ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.10.2018 Справа № 904/9407/13

за заявою Фермерського господарства "Конкурент", с. Оженківка, Дніпропетровська область

про перегляд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2015р по справі №904/9407/13 за нововиявленими обставинами

у справі

за позовом Фермерського господарства "Конкурент", с. Оженківка, Дніпропетровська область

до Фізичної особи - підприємця Швеця Олександра Івановича, м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення 189 825,00 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі судового засідання Хавіна О.С.

Представники:

Від Позивача: Пономоренко О.Г., наказ № 1 К від 03.10.1996 р., голова

Савченко С.А, довіреність №04-С-17 від 07.09.2017р., представник

Від Відповідача: Швець О.І., паспорт НОМЕР_1 від 21.10.1999 р.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2015 року (суддя Колісник І.І.) відмовлено в задоволенні позовних вимог Фермерського господарства "Конкурент" до Фізичної особи - підприємця Швеця Олександра Івановича про визнання розірваним з 15.10.2013 року договору оренди №14/10-11 від 14.10.2011 року, укладеного між сторонами, та стягнення з відповідача 55000 грн. заборгованості з орендної плати згідно з пунктом 4.1 договору оренди, 20000 грн. заборгованості з орендної плати згідно з пунктом 5 акта приймання-передачі до договору оренди, 29500 грн. збитків від втрати сівалки СЗТ-3,6, 60500 грн. неустойки за невчасне повернення орендованого майна, 21375 грн. інфляційних втрат від невчасного повернення орендованого майна та 3% річних за несвоєчасну сплату орендної плати в розмірі 3 450 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.08.2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.03.2016 року постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.08.2015 року залишена без змін.

23.08.2018 року Фермерське господарство "Конкурент" звернулось до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просить суд

поновити строк на подання заяви про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.08.2015 року;

переглянути постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.08.2015 року, скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.08.2015 року, скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від16.03.2015 року, винести нове рішення про задоволення позову повністю.

В обґрунтування заяви Позивач посилається на наявність істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були бути відомі Позивачу на час розгляду справи. Такими обставинами Позивачем зазначаються:

Додаткова угода до договору оренди №14/10-11 від 14.10.11р. про домовленість сторін про розірвання договору з 20.10.2013р. та проведення розрахунків. Позивач пояснює, що ця Додаткова угода була надана Відповідачем (ФОП Швець О.І.) в судовому засіданні у справі №904/1933/18, датована ця Додаткова угода - 24.11.2013 року. Позивач вказує на те, що Додаткова угода підроблена, оформлена без участі ФГ „Конкурент", але її підписання з боку ФОП Швець О.І. свідчить про припинення договору оренди №14/10-11 від 14.10.11р. Позивач вважає, що зазначеною Додатковою угодою ФОП Швець О.І., незалежно від підпису голови ФГ „Конкурент", Відповідач визнав вищевказаний договір оренди розірваним (таким, що припинив свою дію) з 20.10.2013р. Позивач вважає, що якби Відповідач показав цю Додаткову угоду судам при розгляді цієї справи, рішення суддів не були б обґрунтовані тим, що вищевказаний договір оренди не припинив свою дію.

уточнений відзив ОСОБА_4 по справі №185/7522/13, що знаходиться в провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Зокрема, в копії зазначеного уточненого відзиву ОСОБА_4 повідомив суд, що у нього з серпня 2012 року до кінця 2014 року знаходилось на зберіганні описане та арештоване рухоме майно ФГ „Конкурент":транспортний засіб трактор ЮМЗ-6, культиватор КПС-3.5, причеп ПСЕ-12. Так, це майно передано на зберігання з зазначенням адреси: АДРЕСА_1 за якою знаходиться земельна ділянка, що належить на праві власності, або на умовах оренди ФОП Швець О.І. Цим майном постійно користувався ФОП Швець О.І. в своїй господарській діяльності як до арешту, так і після арешту безперервно. ОСОБА_4 працював керуючим господарством у Швеця О.І. Це майно щорічно входило в акти інвентаризації як майно Швець О.І. Позивач вважає, що якби йому було відомо про цю інформацію від зберігача ОСОБА_4, тоді б суди у цій справі не могли б обґрунтувати свої рішення тим, що Позивачем не доведено використання Відповідачем техніки.

