ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2018 Справа № 904/3524/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", м. Київ

до Асоціації фермерів "Агрокомплекс", с. Орлівщина

про стягнення донарахованого розміру грошових коштів у розмірі 166 983,20грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Асоціації фермерів "Агрокомплекс" (далі - Відповідач) про стягнення донарахованого розміру грошових коштів у розмірі 832,91 грн.

Ухвалою суду від 13.08.2018 відкрито провадження у справі №904/3524/18 та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

03.09.18 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог у справі №904/3524/18 згідно з якою позивач просить суд стягнути з Асоціації фермерів "Агрокомплекс" пеню на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК010411/2 від 01.04.11 у розмірі 166 983,20 грн.

Ухвала суду від 13.08.18, яка направлялися за адресою місцезнаходження відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулися до суду з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв'язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об'єкті поштового зв'язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об'єкті поштового зв'язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою "Судова повістка", які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення "закінчення встановленого строку зберігання", суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення "у зв'язку з відсутністю адресата".

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв'язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення Відповідача про відкриття провадження у справі.

В порушенням вимог ухвали суду від 13.08.2018, відповідач відзив на позовну заву не надав, в зв'язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст.240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2011 між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" (далі - постачальник) та Асоціацією фермерів "Агрокомплекс" (далі - покупець, відповідач) укладений договір поставки на умовах товарного кредиту № ТК010411/2.

Відповідно до п. 2.1 договору найменування (асортимент) товару, його кількість, ціна за одиницю та ціна всього товару, наведені у специфікаціях до договору, які є невід'ємними його частинами; ціна товару, що вказана у специфікаціях визначена на дату укладення договору.

Згідно з п. 5.1 постачальник надає покупцю товарний кредит у розмірі ціни отриманого і неоплаченого покупцем товару на період з дати отримання товару покупцем до дати його оплати згідно із договором.

Процента ставка по товарному кредиту, розрахунок та сума процентів за користування товарним кредитом вказується у специфікаціях (п. 5.3 договору).

Пунктом 5.6 договору, погоджено, що при оплаті товару грошові кошти, які надійшли від покупця, в першу чергу направляються в рахунок погашення заборгованості по процентам за користування товарним кредитом, в другу - в рахунок оплати товару.

Відповідно до п. 6.1 договору, покупець зобов'язується оплатити продавцю товар у строки та у розмірах, що вказані у специфікаціях.

Пунктом 9.1 договору, погоджено, що договір набуває чинності з моменту його підписання та діє протягом року з моменту його укладення; закінчення строку дії договору не звільняє покупця від виконання грошових зобов'язань, які залишились невиконаними ним.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області №20/5005/1890/2012 від 19.04.2012, встановлено факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором поставки на умовах товарного кредиту № ТК010411/2 від 01.04.11 щодо оплати поставленого товару та наявність на момент прийняття рішення судом заборгованості з урахуванням процентів за користування товарним кредитом у розмірі 82 279,35 грн. (79 268,79 грн. заборгованість за поставлений товар + 3 010,56 грн. проценти за користування товарним кредитом).

Крім того, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2012 у справі №20/5005/1890/2012, також стягнуто з Асоціації фермерів „Агрокомплекс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Корпорація „Агросинтез" 4 714 грн. 62 коп. пені за порушення відповідачем терміну оплати платежів (за період з 02.10.11 по 16.02.12), 51 526 грн. 14 коп. штрафу за порушення відповідачем терміну оплати платежів, 2 770 грн. 40 коп. судового збору.

Відповідно до Постанови ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області від 15.06.2012 відкрито виконавче провадження №37876517 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 04 травня 2012 року у справі №20/5005/1890/2012.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" - первісний кредитор та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" - новий кредитор укладено угоду про заміну кредитора у зобов'язанні від 15.11.2012р. № 15-11/12-19 (далі - угода) відповідно до умов якої первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги виконання АФ "Агрокомплекс", що іменується надалі "боржник", зобов'язання щодо сплати розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат, набутих первісним кредитором на підставі вищезазначеного договору поставки, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору поставки (пункт 1.1 угоди).

