УХВАЛА

м. Київ

24.10.2018Справа № 910/14008/18
За заявою ОСОБА_1

про вжиття заходів забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1

до Аселон Інвестментс Лімітед;

Приватного нотаріуса Змисловської Тетяни Василівни;

ОСОБА_4

про визнання правочину недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування реєстраційних дій

Суддя Усатенко І.В.

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Аселон Інвестментс Лімітед; Приватного нотаріуса Змисловської Тетяни Василівни; ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування реєстраційних дій.

Заявник просить забезпечити позов шляхом: - накладення арешту на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації» () в розмірі 84100 грн. 00 коп., що складає 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації» (); заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені, відповідно до законодавства України, проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, проводити будь-які реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації» (), у тому числі щодо зміни складу учасників, керівника, уповноважених осіб, місцезнаходження юридичної особи, зокрема внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, проводити передачу реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації», а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та заборонити реєстрацію будь-яких змін інших відомостей.

Заявник обґрунтовує своє клопотання наступними обставинами.

Позивач є власником 24% у статутному капіталі ТОВ "Уні-Серт". Однак, 08 жовтня 2018 року Позивачем здійснено запит до ЄДРПОУ з якого вбачається, що його та ОСОБА_5 було виключено зі складу учасників ТОВ «Уні-Серт» та статутний капітал Товариства, за невідомих Позивачу обставин, вже розподілений наступним чином: ОСОБА_6 - 52% статутного капіталу; Аселон Інвестментс Лімітед - 48% статутного капіталу. З матеріалів реєстраційної справи Товариства, вбачається, що 14 квітня 2017 року між Позивачем та ОСОБА_4 начебто було укладено Договір управління корпоративними правами та здійснення представництва інтересів. Крім того, 14.04.2017 між іншим учасником Товариства, який був також власником 24% статутного капіталу - ОСОБА_5, начебто укладено інший Договір управління корпоративними правами та здійснення представництва інтересів. 28.09.2018 року ОСОБА_4, керуючись повноваженнями, які в нього начебто виникли з вищевказаних договору, уклав: Договір купівлі-продажу № 28-09/18/КП/1, яким відчужив належну Позивачу частку в статутному капіталі Товариства на користь ОСОБА_7; Договір купівлі-продажу № 28-09/18/КП/1, яким відчужив належну ОСОБА_5 частку в статутному капіталі Товариства на користь ОСОБА_7 29.09.2019 року ОСОБА_7 уклала Договір купівлі-продажу корпоративних прав Товариства від 29.09.2018 року, яким відчужила належні Позивачу та ОСОБА_5 частки (разом 48%) на користь Аселон Інвестментс Лімітед. При укладанні вищевказаного договору від імені Відповідача-1 на підставі довіреності від 14.09.2018 року діяв ОСОБА_8. Тобто частка позивача у статутному капіталі товариства була відчужена поза його волею, в зв'язку з чим він звернувся до суду і просить вжити заходи забезпечення позову. Мета обраних видів забезпечення позову пов'язана з тим, що на даний час існує реальна можливість відчуження Відповідачем спірної частки в статутному капіталі ТОВ «Уні-Серт» на користь третіх осіб, як до відкриття провадження, так і після, що в подальшому значно утруднить та взагалі зробить неможливим виконання рішення суду. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до затягування розгляду справи та обмеження прав Позивача на ефективний судовий захист та відновлення порушених прав. Вказаний зв'язок між предметом позову та заходами забезпечення позову є співмірними та спроможний забезпечити ефективний захист порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів Позивача, оскільки, вбачається неодноразове відчуження частки позивача у статутному капіталі товариства

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

Заявник зокрема просить накласти арешт на частку у статутному капіталі товариства у розмірі її 100%, обгрунтовуючи це наміром в подальшому скористатись своїм переважним правом на придбання часток інших учасників, що відчужуються. Однак, предметом вказаного позову є визнання правочину про управління майном (корпоративними правами) недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння (24% частки у статутному капіталі товариства, що становить 20182,00 грн) та скасування реєстраційних дій. Тобто заявлений до застосування захід забезпечення позову про накладення арешту на 100% частки товариства є неспівмірним заявленому предмету позову та може порушувати права інших учасників товариства , в тому числі ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 137 ГПК України суд, який вирішує спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, права акціонера (учасника), реалізація яких залежить від відносної вартості акцій (розміру частки) в статутному капіталі товариства, може постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства щодо розміру статутного капіталу. Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев'ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов'язаних з предметом спору.