Крім того, Позивач звертає увагу суду на аркуш справи 26 тома 3 справи, де зберігається лист Позивача від 07.11.2012р. про вимогу сплатити 107531,64 грн. недоотриманої орендної плати.

У зв'язку із закінченням терміну повноважень судді Колісника І.І., згідно з протоколом про автоматичний розподіл справ між суддями, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі №904/9407/13 передано на розгляд судді Кеся Н.Б.

Відповідач проти задоволення заяви позивача заперечує, вказуючи на те, що Позивач не визнає надану ним додаткову угоду як належний доказ у справі, але при цьому просить визнати її як нововиявлену обставину. Відзив ОСОБА_4 на позовну заяву у справі №185/7522/17 Відповідач також не вважає доказом, оскільки викладені у ньому обставини нічим не підтверджені, рішення в іншій справі не набрало законної сили. Щодо вимоги ФГ „Конкурент" провести залік заборгованості, Відповідач посилається на свою відповідь на ці вимоги.

Справа господарськими судами розглядалася неодноразово.

Позивач заявою від 18.02.15 змінив предмет позову та просив визнати розірваним з 15.10.13 договір оренди №14/10-11 від 14.10.11, укладений між сторонами; стягнути з відповідача 55000 грн. заборгованості з орендної плати згідно з пунктом 4.1 договору оренди; 20000 грн. заборгованості з орендної плати згідно з пунктом 5 акта приймання-передачі до договору оренди; 29500 грн. збитків від втрати сівалки СЗТ-3,6; 60500 грн. неустойки за невчасне повернення орендованого майна; 21375 грн. інфляційних втрат від невчасного повернення орендованого майна та 3% річних за несвоєчасну сплату орендної плати в розмірі 3450 грн.

Останнім рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.15 (суддя Колісник І.І.) в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.08.15 (судді: Джихур О.В., Лисенко О.М., Науменко І.М.) рішення місцевого господарського суду залишено без змін з тих же підстав.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.03.2016 року постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.08.2015 року залишена без змін.

Так, господарськими судами установлено, що 14.10.11 Фермерське господарство "Конкурент" - орендодавець і Приватний підприємець Швець Олександр Іванович - орендар підписали договір оренди №14/10-11. Відповідно до умов цього договору орендодавець передає, а орендар приймає земельну ділянку площею 50 га, що знаходиться на території Межирічської сільської ради і належить фермерському господарству; сіялку СЗТ-3,6; культиватор КПС-4,2; трактор ЮМЗ; сарай, площею 100 кв.м. Передача - приймання майна здійснюється на підставі відповідного акта, в якому зазначається стан об'єктів. Об'єкт вважається переданим в оренду з моменту підписання акта прийому-передачі (пункт 2.1 договору). Пунктом 3.1 договору сторони передбачили, що строк оренди становить 3 роки з дати приймання об'єкта за актом приймання - передачі. Розмір орендної плати сторонами обумовлений у розділі 4 спірного договору (пункти 4.1-4.3) та становить 30000 грн. за рік. Відповідальність сторін визначена у розділі 6 спірного договору. У разі порушення своїх договірних зобов'язань сторона несе відповідальність, визначену договором або чинним законодавством України; сторона, яка своїми діями завдала збитків іншій стороні, повинна їх відшкодовувати в повному обсязі (пункти 6.1, 6.2 договору). Пунктом 7.4 договору передбачено, що його дія припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; ліквідації орендодавця; загибелі об'єкта; розірвання договору за згодою сторін; розірвання договору за рішенням суду; в інших випадках, передбачених договором та чинним законодавством України. Договір набуває чинності в момент його підписання і діє упродовж трьох років (пункт 7.2 договору). Суди також установили, що 01.12.11 сторони підписали акт приймання-передачі техніки, за яким були передані лише сівалка СЗТ - 3,6, культиватор КПС - 4.2, трактор ЮМЗ. Пунктом 5 цього акта сторони обумовили, що три одиниці техніки здаються в оренду з щодобовою оплатою із розрахунку 100 грн. за 1 добу. Оплата нараховується за фактом роботи техніки. Пунктом 6 акта сторони додатково зазначили про те, що оплата праці на техніці нараховується за фактом роботи із розрахунку 100 грн./д. В процесі розгляду спору господарські суди установили, що спірна сільськогосподарська техніка не використовувалася відповідачем (доказів зворотнього суду не було надано); що ця техніка (сівалка СЗТ - 3,6, культиватор КПС - 4.2, трактор ЮМЗ), у подальшому, була арештована і вилучена державним виконавцем у порядку примусового виконання судового рішення. Суди також установили, що позивачеві належали дві сівалки СЗТ-3,6; що одна з них була передана в оренду відповідачеві та, як вже зазначалося, арештована і вилучена державним виконавцем, а друга була відчужена позивачем іншій особі (ОСОБА_5). Тобто, як установили суди, спірна сівалка відповідачем втрачена не була. Установили суди і те, що підстави для відмови від договору згідно з приписами статті 782 Цивільного кодексу України у орендодавця були відсутні, оскільки пунктом 4.1 договору період оплати визначений за рік, проте, термін до якого ця оплата має вноситись не визначений; вимога про оплату відповідачеві не виставлялася.