Відповідно до п. 1.2 угоди (в редакції додаткової угоди № 2 від 23.04.2013), за цією угодою новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі пені, 3% річних та інфляційних втрат, за весь період існування основної заборгованості (прострочення виконання боржником грошового зобов'язання) згідно договору поставки.

Згідно п. 2.4 угоди (в редакції додаткової угоди № 2 від 22.04.2013), з моменту укладання даної угоди, новий кредитор наділяється всіма правами первісного кредитора, що випливають із умов договору поставки, по відношенню до боржника щодо нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, у зв'язку із подальшим неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору поставки.

Первісний кредитор зобов'язаний передати новому кредитору оригінали та/або копії документів, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору. Передача оригіналів та/або копій документів оформлюється актом приймання-передачі (пункт 4.1 угоди).

Ця угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цією угодою (пункт 6.1 угоди).

На виконання умов угоди, первісний кредитор передав новому кредитору документи, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору, про що сторонами складений відповідний акт прийому-передачі документів від 15.11.2012.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по справі №20/5005/1890/2012 від 17.04.2013 змінено позивача у справі (стягувача у виконавчому провадженні за наказом №20/5005/1890/2012 виданим 04.05.2012 Господарським судом Дніпропетровської області) товариство з обмеженою відповідальністю „Корпорація „Агросинтез" на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС".

Заміна сторони виконавчого провадження проведена з урахуванням укладення ТОВ "Корпорація "Агросинтез" (первісний кредитор) та ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" (новий кредитор) угоди №15-11/12-119 про заміну кредитора у зобов'язанні, у яку у подальшому вносились зміни та доповнення.

Так, відповідно до додаткової угоди №5 від 01.08.2014, сторони виклали п.1.1, 1.2, 2.4 у редакції, відповідно до якої первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги виконання АФ "Агрокомплекс" зобов'язання щодо сплати заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, відсотків за користування чужими грошовими коштами, інфляційних витрат та 3% річних, набутих первісним кредитором на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК010411/2 від 01.04.2011, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК010411/2 від 01.04.2011.

Відповідно до п. 1.2 угоди № 15-11/12-119 (в редакції додаткової угоди №5 від 01.08.2014), за угодою новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми у нарахованому розмірі заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, відсотків за користування чужими грошовими коштами, інфляційних втрат та 3% річних, за весь період існування основної заборгованості, згідно договору на умовах товарного кредиту №ТК010411/2 від 01.04.2011.

Згідно з п. 2.1 угоди № 15-11/12-119 (в редакції додаткової угоди №5 від 01.08.2014) вартість зобов'язання, що відступається за угодою, станом на 14.08.2013 становить 46 734,56 грн.

21.12.12 між ТОВ "ПК Трейдсервісгруп" (далі - поручитель) та ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" (далі - кредитор) укладено договір поруки № 21-12-2012-19, за умовами якого поручитель поручився перед кредитором за виконання обов'язку АФ "Агрокомплекс" щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру пені у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно вищезазначеного договору поставки на умовах товарного кредиту від 01.04.2011р. та Угоди про заміну кредитора у зобов'язанні від 15.1.2012р. № 15-11/12-19 (п. 1.1, 2.1 договору поруки).

Відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою розміру пені у сумі 2000 грн. (п. 3.1 договору поруки).

Пункт 4.1. договору, встановлено, що у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) боржником обов'язку за основною угодою, кредитор вправі звернутися із вимогою про виконання як до боржника, так і до поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

У зв'язку з невиконанням асоціацією фермерів "Агрокомплекс" зобов'язань щодо оплати вартості отриманого товару згідно договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК010411/2 від 01.04.11 з врахуванням укладеної сторонами угоди №15-11/12-119 про заміну кредитора у зобов'язані від 15.11.2012, ТОВ "Корпорація "Агросинтез" звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою про стягнення з ТОВ "ПК Трейдсервісгруп" та асоціації фермерів "Агрокомплекс" суми нарахованої пені, інфляційних втрат, 3%-річних.

