РІШЕННЯ

Іменем України

16 жовтня 2018 року м. Чернігівсправа № 927/660/18

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Фетисової І.А.

за участю секретаря судового засідання Рослий В.В.

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу 927/660/18

за позовом: Заступника керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури вул. Шевченко, 1, м. Чернігів, 14000 в інтересах держави

в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по ОСОБА_1

області, пр-т Миру, 43, м. Чернігів, 14000

до відповідача: ОСОБА_1 міської громадської організації інвалідів Центр соціального добробуту Доброчин-Інваль , вул. Бєлова, 11, м. Чернігів, 14000

За участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет

спору : Деснянське басейнове управління водних ресурсів, пр-т Перемоги, 39а, м.Чернігів, 14017

про стягнення 9436,47 грн

за участю представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_2 посв. 037659 від 24.12.2015

від позивача: ОСОБА_3 посв. 25 від 01.08.2018

від відповідача: ОСОБА_4 д. 25/09 від 25.09.2018

від третьої особи: ОСОБА_5 д. 1-6/129-08 від 12.07.2018

Заступником керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області подано позов до ОСОБА_1 міської громадської організації інвалідів Центр соціального добробуту Доброчин-Інваль за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Деснянське басейнове управління водних ресурсів про стягнення 8380,06 грн боргу по орендній платі за період з березня по липень 2018 по договору оренди № 70-16 нерухомого майна, що належить до державної власності від 06.05.2016 та 218,40 грн пені, 838,01 грн штрафу.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 927/660/18 та призначено розгляд справи по суті на 16.10.2018 на 09:30 год. в спрощеному позовному провадженні.

Відповідачем 05.10.2018 до початку судового засідання через канцелярію суду надано відзив на позов № 05/10 від 05.10.2018, в якому повідомив, що між сторонами укладено договір № 70-16 від 06.05.2016. В 2017 році Деснянським басейновим управлінням водних ресурсів подано позовну заяву до суду про визнання недійсним договору оренди. Обґрунтовано тим, що на його балансі відсутні зазначені в договорі оренди залізобетонні плити. Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2017 відмовлено. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2018 рішення суду першої інстанції скасовано. Прийнято нове рішення, позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди від 06.05.2016. Враховуючи вказане рішення, з якого вбачалось відсутність обєкту оренди, ОСОБА_1 міською громадською організацією інвалідів «Центр соціального добробуту «Доброчин-Інваль» в добровільному порядку припинено господарську діяльність на даному обєкті, про що повідомлено орендодавцю та зацікавлену сторону. Рішенням Верховного Суду від 29.05.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2018 скасовано, рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2017 залишено в силі. В звязку з цим відповідач 01.06.2018 звернувся з листом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області щодо продовження відносин по оренді майна. Відповіді на даний час на отримано. Просить суд відмовити в позові з огляду на відсутність з боку відповідача користування ділянками із залізобетонних плит площею 650 кв. м та 150 кв. м, розташованих в м. Чернігові по вул. Бєлова, 11 в період березня-липня 2018 року та відсутність цих плит на балансі Деснянського басейнового управління водних ресурсів. Додано копію листа, докази направлення відзиву сторонам.

16.10.2018 в судове засідання зявились повноважні представники сторін.

В судовому засіданні 16.10.2018 судом здійснено розгляд справи по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення, розяснено порядок та строк оскарження рішення, дату складання повного тексту рішення.

Встановивши обставини справи, зміст спірних правовідносин, дослідивши та оцінивши подані докази, заслухавши повноважних представників сторін, розглянувши подані документи, суд встановив:

06.05.2016 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області (орендодавець) та ОСОБА_1 міською громадською організацією інвалідів «Центр соціального добробуту «Доброчин-Інваль» (орендар) укладено договір оренди №70-16 нерухомого майна, що належить до державної власності.

Згідно з п.1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування, без права передачі в суборенду та приватизації державне нерухоме майно ділянку із залізобетонних плит площею 650 кв. м та ділянку із залізобетонних плит прощею 150 кв. м, розміщене за адресою м. Чернігів, вул. Бєлова, 11, що перебуває на балансі Деснянського басейнового управління водних ресурсів (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 31.01.2016 і становить за незалежною оцінкою 427032,00 грн.

За умовами п.1.2 договору майно передається в оренду для розміщення автостоянки.

Відповідно до п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

Згідно п. 3.1 договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995р. №786 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку березень 2016 4334,38 грн. Відповідно до п. 3.2 договору нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. 3.3 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Пунктом 3.4. договору оренди передбачено, що у разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування. Згідно п. 3.6 договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50 % щомісяця не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених КМУ і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Пунктом 3.11 договору визначено що у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно.

Відповідно до п. 3.12 договору сплачена сума орендної плати, що надійшла до державного бюджету та балансоутримувачу, в першу чергу підлягає заліку в рахунок плати минулих періодів, незалежно від того, який період вказано в платіжному дорученні.

