ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2018 р. Справа № 917/392/18

м. Полтава

за позовною заявою Кременчуцької міської ради Полтавської області, пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область,39600

до Фізичної особи-підприємця Марченко Андрія Володимировича, АДРЕСА_1, 39600

про стягнення 53 035,77 грн. збитків за порушення земельного законодавства

Суддя Солодюк О.В.

Секретар судового засіданні Олійник Н.І.

Представники сторін:

від позивача: Кулакова-Скляренко Ю.С., дов. в протоколі

від відповідача: не з'явився

Розглядається позовна заява про стягнення 53 035,77 грн. - збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні судом позовних вимог наполягає.

Відповідач відзив на позов не надав, в судове засідання не з'явився.

Відповідно до інформації розділу відстеження з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта», ухвала суду від 29.08.2018р., яка була направлена судом на адресу відповідача, вказану у позові та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 29.08.2018р.: АДРЕСА_1, 10.09.2018р. відповідачу під час доставки не вручена: інші причини.

Ухвали суду від 12.04.2018 р. 27.04.2018 р., 23.05.2018 р., 06.08.2018 р. по даній справі, які направлялись судом відповідачу за адресою: АДРЕСА_1, повернулись до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Згідно ч.7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно п. п. 3-5 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ст. 232 ГПК України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.

Отже, з врахуванням вищезазначеного, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно ч.2 ст. 178, ч.1 ст. 202 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 04.10.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

16.02.2007р. згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Дзюбою В.І., ОСОБА_6 продала, а Марченко Андрій Володимирович (далі-Відповідач) придбав комплекс, будівлі меблевої майстерні по АДРЕСА_2 які розташовані на земельній ділянці, що знаходиться в оренді згідно з договором оренди земельної ділянки, укладеного між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та ОСОБА_6 20.02.2004 року (а.с. 12).

Відповідно до Витягу з рішення Кременчуцької міської ради «Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду фізичним і юридичним особам в м. Кременчуці» від 25.12.2007 року затверджено Марченку Андрію Володимировичу (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) технічну документацію із землеустрою щодо складання договору оренди землі для експлуатації та обслуговування меблевої майстерні по вул. 50-річчя Союзу РСР,12. Вирішено передати Марченку Андрію Володимировичу в оренду терміном на три роки земельну ділянку загальною площею 1919 кв.кв.м., в тому числі по угіддях: графа 42- землі, які використовуються в комерційних цілях -1919 кв.м., за рахунок земель, що надавались в оренду ОСОБА_6 для експлуатації та обслуговування меблевої майстерні по вул. 50-річчя Союзу РСР,12 (а.с. 18).

15.01.2008р. на виконання замовлення Марченка Андрія Володимировича про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання договору оренди земельної ділянки для експлуатації та обслуговування меблевої майстерні по вулиці 50-річчя СРСР,12 в присутності представника Управління земельних ресурсів у місті Кременчук Полтавської області складено акт з визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розташованої по АДРЕСА_2 (а.с. 17).

04.02.2008р. між Кременчуцькою міською радою Полтавської області (позивачем) та фізичною особою-підприємцем Марченко Андрієм Володимировичем (відповідачем) був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого відповідачу передано земельну ділянку (кадастровий НОМЕР_2) для експлуатації та обслуговування меблевої майстерні по АДРЕСА_2, загальною площею 1919 кв.м. строком на три роки. Державну реєстрацію вказаного договору здійснено у Кременчуцькому районному відділі Полтавської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що вчинено запис від 22.02.2008 року за № 64, (а.с.14-15).

Факт прийняття Марченком Андрієм Володимировичем вищезазначеної земельної ділянки підтверджується актом приймання-передачі об'єкта оренди-земельної ділянки по АДРЕСА_2 від 22.02.2008 року (а.с.17).

30.08.2011р. відповідно до витягу з рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок» (а.с.28) поновлено з 22.02.2011р. терміном на 3 роки з дня державної реєстрації документу, що посвідчує право користування земельною ділянкою, за умови виконання п.15.1. цього рішення, договір оренди землі, зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 22.02.2008р. за № 64, укладений між Кременчуцькою міською радою та фізичною особою-підприємцем Марченком Андрієм Володимировичем (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на підставі якого у користуванні перебуває земельна ділянка площею 1919 кв.м., у тому числі по угіддях: графа 42-землі комерційного та іншого використання - 1919 кв.м., для експлуатації та обслуговування меблевої майстерні по АДРЕСА_2. Встановлено плату за землю в розмірі 3% від грошової оцінки землі щорічно.

23.09.2011р. на виконання рішення Кременчуцької міської ради від 30.08.2011р. «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок», в присутності представника Управління Держкомзему у місті Кременчук Полтавської області, складено акт з визначення меж земельної ділянки площею 1919 кв.м. в натурі (на місцевості) для експлуатації та обслуговування меблевої майстерні по АДРЕСА_2 (а.с.27).

