ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2018 Справа №914/1203/18

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В. за участю секретаря судового засідання Хороз І.Б., розглянув у судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС 399", м.Львів

про стягнення пені та штрафу в розмірі 1 834 560,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: Дацко М.-представник за довіреністю

від відповідача: не з"явився

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 38, 42, 43 ГПК України. Заяв про відвід судді не надходило. Проводилася технічна фіксація судового засідання.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС 399", м.Львів про стягнення пені та штрафу в розмірі 1 834 560,00 грн.

Ухвалою суду від 05.07.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 30.07.2018 року. У підготовчому судовому засіданні 30.07.18р. розгляд справи відкладався на 05.09.18р., 05.09.18р. на 24.09.18р. Ухвалою суду від 24.09.18р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.10.18р. 04.10.2018 року відкладено на 10.10.2018 року.

В судове засідання 10.10.2018 року позивач явку повноважного представника забезпечив, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд задоволити позов.

Відповідач в судове засідання 10.10.2018 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується списком №740 згрупованих відправлень від 06.07.2018 року про відправлення поштової кореспонденції на адресу відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з'ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 10.10.2018 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що між ним та відповідачем було укладено дговір поставки № ЦУП-04/0088/17 від 15.05.2017 року, однак відповідач належним чином не виконав взяті на себе за цим договором зобов'язання в частині своєчасної поставки товару позивачу, внаслідок чого виникли підстави для нарахування пені та штрафу згідно з пунктом 8.2. дговору.

Аргументи відповідача.

Відповідач відзиву чи заперечень на позов до суду не подав, доказів сплати заборгованості не представив.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

15.05.2017 року між філією "Центр управління промисловістю" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС 399" (постачальник) було укладено договір поставки №ЦУП-04/0088/17 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язується у 2017 році поставити і передати у власність покупцю продукцію виробничо-технічного призначення: бруси дерев'яні не просочені під стрілочні переводи (код ЄЗС 03410000-7 Деревина (Шпали та бруси дерев»яні), далі - товар, найменування, асортимент, кількість та ціни якої вказуються у додатку до договору (специфікації), що є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язується прийняти товар та здійснити оплату відповідно до умов договору.

Згідно з пунктом 1.2. договору сторони визначили найменування (номенклатура, асортимент) та кількість товару - брус дерев»яний не просочений під стрілочні переводи ДСТУ ГОСТ 8816-2009 у кількості 448,000.

Відповідно до пункту 3.1. договору сума договору становить 1 835 995,39 грн.

Пунктом 3.2. договору визначено, що ціна за одиницю товару включає: вартість товару, всі податки і збори, передбачені чинним законодавством України, витрати по навантаженню на транспортний засіб, інші додаткові збори, пов'язані з відправленням вантажу, транспортні витрати, пов'язані з доставкою товару на адресу вантажоодержувача, та становить:

- пункт призначення: склад ВП «Новомосковський ШПЗ» або склад ВП «Рава- Руський ШПЗ»: брус дерев»яний не просочений під стрілочні переводи - 4 098,20 грн. (з ПДВ).

У відповідності до пункту 5.1 договору строк (термін) поставки товару: Поставка товару проводиться рівномірними партіями протягом 2 місяця з моменту підписання Договору та отримання заявки покупця що є підтвердженням готовності отримувати продукцію або згідно графіка поставки.

Відвантаження товару здійснюється тільки після письмової заявки покупця, яка є підтвердженням готовності покупця до прийому товару (партії товару) (п. 5.4. договору).

Відповідно до пункту 5.5.1. договору заявка на поставку товару надається постачальнику в оригіналі та через мережу електронного зв'язку (Інтернет) на адресу . Надіслання покупцем заявки через мережу електронного зв'язку (інтернет) є достатньою підставою для початку перебігу строку, визначеного пунктом 5.1. договору.

За умовами п. 5.6. договору товар вважається поставленим з дати підписання акту приймання-передачі товару на складах вантажоодержувачів.

Згідно з пунктом 8.2. договору у разі непоставки товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,5% вартості непоставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф в розмірі 10 % вказаної вартості.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017 року, а в частині оплати - до повного виконання. (п.12.1. договору).

