ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року Справа № 915/871/17

За позовом: Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

(01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14; ідентифікаційний код 38727770)

в особі: Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація

морських портів України»

(Адміністрація Миколаївського морського порту)

(54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23; ідентифікаційний код 38728444)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю

сільськогосподарського підприємства НІБУЛОН

(54002, м. Миколаїв, Каботажний спуск, 1; ідентифікаційний код 14291113)

про: стягнення 17330,37 грн.,

Суддя Смородінова О.Г.

Секретар судового засідання Ржепецька К.М.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю,

Від відповідача: представник не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач 30.08.2017р. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 17330,37 грн., з яких: 693,64 грн. заборгованість зі сплати адміністративного збору, 7681,18 грн. заборгованість зі сплати корабельного збору, 797,33 грн. нарахованих на вказані суми 3% річних та 8158,22 грн. втрат від інфляції.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі норм ст.ст. 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст. 85 Кодексу торговельного мореплавства України, ст. 22 Закону України «Про морські порти України», Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013р. №316 та мотивовані наступним:

- при експорті зернових культур ТОВ СП «Нібулон» навантажує великотоннажні судна на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту, який розташований в районі банки Трутаєва біля міста Очаків та входить до акваторії морського порту Миколаїв, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 22.10.2008р. №934 «Про межі акваторії морського порту Миколаїв»;

- для виконання вантажних операцій суднами відповідача в період з 01.09.2014р. по 07.09.2014р. було здійснено 9 заходжень (вхід та вихід) на зовнішній рейд Миколаївського морського порту (Очаків), у звязку з чим відповідач отримав від позивача послуги, які оплачуються портовими зборами, а саме: адміністративним збором, корабельним збором та санітарним збором. За заходження суден відповідача (КС «Святий Миколай», буксир «Лідіївський», буксир «Баштанський», буксир «Нібулон-1», баржа NBL-009, баржа NBL-010, баржа NBL-021, баржа NBL-023) на зовнішній рейд Миколаївського морського порту позивач нарахував відповідачу адміністративний збір в сумі 1294,48 грн., корабельний збір в сумі 10002,62 грн. та санітарний збір в сумі 326,76 грн., виставивши відповідачу відповідний рахунок від 08.09.2014р. №46431512. Відповідач виставлений рахунок оплатив частково, сплативши 30.05.2015р. нараховану суму санітарного збору в розмірі 326,76 грн., адміністративного збору в розмірі 600,84 грн. та 2321,44 грн. корабельного збору. Залишок боргу в сумі 693,64 грн. адміністративного збору та 7681,18 грн. корабельного збору залишається несплаченим. У звязку з несплатою основного боргу позивач додатково нарахував відповідачу до стягнення 797,33 грн. - 3% річних та 8158,22 втрат від інфляції.