Між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та фізичною особою-підприємцем Марченко Андрієм Володимировичем 16.11.2011р. було укладено договір оренди землі, відповідно до якого відповідачу передано земельну ділянку (кадастровий НОМЕР_2) для експлуатації та обслуговування меблевої майстерні по АДРЕСА_2 в м. Кременчук, загальною площею 1919 кв.м. Державну реєстрацію вказаного договору здійснено в Управлінні Держкомзему у місті Кременчуці Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.02.2012 року за № 00073 строком на 3 (три) роки (а.с. 23-25).

Факт прийняття Марченком Андрієм Володимировичем вищезазначеної земельної ділянки підтверджується актом приймання-передачі об'єкта оренди-земельної ділянки по АДРЕСА_2 (а.с. 27).

10.03.2015р. відповідач звернувся до Кременчуцької міської ради Полтавської області з заявою про видачу рішення про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності для експлуатації та обслуговування мебельної майстерні по АДРЕСА_2, загальною площею 2129 кв.м. (а.с. 30).

Рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 26.05.2015 року «Про відмову в наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в м. Кременчуці», відмовлено фізичній особі-підприємцю Марченку Андрію Володимировичу в наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 2129 кв.м для експлуатації та обслуговування комплексу будівель меблевої майстерні по АДРЕСА_2 (а.с.116), розташованої на землях водного фонду, у зв'язку з невідповідністю меж фактичного землекористування межам сформованої та зареєстрованої в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 1919 кв.м для експлуатації та обслуговування меблевої майстерні по АДРЕСА_2 з кадастровим НОМЕР_2 (а.с.30).

Пунктом 1.1. вищезазначеного рішення відповідача було зобов'язано усунути обставини, що є підставою для відмови в наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_2 в натурі (на місцевості) та після відновлення меж вказаної земельної ділянки, звернутися до Кременчуцької міської ради з клопотанням щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки.

Відповідач не виконав вищезазначені вимоги Рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 26.05.2015 року.

30.04.2016р. відповідно до договору дарування комплексу, будівель меблевої майстерні Марченко Андрій (податковий номер НОМЕР_1) подарував, а Марченко Ірина Валеріївна (податковий номер НОМЕР_3) отримала в дарунок комплекс, будівлі меблевої майстерні, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 які розташовані на земельній ділянці площею 1919 кв.м (кадастровим НОМЕР_2), що знаходиться в комунальній власності (а.с. 31-32).

30.08.2016р. рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про надання дозволу на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) юридичним та фізичним особам в м. Кременчуці», фізичній особі-підприємцю Марченко Ірині Валеріївні надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 1919 кв.м для експлуатації та обслуговування будівель меблевої майстерні по АДРЕСА_2 (а.с. 33).

Позивач у позові та в письмових поясненнях (а.с. 109-114) зазначає, що у період з 20.02.2015р. (дата закінчення строку дії договору оренди від 16.11.2011 р.) по 29.04.2016р. (включно) відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для розміщення об'єкту нерухомого майна, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Полтавської області доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б отримати у разі оформлення відповідачем згідно вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

25.09.2017р. рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про затвердження акта комісії по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства, за користування земельною ділянкою по вул. Великій набережній, 12 в м. Кременчуці» №986 затверджено акт комісії від 27.07.2017 року по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства, за користування земельною ділянкою загальною площею 1919 кв.м. по АДРЕСА_2 нанесених ФО-П Марченком Андрієм Володимировичем Кременчуцькій міській раді Полтавської області, у зв'язку з порушенням земельного законодавства за період з 20.02.2015 року по 30.04.2016 року у сумі 53 035,77 грн. (а.с. 34-35).

Кременчуцькою міською радою направлялись відповідачу листи-повідомлення, якими останнього запрошували на засідання комісії по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства із вимогами про сплату збитків в сумі 53035,77 грн. за період з 20.02.2015р. по 30.04.2016р.(а.с.36-39), які залишені відповідачем без відповіді та реагування.

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 23.06.2016р. за № 544 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 07.12.2007 № 1229 «Про утворення комісії по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства», внесено зміни до рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 07.12.2007 № 1229 «Про утворення комісії по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства» та затверджено склад комісії по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства в новій редакції (а.с. 41- 42).

03.05.2017р. рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №388 затверджено Положення про організацію роботи комісії по визначенню та відшкодуванню збитків територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства, (а.с. 43-47).