Відповідно до п.5.3. договору орендар зобовязався своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату.

У п.7.1 договору сторони встановили, що орендодавець зобовязаний передати орендарю в оренду майно згідно з цим договором за актом приймання-передавання майна, який підписується одночасно з цим договором. На виконання умов договору відповідно до акту прийманняпередавання від 06.05.2016, погодженого балансоутримувачем, орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування без права передачі в суборенду та приватизації державне нерухоме майно ділянку із залізобетонних плит площею 650 кв. м та ділянку із залізобетонних плит прощею 150 кв. м, розміщене за адресою м. Чернігів, вул. Бєлова, 11, що перебуває на балансі Деснянського басейнового управління водних ресурсів.

За умовами пунктів 10.1., 10.2. договору цей договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 06.05.2016 до 04.05.2019 включно. Умови цього договору зберігають силу протягом усього строку його дії, у тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством установлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов'язань орендаря щодо орендної плати - до виконання зобов'язань.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2018 по справі № 927/858/17 задоволено апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Чернігівської області по справі № 927/858/17 від 08.11.2017 за позовом Деснянського басейнового управлінням водних ресурсів до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області та ОСОБА_1 міської громадської організації інвалідів "Центр соціального добробуту "Доброчин-Інваль", за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 обласна державна адміністрація та Державне агентство водних ресурсів України про визнання недійсним договору оренди №70-16 від 06.05.2016 з моменту його укладення. Рішення Господарського суду Чернігівської області у справі № 927/858/17 скасовано. Прийнято нове рішення. Позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди № 70-16 від 06.05.2016, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України ОСОБА_1 міською організацією інвалідів «Центр соціального добробуту «Доброчин-Інваль».

Постановою Верховного Суду від 29.05.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2018 у справі № 927/858/17 скасовано, рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2017 залишено в силі. Судом встановлено, що факт існування двох майданчиків на час укладення договору саме у вигляді збірного покриття із залізобетонних плит площею 650 кв. м та 150 кв. м за адресою м. Чернігів, вул. Бєлова, 11, підтверджений наданими учасниками справи документами, складеними позивачем, а також звітом незалежного оцінювача. Також суд першої інстанції встановив, що ці майданчики повязані із земельною ділянкою, на якій вони розташовані проте на відміну від земельної ділянки, яка є природним обєктом, ці майданчики є окремими, штучно створеними предметами матеріального світу, рухомі, зі своєю метою використання, а отже можуть бути окремими обєктами оренди.

Таким чином преюдиційний факт, встановлений Постановою Верховного Суду від 29.05.2018 у справі 927/858/17, в силу приписів ст.75 ГПК України, не підлягає доказуванню при розгляді цієї справи, у якій беруть участь ті самі особи, стосовно якої встановлено обставини, якщо інше не встановлено законом.

В матеріалах справи відсутні докази повернення обєкту оренди орендарем та прийняття його орендодавцем, в судовому засіданні сторонами підтверджено факт знаходження обєкту оренди в користуванні відповідача по справі та здійснення фактичного використання відповідачем майданчика для розміщення автостоянки.

В звязку з цими фактами та обставинами, заперечення відповідача щодо припинення господарської діяльності на орендованому обєкті, відсутність на балансі третьої особи обєкту оренди, судом визнаються безпідставними й судом до уваги не приймаються.

У відповідності до частини першої ст.2 Закону України Про оренду державного та комунального майна (надалі - Закон) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Згідно з ч.3 ст.18 Закону орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.19 Закону орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Відповідно до ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч.4 ст.286 Господарського кодексу України строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

У звязку з порушенням відповідачем обовязку щодо внесення орендної плати, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за 8 днів квітня 2018 року по липень 2018 року в сумі 8380,06 грн., яка фактично становить 50% за умовами п.3.6. договору.

Відповідно до наведеного позивачем розрахунку заборгованості відповідача, останнім не сплачено нарахованої 50% орендної плати: за 8 днів квітня 2018 в сумі 684,96 грн, за травень 2018 2571,03 грн, за червень 2018 2571,03 грн, за липень 2018 2553,04 грн.

Оплата відповідача 15.06.2018 в сумі 2439,04 грн зарахована відповідно до п. 3.12 договору в рахунок оплати за січень 2018 (357,56 грн) та лютий 2018 (2081,48 грн), платіж в сумі 2439,04 грн від 17.07.2018 зараховано в рахунок оплати лютий 2018 (441,38 грн) та березень 2018 (1997,66 грн), платіж в сумі 2439,04 грн від 13.08.2018 зараховано в рахунок оплати за березень 2018 (552,97 грн) та квітень 2018 (1886,07 грн).