Відповідач у відзиві б/н від 03.10.2017р. (вх. №13779/17), та у запереченні б/н від 14.03.2018р. (вх. №3174/18) проти позовних вимог заперечує, зазначаючи про їх необґрунтованість з наступних підстав: по-перше, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту заходження суден відповідача в акваторію морського порту Миколаїв та виходу з неї, з огляду на те, що надані позивачем довідки ІДПН не можуть вважатись такими належними доказами, оскільки не передбачені ані обовязковими постановами по Миколаївському морському торгівельному порту, ані чинним законодавством України; по-друге, заявлені позивачем ставки корабельного та адміністративного збору були частково сплачені відповідачем платіжним дорученням №63220 від 09.11.2015р.; по-третє, позивачем, на думку відповідача, було здійснено подвійне нарахування портових зборів за одні і ті ж рейси, оскільки судна відповідача при здійсненні завантаження судна «BULK COSTA RICA» здійснювали рейс від перевантажувального терміналу ТОВ «СП «Нібулон» (який знаходиться поза межами акваторії порту, визначеної постановою КМУ №934) на зовнішній рейд морського порту Миколаїв та у зворотному напрямку до причалів ТОВ СП «Нібулон». При здійсненні таких рейсів судна відповідача проходять дві ділянки водного простору морського порту Миколаїв: ділянку, що знаходиться в межах міста Миколаїв та ділянку, що знаходиться в територіальному морі у банки Трутаєва (зовнішній рейд порту). Вказані ділянки належать до меж акваторії морського порту Миколаїв. За кожне судно відповідачем були сплачені 1 ставка корабельного збору за вхід в акваторію морського порту Миколаїв, 1 ставка за вихід з акваторії морського порту Миколаїв та 1 ставка адміністративного збору за заходження суден до порту Миколаїв. Таким чином плавання виключно на зовнішньому рейді морського порту Миколаїв та між зовнішнім рейдом та ділянкою акваторії, що знаходиться в межах міста Миколаїв є плаванням в межах акваторії морського порту Миколаїв. В ділянці водного простору внутрішнього рейду порту Миколаїв судна не швартувались до причалів, не ставали на якір, оскільки причали ТОВ СП «Нібулон» не знаходяться в акваторії морського порту Миколаїв; по-четверте, відповідач зазначає, що рахунок-фактура за своїм призначенням не є первинним бухгалтерським документом, а носить лише інформаційний характер та те, що відповідач за одні і ті самі проходження суден відповідача виписує декілька рахунків, не свідчить про виникнення господарського зобовязання відповідача сплатити всі ці рахунки, по-пяте, відповідач стверджує, що на адміністративний збір не можуть нараховуватись втрати від інфляції та відсотки річних, оскільки вказаний платіж є платежем до Державного бюджету України, отже доходом державного бюджету, відносини між сторонами спору є такими, що виникли з бюджетного законодавства, тому вони не можуть регулюватись нормами ЦК України та ГК України.

26.10.2017р. та 03.11.2017р. позивач надав суду заперечення на відзив та додаткові пояснення, в яких, зокрема, зазначив, що, по-перше, він не виставляв відповідачу кілька рахунків за портові збори, які є предметом позову, не допускав будь-якої обчислювальної помилки, та корабельний та інші портові збори, які включені до рахунку №46421512 від 08.09.2017р. були нараховані позивачем відповідно до Порядку №316 та сплачені відповідачем у листопаді 2015 року не з підстав, які є предметом позову, а з інших підстав заходження (вхід/вихід) суден до морського порту Миколаїв; по-друге, термінал ТОВ СП «Нібулон», в т.ч. причали, акваторія, підхідний канал входять до меж морського порту Миколаїв відповідно до п. 3 прикінцевих положень Закону України «Про морські порти України»; по-третє, позивачем надані належні та допустимі докази входу та виходу суден відповідача до акваторії порту (зовнішнього рейду), та такі входи і виходи для донавантаження судна «BULK COSTA RICA» не оспорюються відповідачем.

10.09.2018р. від відповідача до суду надійшло клопотання (розрахунок), в якому він повідомив суд про часткове погашення боргу перед позивачем, а саме: під час розгляду справи відповідачем було сплачено частину боргу в сумі 1822,03 грн. платіжним дорученням №9796 від 01.03.2018р. (в т.ч. 1642,41 грн. корабельного збору та 179,62 грн. адміністративного збору). Також у цій сумі відповідач просить суд провадження у справі закрити.

10.09.2018р. відповідач надав суду та просив залучити до матеріалів справи висновок експерта №120-983 від 23.07.2018р.

За результатами дослідження господарський суд не приймає до уваги надані відповідачем результати експертизи (висновок експерта №120-983 від 23.07.208р.), оскільки вони не стосуються обставин даної справи. Наданий експертний висновок стосується дослідження місцезнаходження гідротехнічних споруд морського терміналу ТОВ СП «Нібулон» за адресою м.Миколаїв, вул. Каботажний узвіз,1, тоді як предметом даного спору є нараховані позивачем адміністративний та канальний збори за заходження (вхід та вихід) на зовнішній рейд Миколаївського морського порту (Очаків).

Розгляд справи неодноразово відкладався. Протягом розгляду справи сторони надавали суду численні письмові та усні пояснення на підтвердження своїх тверджень.

10.09.2018р. господарський суд ухвалою закрив підготовче засідання у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 04.10.2018р.