30.05.2017 року сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору поставки №ЦУП-04/0088/17 від 15.05.2017 року, відповідно до якої погодили доповнити договір Специфікацією №2 на суму 1 834 560,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 305 760,00 грн.

Внесено зміни до пунктів 3.1., 3.2. договору та викладено їх в наступній редакції:

« 3.1. Сума Договору становить 1 834 560,00 грн., в тому числі ПДВ 20% 305 760,00 грн.

3.2. Ціна за одиницю товару включає: вартість товару, всі податки і збори, передбачені чинним законодавством України, витрати по навантаженню на транспортний засіб, інші додаткові збори, пов'язані з відправленням вантажу, транспортні витрати, пов'язані з доставкою Товару на адресу Вантажоодержувача, та становить:

- пункт призначення: склад ВП «Новомосковський ШПЗ» або склад ВП «Рава- Руський ШПЗ»: брус дерев»яний не просочений під стрілочні переводи - 4095,00 грн. (з ПДВ).»

21.06.2017 року покупцем надана заявка №ЦУП-8/3720 на відвантаження згідно з договором поставки протягом червня та до 15 липня 2017 року брус дерев'яний не просочений під стрілочні переводи марки 1/11 на склад Виробничого підрозділу «Рава-Руський шпалопросочувальний завод» у кількості 15 комплектів (223,65 м3). Дану заявку надіслано постачальнику електронною поштою на адресу 22.06.2017 року.

Позивачем надіслано постачальнику претензію від 15.08.2017 року №ЦУП-8/5211 про стягнення пені та штрафу у зв'язку із порушенням обсягів та строків поставки товару за договором.

На момент звернення з позовом претензію не задоволено.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що відповідач неналежним чином виконав зобов'язання за договором в частині поставки продукції в обсязі та в строки встановлені договором, у зв'язку із чим, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 1 834 560,00 грн. - штрафних санкцій, з яких 1 651 104,00 грн. пені та 183 456,00 грн. штрафу.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом між філією "Центр забезпечення виробництва" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС399" як постачальником було укладено договір поставки №ЦУП-04/0088/17 від 15.05.2017 року згідно із умовами якого відповідач зобов'язується поставити товар, а позивач прийняти та оплатити її вартість.

Згідно із ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається зі матеріалів справи, позивачем на електронну адресу відповідача expres399.info @gmail.com в порядку п. 5.5.1 договору направлено 21.06.2017 року заявку на відвантаження товару № ЦУП-8/3720. На підтвердження її вручення відповідачу позивачем надано скріншот екрану своєї електронної поштової скриньки, із якого вбачається, що 22.06.2017 року о 11-15 год. від ДП УПП УЗ на адресу ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відправлено електронний лист із вкладенням «заявки» через gmail.com. Проте суд вважає даний доказ неналежним, оскільки не можливо дослідити що саме було відправлено відповідачу, зокрема з вказаного скріншота не вбачається якого змісту файли були направлені електроною поштою, і хоч згідно договору не вимагається звіту від постачальника про отримання такої заявки, проте таким чином важко зафіксувати факт отримання отримувачем електронного листа, адже можливий варіант, що поштовий сервер або поштовий клієнт цілком могли визначити зміст листа як спам. Тобто, суд ставить під сумнів факт, що відповідач взагалі міг знати про існування такого листа, відповідно і допустив порушення строків щодо поставки з незалежних від нього причин. Адже позивачем не надано будь-яких доказів того, що відповідачем договір почав виконуватися, хоч із порушенням строків. Як вбачається із матеріалів справи відповідач взагалі не приступив до виконання умов договору.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 2 ГПК України, принципами господарського судочинства, є зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи. За умовами ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на вищевикладене, господарським судом були створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції, однак представник позивачем не доведене належними та допустимими доказами підставності свої позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не представлено достатньо об'єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог і того, що права позивача були порушені внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо поставки товару.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими що не підлягають до задоволення.

Судові витрати зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, залишаються за позивачем.

Виходячи із вищенаведеного, керуючись ст.ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241 господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС 399" про стягнення пені та штрафу в розмірі 1 834 560,00 грн. - відмовити.

Судовий збір залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено « 17» жовтня 2018 р.

Суддя Горецька З. В.