ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

закриття провадження у справі

16.10.2018м. ДніпроСправа № 904/3108/18

за позовом Павлоградської міської ради, м. Павлоград, Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця Савон Валентини Михайлівни, м. Павлоград, Дніпропетровська область

про звільнення земельної ділянки та повернення її за актом приймання-передачі самовільно зайняту земельну ділянку

Суддя Назаренко Н.Г.

За участю секретаря судового засідання Клевець К.В.

Представники:

Від позивача ОСОБА_2 - представник за довіреністю б/н від 26.02.2018

Від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Павлоградська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Савон Валентини Михайлівни в якому просить суд зобов'язати ФОП Савон Валентину Михайлівну звільнити шляхом демонтажу торговельного павільйону за рахунок відповідача та повернути Павлоградській міській раді за актом приймання-передачі самовільно зайняту земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (р-н кафе "Вечірнє") площею 0,0067 га, кадастровий номер НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що станом на час звернення із цим позовом до суду, відповідач використовує спірну земельну ділянку за відсутності відповідного рішення міської ради та договору оренди.

Ухвалою від 13.07.2018 позовну заяву залишено без руху та зобов'язано Позивача протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

30.07.2018 на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 01.08.18 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 28.08.2018.

Ухвалою суду від 28.08.2018 підготовче судове засідання відкладено до 24.09.2018.

24.09.2018 відповідач надав клопотання про закриття провадження у справі, в якому зазначив, що позивач в позовній заяві просить суд зобов'язати ФОП Савон В.М. звільнити земельну ділянку шляхом демонтажу торгівельного павільйону, при цьому не вказуючи, що торгівельний павільйон належить громадянці Савон В.М. на праві приватної власності на об'єкт нерухомості, що зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину. Виходячи з договору оренди земельної ділянки від 01.09.2005р. орендарем є громадянка Савон В.М.

Відповідач також зазначив, що, як встановлено самим позивачем, господарська діяльність в торгівельному павільйоні, розташованому на спірній ділянці не ведеться.

Враховуючи вищевикладені факти відповідач вважає, що даний спір не відноситься до предметної юрисдикції господарського суду.

Ухвалою від 24.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.10.2018.

Позивач у судовому засіданні 16.10.2018 надав заяву про зупинення провадження у справі, в якій просить зупинити провадження у справі № 904/3108/18 до набрання законної сили судовим рішенням, яке прийняте Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області у справі № 185/7944/18.

Зазначена заява обґрунтована тим, що в судовому засіданні 24.09.2018 представнику позивача стало відомо про те, що Савон В.М. зареєструвала право власності на торгівельний павільйон, як на об'єкт нерухомого майна, в порушення вимог чинного законодавства.

Враховуючи ці обставини, Павлоградською міською радою подано позовну заяву до Павлоградського міськрайоного суду Дніпропетровської області про визнання протиправної дії та скасування рішення про державну реєстрацію; а саме скасування рішення про державну реєстрацію права власності на торгівельний павільйон на вул. Центральна (р-н кафе "Вечірнє") в м. Павлоград.

Ухвалою Павлоградського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 08.10.2018 відкрито загальне позовне провадження за позовом Павлоградської міської ради до приватного нотаріуса Павлоградського нотаріального округу Іщенка М.В., третя особа Савон В.М. про визнання протиправної дії та скасування рішення про державну реєстрацію; а саме скасування рішення про державну реєстрацію права власності на торгівельний павільйон на вул. Центральна (р-н кафе "Вечірнє") в м. Павлоград.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов до висновку про закриття провадження у справі на підставі наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір оренди земельної ділянки від 01.09.2005 та додаткові угоди до нього укладені між Павлоградською міською радою та громадянином Савон Валентиною Михайлівною.

Згідно зі статтею 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Отже, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає положенням ст. 4 ГПК України, а правовідносини, щодо яких виник спір, мають господарський характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 20. Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають: справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду; справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов'язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов'язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах, що виникають з відносин, пов'язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов'язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності; справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті; справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами; справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою; інші справи у спорах між суб'єктами господарювання; справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Згідно до статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

В матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження факту використання спірної земельної ділянки відповідачем у комерційних цілях.

Вищевикладене дає підстави суду дійти висновку, що спірні правовідносини виникли між Харківською міською радою та Савон В.М., як фізичною особою.

Частиною другою статті 2 ЗК України визначено, що суб'єктами земельних відносин є: громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Відповідно до статті 80 ЗК України суб'єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Цивільний процесуальний кодекс України встановлює, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних і земельних правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19).

Відповідно до статей 319 та 320 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, у тому числі для здійснення підприємницької діяльності. Здавання в оренду власного нерухомого майна нежитлового призначення може здійснюватися фізичними особами як у межах підприємницької діяльності, так і поза нею. Відтак, фізична особа може користуватися земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт нерухомості нежитлового призначення, з різними цілями - як пов'язаними зі здійсненням нею господарської діяльності, так і ні. Користування такою земельною ділянкою не свідчить про господарський характер відносин. Відповідний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018р. у справі № 306/2004/15-ц.

Для встановлення факту користування земельною ділянкою з метою здійснення господарської чи підприємницької діяльності позивач має довести суду факт здійснення фізичною особа-підприємцем певної господарської діяльності на цій земельній ділянці (виготовлення і реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг з метою отримання прибутку).

В Акті обстеження земельної ділянки від 13.04.2018 зазначено, що при здійсненні обстеження було встановлено, що на зазначеній земельній ділянці розташованій торговий павільйон, господарська діяльність не ведеться (а.с. 24-25).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Дана правова позиція суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2018р. у справі №922/3204/17 (а.с. 68-69).

У зв'язку з тим, що даний спір не підвідомчий вирішенню в порядку господарського судочинства та суд дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, позивач може звернутись до суду з клопотанням про повернення йому судового збору на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями ст.ст. 20, 73, 74, 129, 130, 191, п. 1 ч. 1 ст. 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Павлоградської міської ради про зупинення провадження у справі.

2. Закрити провадження у справі № 904/3108/18 за позовом Павлоградської міської ради до Фізичної особи-підприємця Савон Валентини Михайлівни про звільнення земельної ділянки та повернення її за актом приймання-передачі самовільно зайняту земельну ділянку.

Ухвала набирає законної сили 16.10.2018.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Назаренко