Рішенням Господарського суду Київської області від 08.10.2013 у справі №911/2922/13, позовні вимоги ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" задоволено частково, стягнуто солідарно з Асоціації фермерів "Агрокомплекс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 2 000,00грн. пені (за період 17.02.12 по 26.07.13), 1631,60 грн. витрат по сплаті судового збору, 1 422,49 грн. витрат на оплату послуг адвоката; стягнуто з Асоціації фермерів "Агрокомплекс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 246,84грн. інфляційних втрат, 4 468,50грн., 3% річних, 15 675,00грн. пені (за період 17.02.12 по 26.07.13).

21 листопада 2012 року між ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС"" (Кредитор) та ТОВ "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" (Поручитель) укладено договір поруки №21-11-2012-3, за умовами якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання обов'язку Асоціацією фермерів "АГРОКОМПЛЕКС" щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобов'язання згідно договору поставки та угоди, передбаченою ст. 2 цього Договору (надалі іменується "основний договір"). - пункт 1.1. договору.

Відповідно до п. 2.1. договору поруки, під основним договором в цьому договорі розуміють Угоду №15-11/12-119 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 15 листопада 2012 року, укладену згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК010411/2 від 01 квітня 2011 року.

Пункт 3.1. договору, відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою розміру заборгованості у сумі 3 000,00 грн.

Пункт 4.1. договору, встановлено, що у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) боржником обов'язку за основною угодою, кредитор вправі звернутися із вимогою про виконання як до боржника, так і до поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

У зв'язку із подальшим невиконанням асоціацією фермерів "Агрокомплекс" зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару згідно договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК010411/2 від 01.04.11 з врахуванням укладеної сторонами угоди №15-11/12-119 про заміну кредитора у зобов'язанні від 15.11.12, ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" звернулась до Господарського суду Київської області з позовною заявою про стягнення з ТОВ "ПК Трейдсервісгруп" та асоціації фермерів "Агрокомплекс" суми нарахованої заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці).

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.10.2014 у справі №911/4109/14, позовні вимоги задоволено та стягнуто солідарно з Асоціації фермерів "АГРОКОМПЛЕКС" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"" - 3 000гривень 00 копійок заборгованості; стягнуто з Асоціації фермерів "АГРОКОМПЛЕКС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" - 55 918 грн. 63 коп. заборгованості; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" - 913 грн. 50 коп. витрат по сплаті судового збору, 2 500 грн. витрат на оплату послуг адвоката; стягнуто з Асоціації фермерів "АГРОКОМПЛЕКС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" - 913грн. 50коп. витрат по сплаті судового збору, 2 500 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

07.04.2014 між ТОВ "ПК Трейдсервісгруп" (далі - поручитель) та ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" (далі - кредитор) укладено договір поруки № 07-04-2014-58, за умовами якого відповідач 1 поручається перед позивачем за виконання обов'язку АФ "Агрокомплекс" щодо виконання грошового зобов'язання по сплаті відсотків за користування товарним кредитом, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору поставки та угоди №15-11/12-119, передбачених ст. 2 вказаного договору.

Відповідно до п. 2.1 договору, поруки під основним зобов'язанням у ньому розуміють угоду № 15-11/12-119 про заміну кредитора у зобов'язанні від 15.11.2012, укладену згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК010411/2 від 01.04.2011.

Згідно п. 3.1 договору поруки обсяг відповідальності поручителя перед кредитором обмежується сплатою відсотків за користування товарним кредитом у сумі 2000,00 грн.

Пункт 4.1. договору, встановлено, що у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) боржником обов'язку за основною угодою, кредитор вправі звернутися із вимогою про виконання як до боржника, так і до поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

У зв'язку із подальшим невиконанням асоціацією фермерів "Агрокомплекс" зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару згідно договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК010411/2 від 01.04.11 з врахуванням укладеної сторонами угоди №15-11/12-119 про заміну кредитора у зобов'язанні від 15.11.12, ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" звернулась до Господарського суду Київської області з позовною заявою про стягнення з асоціації фермерів "Агрокомплекс" та ТОВ "ПК Трейдсервісгруп" суми нарахованої пені, 3%-річних, інфляційних відсотків за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на суму заборгованості 138 187,42 грн. (79 268,79 грн. основний борг за товар + 58 918,63грн. курсова різниця).