Ухвалою суду від 24.09.2018р. судове засідання для розгляду справи по суті було призначено на 05.10.2018р.

28.09.2018р. від відповідача до суду надійшло клопотання, в якому він просить суду не розпочинати (оголосити перерву) в судовому засіданні, оскільки сторони ведуть переговори по укладанню мирової угоди.

В судовому засіданні 05.10.2018р. було оголошено перерву до 10.10.2018р. для надання можливості сторонам узгодити та укласти мирову угоду.

Станом на 10.10.2018р. суду не надано документальних доказів укладання такої мирової угоди, отже, зважаючи на закінчення процесуальних строків для розгляду даної справи. з метою недопущення порушення процесуальних прав учасників справи, господарський суд вважає за необхідне розглянути справу №915/871/17 по суті в судовому засіданні 10.10.2018р.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що при досягненні домовленості між сторонами та укладанні відповідної мирової угоди, сторони не позбавлені права врегулювати подальше виконання рішення у даній справі з урахуванням умов такої мирової угоди.

За наслідками проведеного судового засідання 10.10.2018р., у відповідності до приписів ст.240 Господарського процесуального кодексу України, було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши в судових засіданнях представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, господарський суд,

встановив:

У серпні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» звернулось до Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів» (адміністрація Миколаївського морського порту) з листами-заявками №8629/3-14/33 від 29.08.2014р., №8307/3-14/33 від 26.08.2014р. та №8309/3-14/33 від 26.08.2014р., в яких просило надати якірну стоянку на зовнішньому рейді морського порту Миколаїв, а також дозвіл на дозавантаження судна «BULK COSTA RICA» пшеницею із залученням плавзасобів (барж, буксирів та плавкранів) згідно з переліком.

01.09.2014р. судно «BULK COSTA RICA» прибуло до порту Миколаїв без вантажу, 04.09.2014р. вказане судно вибуло з порту Миколаїв до зовнішнього рейду Миколаївського морського порту (Очаків) з вантажем пшениці у кількості 40457,370 МТ, що підтверджується наданими позивачем копіями генеральних декларацій,заявки на лоцманське проведення та довідкою про оформлення приходу судна (а.с.30-33 т.1).

Для проведення та виконання вантажних операцій на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту (Очаків) відповідачем були застосовані наступні судна: КС «Святий Миколай», буксир «Лідіївський», буксир «Баштанський», буксир «Нібулон-1», баржа NBL-009, баржа NBL-010, баржа NBL-021, баржа NBL-023.

На підтвердження вказаних обставин позивачем були надані суду копії довідок, коносаментів, здавальних актів, вантажних маніфестів, доручень на відвантаження, копію загальної декларації на вихід судна «BULK COSTA RICA» із зовнішнього рейду з вантажем пшениці 56848,184 МТ та копію акту наданих послуг (виконаних робіт) №45191512 від 09.09.2014р. за використання місця на зовнішньому рейді по т/х «BULK COSTA RICA» на загальну суму 9834,49 грн. (а.с. 21-28,34-60 т.1). Акт наданих послуг №45191512 від 09.09.2014р. про надання послуг з використання місця для перевантаження вантажу на зовнішньому рейді порту по т/х «BULK COSTA RICA» підписаний представником ТОВ СП «Нібулон» належним чином без зауважень.

Також позивач надав суду копію акту наданих послуг (виконаних робіт) №46431512 від 08.09.2014р. на загальну суму 11623,86 грн. щодо надання послуг по наданню суднам відповідача (т/х «Баштанський», Нібулон-1, Лідіївський, НБЛ-021, НБЛ-010, НБЛ-023, НБЛ-009, КС «Святий Миколай») умов для безпечного входу до порту, стоянки в порту, виходу з порту та інших послуг згідно договору №7-С від 04.10.2010р. у вересні 2014р. на зовнішньому рейді ММП, т/х «BULK COSTA RICA» (а.с. 194 т.1).

Даний акт підписаний відповідачем із зауваженнями, які полягали у наданні власного розрахунку корабельного та адміністративного зборів виходячи із визначення різної кількості заходів/виходів суден відповідача до акваторії порту.