Як убачається з матеріалів справи, предметом даного судового розгляду є вимоги Фермерського господарства "Конкурент" заявлені до Приватного підприємця Швеця Олександра Івановича про визнання розірваним з 15.10.13 договору оренди №14/10-11 від 14.10.11, укладеного між сторонами; стягнення з відповідача 55000 грн. заборгованості з орендної плати згідно з пунктом 4.1 договору оренди; 20000 грн. заборгованості з орендної плати згідно з пунктом 5 акта приймання-передачі до договору оренди; 29500 грн. збитків від втрати сівалки СЗТ-3,6; 60500 грн. неустойки за невчасне повернення орендованого майна; 21375 грн. інфляційних втрат від невчасного повернення орендованого майна та 3% річних за несвоєчасну сплату орендної плати в розмірі 3450 грн. Ухвалюючи судові акти у справі, господарські суди дійшли висновку про необґрунтованість цих вимог.

Господарські суди установили, що спірна сільськогосподарська техніка відповідачем не використовувалася; що згідно з пунктами 5, 6 акта приймання-передачі техніки №1 від 01.12.11 (який визначений підставою позову) оплата за оренду техніки нараховуються за фактом роботи такої техніки; що ця техніка в порядку примусового виконання судового рішення була арештована і вилучена державним виконавцем, тобто у відповідача не знаходиться. Водночас, господарські суди установили, що спірна сівалка СЗТ-3,6 відповідачем втрачена не була та, відповідно, збитки від її втрати відповідачем позивачеві нанесені не були. Установили суди і те, що згідно з пунктом 4.1 договору плата за передане в оренду майно становить 30000 грн. за рік; що позивачем не виставлялися відповідачеві вимоги на оплату за спірним договором, а відтак у позивача не було підстав для відмови від договору згідно з приписами статті 782 Цивільного кодексу України. Враховуючи установлені обставини справи господарські суди визнали позовні вимоги необґрунтованими та відмовили у їх задоволені.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, ..... якими закінчено розгляд справи, .... що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Частиною 4 ст. 320 ГПК України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, щодо посилання Позивача на Додаткову угоду до договору оренди про розірвання договору і проведення взаємозаліку.

Якщо абстрагуватися від тверджень Позивача про підробку цієї угоди, даний документ юридично може свідчити про відсутність між сторонами спору щодо розірвання договору. В цьому аспекті слід одночасно пам'ятати про підстави позову ФГ "Конкурент", а саме факт відмови Позивача від договору у зв'язку із несплатою Відповідачем орендних платежів три рази поспіль. Отже, посилання Позивача на спірну Додаткову угоду суд розцінює, як про заявлення останнім фактично про нові підстави позову, а саме про розірвання договору за згодою сторін. Проте, процесуальні умови перегляду судового рішення за нововиявлениим обставинами не допускають зміни підстав позову, розглянутого судом.