Позивачем не зазначено про існування обставин, передбачених ч. 9 ст. 137 ГПК України, а тому заявлені заходи забезпечення позову про накладення арешту на 100% статутного капіталу товариства є необгрунтованим порушенням прав інших учасників товариства, крім того обгрунтування заяви переважним правом позивача в подальшому на придбання часток інших учасників, що відчужуються, не є предметом поданого позову.

Заявником не надано обгрунтувань та доказів в їх підтвердження щодо того, що відповідач-1 як особа, за якою зареєстровано право власності на частку у статутному капіталі товариства, власником якої вважає себе позивач, має намір вчиняти дії по її відчуженню. Отже з огляду на надані позивачем документи та викладені ним обставини, суд не вбачає обгрунтованих підстав для побоювання щодо неможливості виконання рішення у даній справ в зв"язку з діями відповідача-1. Щодо відповідача-3, то він уже скористався своїм правом, наданим йому договором управління корпоративними правами та здійснення представництва інтересів, відчуживши вклад у статутному капіталі за договором купівлі-продажу № 28-09/18/КП/1, а тому побоювання позивача щодо можливості вчинення відповідачем-3 дій, що унеможливлять виконання рішення суду у даній справі є безпідставним і не обгрунтованим. Позивач взагалі необгрунтував можливість Відповідачем-2 вчиняти перешкоди щодо виконання рішення суду у даній справі. Щодо заборони третім особам вчиняти дії щодо частини майна, яка, як стверджує позивач поза його волею вийшла з його власності, то предмет даного спору не співвідноситься з такими заходами забезпечення, оскільки, не впливає і не стосуються предмету спору (заявлених позивачем позовних вимог). Позивачем описано дії, які були вчинені щодо його майна, однак, жодних обгрунтованих підстав вважати, що відповідачами будуть вчинятись інші дії, що унеможливлять в подальшому виконання рішення у даній справі не має.

Заява ОСОБА_1 про вжиття заходів до забезпечення позову, не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, заява позивача про забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведені достатньо обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав і охоронюваних законом інтересів позивача, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Крім того, заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження намірів відповідачів не виконувати рішення суду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість невиконання рішення суду та імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Оскільки, заявником не було надано доказів на підтвердження того, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову порушить права позивача та в подальшому утруднить чи може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Щодо заявленого клопотання про призначення засідання для розгляду заяви про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з'ясування питань, пов'язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Отже виклик особи, що подала заяву про забезпечення позову, здійснюється в разі необхідності та для надання пояснень або додаткових доказів, як і призначення засідання для розгляду заяви про забезпечення позову є правом суду у разі наявності такої необхідності, а не його обов"язком, яке реалізується у виняткових випадках. З заяви про забезпечення позову не вбачається необхідність призначення її для розгляду в судовому засіданні, також судом від заявника не вимагаються додаткові пояснення або додаткові докази, заявником також не наголошується про надання додаткових пояснень або додаткових доказів, а тому суд відмовляє заявнику в заявленому клопотання у письмовому повідомленні про час, дату та місце розгляду заяви, оскільки судове засідання для розгляду заяви не призначено, а особа, що подала заяву про забезпечення позову судом для надання пояснень або додаткових доказів не викликається.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 910/14008/18 шляхом накладення арешту на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації» () в розмірі 84100 грн. 00 коп., що складає 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації» (); заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені, відповідно до законодавства України, проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, проводити будь-які реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації» (), у тому числі щодо зміни складу учасників, керівника, уповноважених осіб, місцезнаходження юридичної особи, зокрема внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, проводити передачу реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації», а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та заборонити реєстрацію будь-яких змін інших відомостей.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя І.В.Усатенко