В подальшому позивач виставив відповідачу рахунок №46431512 від 08.09.2014р. на загальну суму 11623,86 грн., з яких 1294,48 грн. адміністративного збору, 10002,62 грн. корабельного збору та 326,76 грн. санітарного збору.

Вказаний рахунок був отриманий представником ТОВ СП «Нібулон», про що свідчить відповідна відмітка про отримання в журналі видачі рахунків, копія сторінок якого надана суду (а.с.73 т.1).

Відповідач вказаний рахунок сплатив 30.03.2015р. частково на суму 3249,04 грн. про що свідчить банківська виписка, надана позивачем (а.с.76 т.1).

Решта боргу, а саме 693,64 грн. адміністративного збору та 7681,18 грн. корабельного збору залишилась несплаченою.

В ході розгляду справи, відповідач сплатив частину заявленої позивачем суми боргу в сумі 1822,03 грн., про що свідчить надана відповідачем копія платіжного доручення №9796 від 01.03.2018р. (а.с.60 т.3).

Позивач в судовому засіданні підтвердив факт отримання коштів від відповідача, зазначивши про їх розподіл наступним чином: 1642,41 грн. корабельного збору та 179,62 грн. адміністративного збору.

Пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, провадження у справі в частині стягнення заборгованості з адміністративного збору у сумі 179,62 грн. та з корабельного збору у сумі 1642,41 грн. підлягає закриттю у звязку з відсутністю предмету спору.

При цьому, відповідачем зазначено, сума, що залишається спірною на момент розгляду справи по суті складає 6038,77 грн. корабельного збору та 514,01 грн. адміністративного збору. У звязку з чим відповідач зазначає, що ним було сплачено 7053,87 грн. платіжним дорученням №63220 від 09.11.2015р., в тому числі 6558,71 грн. з цієї суми по суднам, заявленим в позові (6039,12 грн. корабельного збору та 519,59 грн. адміністративного).

У відповідності до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу приписів ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з положеннями ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що заборгованість з адміністративного збору у сумі 179,62 грн. та корабельного збору у сумі 1642,41 грн., а також раніше сплачена заборгованість в сумі 600,84 грн. адміністративного збору, 2321,44 грн. корабельного збору та 326,76 грн. санітарного збору, які фактично були сплачені 30.03.2015р., тобто з порушенням строків оплати, то суд вважає, що стягненню з відповідача підлягають: 3% річних у загальній сумі 211,79 грн. (за період з 08.09.2014р. по 30.03.2015р., та з 08.09.2014р. по 29.08.2017р.) з яких: 26,14 грн. нараховані на адміністративний збір та 185,65 грн. - на корабельний збір та збитки від інфляції у загальній сумі 2444,45 грн. (за період з жовтня 2014 року по липень 2017 року) з яких: 332,56 грн. нараховані на адміністративний збір та 2111,89 грн. - на корабельний збір.

Вказаний розрахунок при цьому узгоджується з контррозрахунком відповідача (а.с.58 т.3).

Також відповідач надав суду копію платіжного доручення №63220 від 09.11.2015р. про сплату корабельного та адміністративного зборів на суму 7093,87 грн., та зазначає, що вказана оплата є оплатою залишку суми, що є предметом даного позову.

Господарський суд, вивчивши наявні матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності не приймає до уваги дане твердження відповідача враховуючи наступне.

Вказане платіжне доручення у призначенні платежу містить «за адміністративний, корабельний збір зг. рах. №43421512 від 08.09.2014р.». Як вбачається з матеріалів справи, сторонами суду надано два рахунка: рахунок №46431512 від 08.09.2014р. та рахунок №46421512 від 08.09.2014р.

Так, рахунок №46421512 від 08.09.2014р. на суму 8285,87 грн. та акт №46421512 від 08.09.2014р. мають призначення платежу «т/х Параллель, Нібулон-1, Лідіївський, Баштанський, НБЛ-009, НБЛ-010, НБЛ-023, НБЛ-021 у вересні Миколаїв/Нібулон Зовнішній рейд ММТП, т/х «BULK COSTA RICA»», тоді як рахунок №46431512 від 08.09.2014р. та акт наданих послуг №46431512 від 08.09.2014р. на суму 11623,86 грн. мають призначення «т/х Баштанський, Нібулон-1, Лідіївський, НБЛ-021, НБЛ-010, НБЛ-023, НБЛ-009, к/с «Святий Миколай» у вересні Миколаїв/Зовнішній рейд ММТП, т/х «BULK COSTA RICA».