Відповідачем не подано суду належних та допустимих доказів, що спростовують наведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача зі сплати орендної плати за договором оренди державного майна від 06.05.206 № 70-16.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідач в порушення умов договору орендну плату своєчасно не сплачував, матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача по оплаті орендної плати за 8 днів квітня 2018 по липень 2018 в сумі 8380,06 грн, яка є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно п. 3.7 договору оренди, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 218,40 грн за період з 13.03.2018 по 17.08.2018.

Згідно наданого розрахунку пені вбачається здійснення нарахування пені за період з 13.03.2018 по 15.06.2018 з недоїмки в розмірі 196,25 грн та нараховано 17,36 грн пені, з 24.07.2018 по 13.08.2018 з суми недоїмки 8266,06 грн та нараховано 158,53 грн пені, за 1 день 13.08.2018 з суми недоїмки 10819,10 грн нараховано 10,37 грн пені, за період з 14.08.2018 по 17.08.2018 з суми недоїмки 8380,06 грн нараховано 32,14 грн пені.

Позивачем неправомірно здійснено нарахування пені на суму 10819,10 грн за 13.08.2018, оскільки в цей день відповідачем було здійснено оплату 2439,04 грн, які зараховані за березень 2018 в сумі 552,97 грн та квітень 2018 в сумі 1886,07 грн, в звязку з чим сума боргу зменшилась на 2439,04 грн та виник обовязок по оплаті орендної платі в сумі 2553,04 грн за липень 2018, всього борг становить 8380,06 грн. Має бути розрахована пеня з суми боргу 8380,06 грн за період з 13.08.2018 по 17.08.2018 та становить 40,18 грн. Таким чином нарахована пеня в сумі 2,33 грн. є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Окрім того, в судовому засіданні позивачем не надано пояснень підстав виникнення недоїмки в сумі 196,25 грн., періоду виникнення та обґрунтованого розрахунку такої суми, в звязку з чим нарахування пені на суму 196,25 грн. судом визнається безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню в розмірі 17,36 грн.

Пеня є обґрунтованою в сумі 198,71 грн та підлягає задоволенню, в решті позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 19,69 грн відмовити.

Відповідно до п. 3.8 договору у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості.

Позивачем нараховано штраф в сумі 838,01 грн (8380,06 х 10%), який є обґрунтованим, оскільки матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості понад три місяці, та підлягає задоволенню.

Позивачем було направлено відповідачу лист б/н від 01.06.2018 з повідомленням того, що відповідачем будь-яких доказів на підтвердження припинення відносин щодо користування залізобетонними плитами на час дії постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2018 у справі № 927/858/17, надано не було. Сума заборгованості по орендній платі за 2 дні січня, лютий-травень 2018 складає 10376,86 грн. Просить погасити заборгованість.

Відповідно до ст. ст. 73,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач доказів своєчасної оплати суми боргу по орендній платі суду не надав.

Відповідно до вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, зобовязання повинні виконуватись належним чином в установлений строк.

Оскільки відповідач, в порушення ст. 525,526,615 Цивільного кодексу України, взяті на себе зобовязання по оплаті орендної плати не виконав, враховуючи, що позивач здійснив не вірний розрахунок пені, позовні вимоги підлягають задоволенню частково: борг в сумі 8380,06 грн, 198,71 грн пені та 838,01 грн штрафу, в решті вимог на суму 19,69 грн пені відмовити.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, судовий збір має бути відшкодований відповідачем розмірі 1758,32 грн.

Керуючись ст. 42, 50, 53, 74, 123, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов Заступника керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури (вул. Шевченко, 1, м. Чернігів, 14000) в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області (пр-т Миру, 43, м. Чернігів, 14000) до ОСОБА_1 міської громадської організації інвалідів «Центр соціального добробуту «Доброчин-Інваль» (вул. Бєлова, 11, м. Чернігів, 14000) за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Деснянське басейнове управління водних ресурсів (пр-т Перемоги, 39а, м. Чернігів, 14017) про стягнення 9436,47 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 міської громадської організації інвалідів «Центр соціального добробуту «Доброчин-Інваль» (вул. Бєлова, 11, м. Чернігів, 14000, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області (пр-т Миру, 43, м. Чернігів, 14000, , р/р 5002 отримувач УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22080200 код отримувача 38054398, МФО 899998) 8380,06 грн боргу, 198,71 грн пені та 838,01 грн штрафу.

3. Стягнути з ОСОБА_1 міської громадської організації інвалідів «Центр соціального добробуту «Доброчин-Інваль» (вул. Бєлова, 11, м. Чернігів, 14000, ) на користь прокуратури Чернігівської області (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, р/р 6008, банк Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, одержувач прокуратура Чернігівської області, ) 1758,32 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. В решті позову на суму 19,69 грн пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 22.10.2018

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/. Відомості про адреси для листування та зв'язку Господарського суду Чернігівської області: пр-т. Миру, 20, м. Чернігів, 14000 , e-mail: ; тел. 676-311, факс 77-44-62.

Суддя І.А. Фетисова