеляційної скарги та доданих до неї документів, а саме: касовий чек, розрахункова квитанція, реєстр поштових відправлень, витяг з відповідного реєстру тощо, а також опис вкладення до зазначеного листа.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Апелянтом до апеляційної скарги надано незасвідчені копії поштових квитанцій №194 та №195, та незасвідчений фіскальних чек Укрпошти від 13.09.2018.

Зазначені копії не засвідчені належним чином відповідно до приписів Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003).

Крім того, апелянтом в порушення ст. 259 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги не надано описів вкладення до рекомендованих листів.

Відповідно до пункту 2 частини 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

В апеляційній скарзі заявник просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на відсутність на відсутність коштів на оплату судового збору та відповідної статті видатку у кошторисі. Проте, дане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати, встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону України 03.10.2017 №2147-VIII) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, підпунктом 4 пункту 2 частини другої статті 4 цього Закону передбачено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З урахуванням наведеного, при зверненні до суду апеляційної інстанції судовий збір має бути сплачений відповідачем виходячи з приписів Закону України "Про судовий збір" в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою.

Однак скаржником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, проте заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на відсутність на відсутність коштів на оплату судового збору та відповідної статті видатку у кошторисі.

Проте в даному випадку у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI “Про судовий збір” (в редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З вищевказаного вбачається, що скаржник не є суб'єктом, на якого розповсюджується дія зазначеної норми закону щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, в зв'язку з чим заявлене відповідачем клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень тощо не є підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що апелянтом не було виконано вимоги пп. 2, 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до приписів статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення недоліків, встановлених судом, зокрема:

- надання оригіналів або належним чином засвідчених копій: 1) фіскального чеку та опису вкладення до рекомендованого листа №498, який свідчить про надсилання апеляційної скарги з доданими до неї документами на адресу позивача – ПАТ “Укртелеком” у м. Харків; 2) поштових квитанцій з описами вкладення, які б свідчили про надсилання копій апеляційної скарги з доданими до неї документами на адреси третіх осіб - Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області та Управління Державної казначейської служби України у Дворічанському районі Харківської області;

- доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Якщо заявник не усунув недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається заявнику (ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 6 ст. 147 Закону України “Про судоустрій і статус суддів”, чч. 5, 7 ст. 31, чч. 1, 2 ст. 174, ст. 234, ч. 1 ст. 254, пп. 2, 3 ч. 3 ст. 258, ст. 259, чч. 2, 6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу відповідача на рішення господарського суду Харківської області від 27 серпня 2018 року у справі №922/1675/18 залишити без руху.

2. Відповідачу усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: надати суду належні докази надсилання копії апеляційної скарги позивачу та третім особам та докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

3. Роз'яснити відповідачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач П.В. Тихий