Отже, вказані рахунки та акти не є ідентичними, у них зазначені надані послуги щодо надання умов для безпечного входу до порту, стоянки в порту, виходу з порту та інших послуг по заходженню різних суден відповідача, тому суд приходить до висновку, що платіжне доручення №63220 від 09.11.2015р., за яким був оплачений лише рахунок №46421512 (виданий за актом №46421512), не може вважатись належним та допустимим доказом оплати послуг, зазначених у рахунку та акті за №46431512 від 08.09.2014р.

Також суд вважає за доцільне звернути увагу, що акт наданих послуг №46421512 від 08.09.2014р. також підписаний відповідачем із зауваженнями, які полягають у власному розрахунку ставок корабельного та адміністративного зборів і визначені в даному випадку у нульовому розмірі.

Стосовно решти заявлених позивачем вимог щодо стягнення залишку 6038,77 грн. корабельного збору та 514,01 грн. адміністративного збору, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Матеріалами справи підтверджено та сторонами не оспорюється, що в період з 05.09.2014р. по 07.09.2014р. ТОВ СП «Нібулон» здійснювало перевезення пшениці з власного причалу до зовнішнього рейду морського порту Миколаїв (Очаків) для завантаження судна «BULK COSTA RICA» власними суднами: КС «Святий Миколай», буксир «Лідіївський», буксир «Баштанський», буксир «Нібулон-1», баржа NBL-009, баржа NBL-010, баржа NBL-021, баржа NBL-023.

У звязку з виконанням зазначених операцій, ТОВ СП «НІБУЛОН» отримало від порту послуги, які оплачуються портовими зборами, зокрема, корабельним збором.

Згідно з нормами ст.85 Кодексу торговельного мореплавства України, під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов'язане дотримувати чинних законів і правил України, у тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов'язаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.22 Закону України «Про морські порти України» у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту.

Процедура справляння портових зборів та розміри ставок портових зборів в України встановлені Порядком справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 № 316 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 за №930/23462 (надалі Порядок №316).

Відповідно п.2.1 Порядку №316 із суден груп А, Б і Г корабельний збір справляється за одиницю умовного об'єму судна (за 1 куб. м об'єму судна) за кожний вхід в акваторію морського порту, операційну акваторію причалу (причалів), а також вихід з акваторії морського порту, операційної акваторії причалу (причалів) за ставками, наведеними у додатку 2 до цього Порядку.

Згідно з Додатком 1 до Порядку №316, вантажні судна, що заходять для виконання вантажних операцій, та плавучі споруди належать до групи А.

Нарахування портових зборів здійснюється з умовного обєму судна, який обчислюється в кубічних метрах і дорівнює добутку трьох величин (довжина судна, ширина судна і висота борту судна), зазначених в обмірному свідоцтві (головні розмірення) або документі, що його замінює. (п.1.5 Порядку №316)

Відповідно до ст.1 Закону України «Про морські порти» акваторія морського порту (портова акваторія) це визначена межами частина водного об'єкта (об'єктів), крім суднового ходу, призначена для безпечного підходу, маневрування, стоянки і відходу суден.

Рейдом є частина акваторії морського порту, що використовується для стоянки суден на якорі, у тому числі для ремонту суден, посадки (висадки) пасажирів, проведення вантажно-розвантажувальних робіт, в її незахищеній частині (зовнішній рейд) або в частині, захищеній повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об'єктами природного походження (внутрішній рейд).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про межі акваторії морського порту Миколаїв» від 22.10.2008 №934 визначено, що акваторія порту включає:

- водний простір р.Південний Буг, обмежений береговою лінією, лінією кордонів причалів та лініями, що з'єднують точки з відповідними координатами;

