ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" жовтня 2018 р.

м. Одеса

№ 916/2211/18

Господарський суд Одеської області у складі судді – Петрова В.С., розглянувши матеріали позовної заяви № 2395/18 Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання державного акту таким, що втратив чинність, та визнання земельних ділянок, належних до комунальної власності, -

ВСТАНОВИВ:

Дальницька сільська рада Овідіопольського району Одеської області звернулась до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання таким, що втратив чинність, державного акту на право колективної власності на землю серії ОД № 18 від 08.01.1996 р. та визнання земельних ділянок загальною площею 84,20 га такими, що є приналежними до комунальної власності Дальницької сільської об’єднаної територіальної громади. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на припинення діяльності КСП «Роксолана», якому був виданий спірний державний акт на право колективної власності на землю серії ОД № 18 від 08.01.1996 р., а також отримання членами вказаного КСП відповідних земельних часток (паїв) у власність. Наразі позивач вказує про порушення охоронюваного законом інтересу позивача внаслідок неотримання доходів до місцевого бюджету у вигляді плати за землю (земельного податку, орендної плати) від передання земельних ділянок в користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Також в ст. 172 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Так, заявником в якості доказу направлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів надано лише опис вкладення у цінний лист.

В п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, зазначено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

При цьому відповідно до вказаних Правил надання послуг поштового зв'язку, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

Проте, як вбачається з матеріалів позовної заяви, заявником не надано відповідного документа на підтвердження саме відправки іншим учасникам справи копії позову з доданими документами, зокрема фіскального чеку або квитанції на сплату послуг поштового зв’язку. Так, вищезазначений опис вкладення не може бути таким доказом, оскільки вказує лише на вміст листа, а не свідчить про направлення відповідачу копії позову з доданими документами.

За таких обставин, суд доходить висновку про ненадання заявником до позовної заяви не надано документів, що підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Крім того, в силу приписів ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно положень ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, як встановлено судом, заявником до позовної заяви додано незасвідчені копії документів, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, чим порушено правила надання письмових доказів; про наявність у заявника оригіналів не вказано останнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Дальницькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області при зверненні до господарського суду з поданою позовною заявою не додержано вимог ст. 91, ч. 1, 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 цього ж Кодексу є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234, Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання державного акту таким, що втратив чинність, та визнання земельних ділянок, належних до комунальної власності залишити без руху.

2. Встановити Дальницькій сільській раді Овідіопольського району Одеської області 10-денний строк для усунення виявлених недоліків при поданні позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз'яснити Дальницькій сільській раді Овідіопольського району Одеської області, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили 17.10.2018 р. та оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Петров