В матеріалах справи міститься копія акту комісії по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства від 27.07.2017р., затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 25.09.2017р. №986, (а.с.81), з якого вбачається, що комісією встановлено, що земельна ділянка площею 1919 кв.м. розташована у АДРЕСА_2 використовувалась ФОП Марченко А.В. на підставі договору купівлі-продажу від 16.02.2007р. Термін використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів на землю в період з 20.02.2015р. по 30.04.2016р. Розмір збитків, заподіяних Кременчуцькій міській раді Полтавської області - 53 035,77 грн. Встановлений термін для сплати завданих збитків 1 місяць.

Лист Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 03.10.2017 р. за № 01-50/2130 (а.с.40) відповідач залишив без реагування, збитки, заподіяні позивачу внаслідок порушення земельного законодавства в сумі 53 035,77 грн. не відшкодував, що змусило позивача звернутись з даним позовом до суду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши додані до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Суб'єктами права на землі комунальної власності згідно статті 80 ЗК України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Статтями 125, 126 ЗК України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Статтею 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об"єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до частини 2 статті 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на який вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Таким чином, право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Таке оформлення може мати місце в подальшому, в тому числі шляхом підписання відповідного договору (оренди, емфітевзису, суперфіцію).

Відповідач не є власником і постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для відповідача як землекористувача - орендна плата (ст.ст. 14.1.72, 14.1.73 Податкового кодексу України).

Відповідач після закінчення строку дії договору оренди від 16.11.2011 р., договір оренди земельної ділянки із позивачем не уклав і до 29.04.2016 р. користувався земельною ділянкою площею 1919 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 чим позбавив позивача, як орендодавця, права отримувати від цієї земельної ділянки дохід в розмірі орендної плати.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками зокрема є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Зазначена норма кореспондується з положеннями ст. 224 ГК України, якою встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Таким чином, відшкодування збитків є видом цивільно-правової відповідальності.

Земельний кодекс України (далі - ЗК України) та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин є спеціальними до правовідносин щодо відшкодування збитків землевласникам та землекористувачам, у тому числі у вигляді неодержаних ними доходів.

Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (пункт "д" частини першої статті 156 ЗК України).

Згідно зі статтею 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою КМ України від 19.04.1993 № 284, відшкодуванню підлягають збитки власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Відповідно до п. 2 статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка задала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може настати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Як зазначено вище, відповідачем проявлена бездіяльність у вчиненні передбачених чинним законодавством заходів по своєчасному оформленню права користування земельною ділянкою за період з 20.02.2015р. по 29.04.2016р.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та понесеними позивачем збитками полягає в тому, що саме неправомірна бездіяльність та несвоєчасне оформлення документів на право оренди земельної ділянки відповідачем призвела до неотримання позивачем доходу від орендної плати за земельну ділянку, яку протягом вказаного періоду використовував відповідач.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 28.01.2015р. по справі № 3-210 гс 14 та від 30.11.2016р. по справі № 922/1008/15, від 14.09.2016р. у справі № 703/5377/14, від 17.02.2016р. у справі № 904/5857/14, від 01.07.2015р. у справі № 916/3311/14 та від 07.10.2015р. у справі № 916/3371/14, у постанові Вищого господарського суду України від 20.09.2016 р. у справі № 916/1008/15-г.

За таких обставин, на підставі ст. 22 ЦК України, ст. 224 ГК України, ст.ст. 152,156,157 Земельного кодексу України, рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 25.09.2017р. № 986 позивач нарахував відповідачу збитки (неодержаної орендної плати за землю) в сумі 53 035,77 грн. за період користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за період з 20.02.2015р. по 29.04.2016р. (включно), оскільки відповідач користувався земельною ділянкою комунальної власності без правовстановлюючих документів, в зв'язку з чим, Кременчуцька міська рада не одержала доходів, як власник земельної ділянки, але б могла одержати, якби її право не було порушено.

Але, враховуючи те, що дія договору оренди землі від 16.11.2011 р. закінчилась 20.02.2015 р. (включно), судом перераховано суму збитків (з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки та 3% ставки, коефіцієнту індексації та понижуючого коефіцієнту) за період з 21.02.2015 року по 29.04.2016 р. (включно).

Сума збитків за період користування відповідачем земельною ділянкою площею 1919 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_2 з 21.02.2015р. по 29.04.2016р. (включно) становить 52 920,98 грн. і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, позовні вимоги в сумі 53 035,77 грн. підлягають задоволенню частково в сумі 52 920,98 грн., як такі, що обґрунтовані та підтверджені наявними в справі доказами.

В задоволенні решти вимог позивачу слід відмовити.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79,123,129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Марченко Андрія Володимировича, АДРЕСА_1, 39600, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Кременчуцької міської ради Полтавської області, пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область,39600, - збитки, заподіяні територіальній громаді м. Кременчука внаслідок порушення земельного законодавства у розмірі 52 920,98 грн., витрати по сплаті судового збору - 1 758,19 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 16.10.2018 р.

Суддя Солодюк О.В.