- водний простір тринадцятого коліна Бузько-Дніпровсько-Лиманського каналу (підхідний канал порту) та першого коліна каналу акваторії порту Миколаїв;

- водний простір територіального моря в районі банки Трутаєва для відстою суден, що прямують у порт, та проведення вантажних робіт, обмежений лініями, що з'єднують точки з відповідними координатами;

- водний простір територіального моря (акваторія приписаного портового пункту Очаків), обмежений береговими гідротехнічними спорудами та лініями, що з'єднують точки з відповідними координатами;

- акваторію підхідного каналу портового пункту Очаків завширшки 200 метрів та охоронну зону 100 метрів від бровок каналу у напрямку 30° - 210° між лініями, що з'єднують точки з відповідними координатами;

- акваторію Очаківського каналу завширшки 100 метрів та охоронну зону 100 метрів від бровок каналу.

Згідно Лоції Чорного та Азовського морів на води України Миколаївський морський порт розташований біля лівого берега річки східніше Каботажного молу. Акваторія порту поділена на зовнішній та внутрішній рейди. Акваторія порту охоплює водний простір річки Південний Буг, обмежений береговою лінією причалів, тринадцятим коліно Бузько-Дніпровсько-Лиманського каналу (підхідний канал порту) та першим коліном каналу акваторії порту Миколаїв, що є внутрішнім рейдом порту; акваторію приписаного портового пункту Очаків і підхідного каналу портового пункту Очаків; а також водний простір в районі банки Трутаєва, що є зовнішнім рейдом порту.

Для здійснення вантажних операцій з довантаження судна «BULK COSTA RICA» на зовнішньому рейді морського порту Миколаїв судна відповідача здійснили вхід в акваторію порту Миколаїв і після завершення вантажних операцій здійснили вихід з акваторії морського порту Миколаїв.

При переміщені від причалів ТОВ СП НІБУЛОН до зовнішнього рейду морського порту Миколаїв судна здійснили перехід, під час якого пройшли дві ділянки водного простору вказаних в Постанові Кабінету Міністрів України Про межі акваторії морського порту Миколаїв від 22.10.2008 №934, а саме:

- водний простір тринадцятого коліна Бузько-Дніпровсько-Лиманського каналу (підхідний канал порту) та першого коліна каналу акваторії порту Миколаїв;

- водний простір територіального моря в районі банки Трутаєва для відстою суден, що прямують у порт, та проведення вантажних робіт, обмежений лініями, що з'єднують точки з відповідними координатами.

В даному випадку після заходу до Миколаївського морського порту судна відповідача не здійснювали входу/виходу з порту, а відбувалося переміщення суден та перевезення вантажу водами акваторії Миколаївського морського порту на зовнішній рейд для дозавантаження судна «BULK COSTA RICA», що підтверджується наявними в матеріалах справи належними доказами. При цьому, часткова сплата відповідачем корабельного збору у сумі 3963,85 грн. вже була здійснена за вхід та вихід з акваторії порту, що підтверджується наявними в матеріалах справи копією банківської виписки від 30.03.2015р. та платіжного доручення №9796 від 01.03.2018р.

Відповідно Закону України «Про морські порти України» рейд є частиною акваторії морського порту. Тому, прибуття судна на зовнішній рейд не потребує оплати понад вже сплачений корабельний збір за вхід судна в акваторію морського порту. Аналогічно відхід судна з зовнішнього рейду не потребує оплати понад вже сплачений корабельний збір за вихід з акваторії морського порту.

Суд погоджується з позицією відповідача, що додані позивачем до матеріалів позовної заяви Довідки складені ІДПН порту про «прибуття судна» на зовнішній рейд порту і «відходу судна» з зовнішнього рейду не є тотожними поняттям «вхід в акваторію» та «вихід з акваторії».

Слід також зауважити, що при такому переміщені судно не виходило за межі зони нагляду капітана морського порту Миколаїв визначених наказом Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті (Укрморрічінспекція) «Про визначення меж зон нагляду за безпекою мореплавства» від 23.07.2014р. №331, «вихід з порту» - додаток №5 до наказу Міністерство інфраструктури від 27.06.2013р. №430 не оформлювався суднам при переміщенні від одного водного простору до іншого водного простору в межах однієї акваторії порту.