Якщо врахувати аргументи Позивача щодо підробки Додаткової угоди в частині її підписання з боку Позивача, суд тоді погоджується із запереченнями Відповідача про те, що невизнання Позивачем підписання цієї угоди фактично є спростуванням ним же існування цієї обставини і доказів цього. Крім того, суд зазначає, що в будь-якому випадку, факт підписання цієї угоди Відповідачем, на чому наполягає Позивач, не створює юридичних наслідків, оскільки дії сторін у вигляді оферти або акцепту у договірних спорах має носити двосторонній характер. Інакше кажучи, немає оферти або акценту без факту їхнього отримання іншою стороною. В нашому випадку Позивач посилається на Додаткову угоду, яку, як він зазнанчає, він не підписував і не отримував. Отже, виходячи зі змісту заяви Позивача, копію Додаткової угоди до договору оренди не може бути прийнято судом як нововиявлену обставину, оскільки сам Позивач вважає Додаткову угоду підробленою. Також необхідно зазначити, що не можна підробку угоди ототожнювати з фактом згоди сторони з предметом цієї угоди. Крім того, у справі відсутні обставини установлення іншими судами фактів щодо спірної Додаткової угоди.

Щодо копії відзиву ОСОБА_4 у справі №185/7522/17 Павлоградського міськрайонного суду.

Посилаючись на цей відзив, Позивач стверджує про доведення цим відзивом факту використання спільної сільськогосподарської техніки Відповідачем.

Проте, слід зазначити, що обставини використання цієї техніки Відповідачем було предметом дослідження судом і встановлений ним факт її невикористання.

В силу п. 2 ч.4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами виключає прийняття судом нових доказів за обставинами, що були встановлені судом.

Крім того, суд погоджується із запереченнями Відповідача, який вказує на те, що сам по собі відзив сторони у справі не є доказом, має бути підтверджений належними та допустимими доказами. Позивачем не надано рішення суду в іншій справ, яке набрало законної сили та в якій подавався цей відзив.

Щодо посилання Позивача на інші матеріали справи, які передують рішенню суду, суд керується тим, що згідно з п. 1 ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Отже, суд не вправі давати нову оцінку доказам, які наявні у справі.

Крім того, Позивач подав заяву про скасування рішення суду від 16.03.2015 року за нововиявленими обставинами 20.08.2018 року.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 11.08.2018 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 321 ГПК України з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені (ч.3 ст. 321 ГПК України).

Отже, незалежно від причин пропуску цього строку та наявності нововиявлених обставин, заява про перегляд судового рішення, як набрало законної сили більше ніж три роки назад, не може бути задоволена.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини (справа "Рябих проти Росії" від 03 грудня 2003 року) принцип правової визначеності (певності) включає й дотримання res judicata, тобто принципу остаточності судового рішення. Остання засада означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду і ухвалення нового рішення у справі.

Згідно з ч.3 ст. 325 ГПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Враховуючи викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви Позивача про перегляд і скасування рішення Господарського суду від 16.03.2015 року.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 321 ГПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині четвертій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

На підставі викладеного, заява Позивача про перегляд і скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.08.2015 року виходить за межі повноважень суду першої інстанції, тому в цій частині заяву суд першої інстанції залишає без розгляду.

Керуючись статтями 1, 2, 4, 7, 8, 13, 14, 15, 17, 73-79, 86, 234, 235, 255, 257, 320-325 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву Фермерського господарства "Конкурент" про перегляд і скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.08.2015 року залишити без розгляду.

В задоволенні заяви Фермерського господарства "Конкурент" про скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2015 року і винесення нового рішення у справі за нововиявленими обставинами відмовити.

Судові витрати покласти на Позивача.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в десятиденний строк до Центрального апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому статтями 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Б. Кеся