За позовом Фізичної особи - підприємця Буханистої Світлани Василівни
до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРАФЕТ ХОУМ"
про стягнення 2 650 574, 66 грн.
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРАФЕТ ХОУМ"
до Фізичної особи - підприємця Буханистої Світлани Василівни
про визнання договору недійсним
Суддя Літвінова М.Є.
Представники учасників справи:
Від позивача (за первісним позовом) : не з'явився;
Від відповідача (за первісним позовом): Руденко В.О. за дов.;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Фізична особа - підприємець Буханиста Світлана Василівна (далі - позивач) звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРАФЕТ ХОУМ" (далі - відповідач) про стягнення 2 650 574,66 грн. заборгованості за Договором про надання послуг з впровадження CRM-системи № 20160601 від 01.06.2016 року.
Товариство з обмеженою відповідальністю "МАРАФЕТ ХОУМ" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом доФізичної особи - підприємця Буханистої Світлани Василівни про стягнення 2 650 574,66 грн. визнання недійсним Договору про надання послуг з впровадження CRM-системи № 20160601 від 01.06.2016 року.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 року у справі № 910/15357/17 в задоволенні первісного позову відмовлено повністю. Зустрічний позов задоволено. Визнано недійсним Договір № 20160601 від 01.06.2016 року про надання послуг з впровадження CRM-системи.

До закінчення судових дебатів представником ТОВ «Марафет Хоум» було подано заяву в порядку абз. 2 ч. 3 ст. 129 ГПК України з повідомлення того, що на протязі п'яти днів після ухвалення рішення суду буде подана відповідна заява про розподіл судових витрат з доказами їх понесення (акт приймання-передачі докази оплати).

24.09.2018 року до суду надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРАФЕТ ХОУМ" про розподіл судових витрат.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.10.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Марафет Хоум» призначено до розгляду на 09.10.2018 року.

Представник відповідача (за первісним позовом) підтримав подану заяву, надав пояснення по справі.

Представник позивача (за первісним позовом) у судове засідання 09.10.2018 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст. 244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Розглянувши додані до вказаної заяви докази та заслухавши думку представника відповідача з цього приводу, суд дійшов висновку про необхідність її задоволення лише в частині стягнення з позивача 63 371, 95 грн. з огляду на зміст статті 15 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Через недотримання норм частини 4 статті 126 ГПК України за змістом частини 5 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту пункту 6 статті 126 ГПК України обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Таких доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката до справи, позивач не надав. Між тим, суд дослідив додані до заяви про стягнення фактичних витрат на професійну правничу допомогу докази (рахунки, детальний опис виконаних робіт, акти виконаних робіт) та не встановив недотримання Відповідачем (його представником) вимог частини 3 статті 126 ГПК України.

Разом з тим, аналіз наведених норм частини 4 статті 126 ГПК України, а також норм статті 129 цього кодексу, дає підстави для висновку що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов'язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; вплив результата її вирішення на репутацію сторін публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Як вказує Товариство з обмеженою відповідальністю «Марафет Хоум», у зв'язку із розглядом у Господарському суді міста Києва справи № 910/15357/17, ним були понесені судові витрати у загальному розмірі 128 343,91 грн., з яких: витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 600,000 грн.; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 120 000,00 грн.; фактичні витрати, що пов'язані з виконанням комплексу дій за виконану роботу по Договору про надання правових послуг №38/7 від 09.10.2017 року в розмірі 2 553,51 грн.; витрати, пов'язані із проведенням експертизи в розмірі 1 190,00 грн.; витрати, пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи в розмірі 3 000,00 грн.

Представництво Товариства з обмеженою відповідальністю «Марафет Хоум» у Господарському суді м. Києва по справі № 910/1535717 здійснювалось адвокатом Лискою Павлом Олександровичем. Гонорар адвоката Лиска П.О. визначений у відповідності до умов договору про надання правових послуг №38/17 від 09.10.2017 року та умов додаткової угоди №1 до договору про надання правових послуг №38/17 від 09.10.2017 року.

Матеріали справи також містять: звіт по договору про надання правових послуг №3817 від 09.10.2017 року від адвоката Лиски П.О.; акт здачі-приймання від 16.02.2018 року №1 до договору про надання правових послуг №38/17 від 09.10.2017 року; рахунок № б/н від 16.02.2018 року; платіжне доручення від 23.02.2018 року № 2695 від ТОВ «Марафет Хоум», що підтверджують в повному обсязі понесення витрат на оплату гонорару адвокату в межах судового розгляду справи № 910/15357/17 в загальній сумі 88 800 грн.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 до договору про надання правових послуг № 38/17 від 09.10.2017 сторони погодили додаткові фактичні витрати, що пов'язані з виконанням комплексу дій за виконану роботу по Договору про надання правових послуг №38/17 від 09.10.2017 року у розмірі 2 553, 51 грн. (п. 3 Додаткової угоди).

З огляду на розмір заявленої в заяві суми та категорію складності цієї справи, суд вважає, що зменшення розміру витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Марафет Хоум" на професійну правничу допомогу на 50 % від попередньо заявленої суми та судових витрат, понесених стороною у справі № 910/15357/17 відповідатиме критерію пропорційності і розумності.

Аналогічну позицію виклав у своїй Постанові Верховний суд від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17.

Враховуючи, що рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 у справі № 910/15357/17 вирішено питання щодо розподілу судового збору у розмірі 1 600, 00 грн. вимоги заявника в цій частині не підлягають задоволенню.

Суд дійшов висновку, що заява ТОВ «Марафет Хоум» про розподіл судових витрат підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 15, 123, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву ТОВ «Марафет Хоум» про розподіл судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Буханистої Світлани Василівни (50027, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРАФЕТ ХОУМ" (02002, м. Київ, вулиця М.Раскової, будинок 21, офіс 1001, ідентифікаційний код 40148778) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 61 276 (шістдесят одну тисячу двісті сімдесят шість) грн. 75 коп.; витрати, пов'язані із проведенням експертизи в розмірі 595 (п'ятсот дев'яносто п'ять) грн. 20 коп; витрати, пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи в розмірі 1 500 (одну тисячу п'ятсот)грн., 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення до суду апеляційної інстанції.

5. Згідно з підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147- VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 12.10.2018 року.

СуддяМ.Є. Літвінова