Відповідно Реєстру гідротехнічних споруд морських портів, розміщеного на офіційному сайті ДП «АМПУ» Миколаївській філії ДП «Адміністрація морських портів України» за актом приймання - передачі майна від 13.06.2013р. та розподільчим балансом майна від 13.06.2013р. було передано Акваторію Миколаївського порту, номер ГТС згідно з базою даних Регістра ГТС-2081, Свідоцтва про придатність ГТС до експлуатації СП-104-4-155-14.

Позивачем було долучено до матеріалів справи паспорт Акваторії порту, який розроблений на підставі меж акваторії порту визначених Постановою Кабінету Міністрів України «Про межі акваторії морського порту Миколаїв» від 22.10.2008р. №934.

Наявність у ДП «АМПУ» Миколаївській філії ДП «Адміністрація морських портів України» декількох акваторій позивачем суду не доведено.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для стягнення залишку нарахованого позивачем корабельного збору в сумі 6038,77 грн. за переміщення суден в межах акваторії порту від одного водного простору до іншого водного простору, які є складовими елементами одного обєкту Акваторія порту і переміщувалось в межах портових вод морського порту Миколаїв.

Відповідно положень п.7.1. Порядку №316 із суден груп А, Б, В і Г адміністративний збір справляється під час кожного заходження судна у порт.

Відповідач зазначає, що платіжними дорученнями №63220 від 09.11.2015р., №9796 від 01.03.2018р. він сплатив виставлений позивачем рахунок на сплату адміністративного збору за вхід належних йому суден у порт у сумі 1039,61 грн.

Позивач заперечує факт повної оплати адміністративного збору, вважаючи, що до рахунку №46421512 від 08.09.2014р. (який сплатив відповідач платіжним дорученням №63220 від 09.11.2015р.) були включені адміністративний та корабельний портові збори, нараховані не з підстав, які є предметом позову, а з інших підстав - за заходження (вхід/вихід) суден відповідача з основної акваторії морського порту Миколаїв (в адміністративних межах м.Миколаїв) після виконання вантажних операцій у порту Миколаїв на причалі ТОВ СП «Нібулон».

Судом за результатами дослідження спірних рахунків було встановлено їх не ідентичність, що свідчить про здійснення різні заходження (вхід/вихід) суден відповідача, однак відповідач в ході розгляду справи частково сплатив нарахований саме за рахунком №46431512 адміністративний збір, що підтверджується наданим суду платіжним дорученням та не заперечується позивачем.

Отже, загальна сума адміністративного збору, сплачена відповідачем за спірним рахунком складає 780,46 грн. Залишок адміністративного збору в сумі 514,02 грн. на думку відповідача є надмірно (подвійно) нарахованим позивачем.

Термін «вхід судна в порт» регулюється нормами міжнародного і національного права, що неможливо ототожнювати з «фактичним перетином координат порту».

Відповідно до розділу 2 Конвенції про полегшення міжнародного морського судноплавства 1965 року (Конвенцію прийнято Постановою Кабінету Міністрів України №775 від 21.09.1993р.) прибуття судна - це постановка судна, яке прибуло в порт, на якірну стоянку або біля причалу «час прибуття: час постановки судна, яке прибуло в порт на якірну стоянку або біля причалу».

Аналогічна норма міститься в національному нормативно-правовому акті, так 27.06.2013р. Міністерство інфраструктури наказом від 27.06.2013р. №430 затвердило Порядок оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 23.07.2013р. за №1230/23762. Цей Порядок розроблений відповідно до Конвенції про полегшення міжнародного морського судноплавства 1965 року (з поправками), статей 78, 90, 91 Кодексу торговельного мореплавства України та статті 14 Закону України "Про морські порти України".

Дія цього Порядку поширюється на судна, які заходять у морські порти України (крім морських рибних портів), капітанів морських портів, служби капітанів морських портів (далі - Служби) під час виконання ними процедур з оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден із морського порту та оформлення виходу суден із морського порту.

Згідно з пунктом 1.2 Порядку оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту: прихід судна - постановка судна на якір в акваторії порту або швартування судна до причалу, розташованого в акваторії порту, у визначеному адміністрацією морського порту місці; вихід судна - відправлення судна від причалу, розташованого в акваторії порту, або з якірної стоянки в акваторії порту.

Згідно з п.2.2. розділу 2 Порядку оформлення приходу судна в морський порт здійснюється таким чином: до початку навантажувально-розвантажувальних операцій усі судна, що прибули до порту, оглядаються уповноваженими особами Служби (крім суден, відносно яких застосовується вільна практика) для встановлення факту відсутності в останньому рейсі порушень. Прихід судна в порт оформлюється капітаном морського порту не більше ніж через 6 годин з моменту приходу судна за умови виконання прикордонних, митних, санітарних і карантинних процедур в установленому законодавством порядку та відвідування судна уповноваженою особою Служби.

У відповідності до п.3.1 Порядку дозвіл на вихід судна з порту надає капітан морського порту відповідно до Правил контролю суден з метою забезпечення безпеки мореплавства, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 17 липня 2003 року №545, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 23.03.2004 за №353/8952, та після перевірки суднових документів, зазначених у пункті 4.3 розділу IV цього Порядку, за умови позитивних результатів контролю судна, а також задовільного морехідного стану судна і готовності до виходу його в море.

Штампи входу та виходу судна з порту затверджені наказом Міністерство інфраструктури від 27.06.2013 №430, додатках №3 та №5 до наказу. Разом з цим у матеріалах справи відсутні, а позивачем не надані, докази на підтвердження входу/виходу суден в порт в частині «водного простору тринадцятого коліна Бузько-Дніпровсько-Лиманського каналу (підхідний канал порту) та першого коліна каналу акваторії порту Миколаїв».

Матеріали справи свідчать, що рухаючись по річці Південий Буг в частині водного простору тринадцятого коліна Бузько-Дніпровсько-Лиманського каналу (підхідний канал порту) та першого коліна каналу акваторії порту Миколаїв судна відповідача рухались транзитом без заходження (в цій частині) в морський порт Миколаїв. Вказане підтверджується копіями довідок ІДПН, наданих відповідачем (а.с.146 т.2), відповідно до яких судна відповідача здійснювали «транзитний прохід до місця виконання робіт».

Крім того, як вже зазначалось судом, у даному випадку після заходу до Миколаївського морського порту судна відповідача не здійснювали входу/виходу з порту, а відбувалось переміщення суден та перевезення вантажу водами акваторії Миколаївського морського порту на зовнішній рейд для дозавантаження судна «BULK COSTA RICA», що підтверджується наявними в матеріалах справи належними доказами. При цьому, сплата адміністративного збору відповідачем частково вже була здійснена за вхід в порт (банківська виписка від 30.03.2015р. та платіжне доручення №9796 від 01.03.2018р.).

У звязку з викладеним, позовні вимоги в частині стягнення адміністративного збору у сумі 514,01 грн. задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищенаведені обставини, вимоги щодо стягнення 3% річних та втрат від інфляції, нарахованих позивачем на 6038,77 грн. корабельного збору та 514,02 грн. адміністративного збору також задоволенню не підлягають, оскільки мають похідний характер від основної вимоги, у задоволенні якої було відмовлено.

Беручи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судовий збір у сумі 413,44 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог та вимог по яким провадження у справі закрито, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1186,56 грн., пропорційно розміру позовних вимог, в яких позивачу відмовлено, слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76, 86, 91, 129, п.2) ч.1 ст.231, ст.ст.210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Провадження у справі, в частині стягнення 179,62 грн. адміністративного збору та 1642,41 грн. корабельного збору, закрити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» (54002, м.Миколаїв, Каботажний спуск, буд.1, ) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м.Київ, пр.-т Перемоги, буд.14, ) в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) (54020, м.Миколаїв, вул.Заводська, буд.23, ) 211,79 грн. 3% річних, 2444,45 грн. інфляційних втрат та 413,44 грн. судового збору.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1186,56 грн. покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 19 жовтня 2018 року.

Суддя О.Г.Смородінова