Рішенням Господарського суду Київської області від 24.04.2015 у справі №911/5431/14, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Асоціації фермерів "Агрокомплекс" користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 33507,45грн втрат від інфляції, 4370,51грн процентів, 26406,28грн пені (за період із 27.07.2013 по 13.03.2015), 1285,68грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором, 309,35грн в рахунок часткового відшкодування витрат на оплату послуг адвоката. В частині солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" та Асоціації фермерів "Агрокомплекс" 2000,00грн відсотків за користування товарним кредитом відмовити. У задоволенні позовних вимог про стягнення з Асоціації фермерів "Агрокомплекс" 28417,48грн процентів за користування товарним кредитом, 311758,11грн штрафу, 9635,16грн пені, 112,99грн процентів, 2817,43грн втрат від інфляції, 58918,63грн процентів за користування чужими грошовими коштами відмовити.

У зв'язку із подальшим невиконанням асоціацією фермерів "Агрокомплекс" зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару згідно договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК010411/2 від 01.04.11 з врахуванням укладеної сторонами угоди №15-11/12-119 про заміну кредитора у зобов'язанні від 15.11.12 ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" звернулась до Господарського суду Київської області з позовною заявою про стягнення з асоціації фермерів "Агрокомплекс" та ТОВ "ПК Трейдсервісгруп" суми нарахованої заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці) у сумі 128 597,87грн., розрахованої станом на 06.10.17, суми нарахованої відсотків за чужими грошовими коштами за період з 14.03.2015 по 31.03.2015, інфляційних за період із березня по червень 2015, 3%-річних за період з 14.03.2015 по 15.03.16.

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.10.2016 у справі №911/2841/17, позовні вимоги задоволено, стягнуто солідарно з Асоціації фермерів "АГРОКОМПЛЕКС" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" 20 000гривень 00копійок заборгованості; стягнуто з асоціації фермерів "АГРОКОМПЛЕКС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" 108 597 гривень 87 копійок заборгованості, 4 135 гривень 45 копійок 3%річних, 37 863гривні 35 копійок інфляційних втрат, 12 436 гривень 87 копійок відсотків за користування чужими грошовими коштами та 2595,50гривень 50 копійок судових витрат; стягнуто з Асоціації фермерів "АГРОКОМПЛЕКС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" 150,00 гривень судових витрат.

Відповідно до ч.4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, відповідні факти встановлені вказаними рішеннями судів, які набрали законної сили, не потребують доказуванню у даній справі.

Як зазначає позивач, на час звернення з позовом до суду заборгованість Асоціації фермерів "Агрокомплекс" за договором поставки на умовах товарного кредиту №ТК010411/2 від 01.04.11 в частині основного боргу за поставлений (проте на оплачений) товар у розмірі 79 268,79грн. (рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2012 у справі №20/5005/1890/2012), заборгованість (індексація ціни товару, до оцінки вартості товару, курсової різниці) у розмірі 58 918,63грн. (рішення Господарського суду Київської області від 27.10.14 у справі №911/4109/14) та заборгованість (індексація ціни товару, до оцінки вартості товару, курсової різниці) у розмірі 128 597,87 грн. (рішення Господарського суду Київської області від 27.10.17 у справі №911/2841/17) не сплачена відповідачем.

На час розгляду справи доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Абзац 1 ч.1ст.193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов'язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов'язання.

Частиною 6 ст. 231 ГК України, визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 8 договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК010411/2 від 01.04.11, за порушення строків виконання грошових зобов'язань передбачена сплата пені у розмірі 0,05% але не більше подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми грошового зобов'язання за кожен день прострочення.

Сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов'язання за цим договором здійснюється до моменту їх виконання, а строк позовної давності по цим вимогам складає 3 роки.

Тобто, в договорів сторони передбачено інший період нарахування пені, ніж визначено ч. 6 ст. 232 ГК України.

Позивачем звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача пені за загальний період з 14.03.15 по 05.10.17 у розмірі 166 983,20 грн.

Згідно з наданого позивачем розрахунку, пеня нарахована на суму заборгованості у розмірі 138 187,42 грн. (заборгованість з оплати переданого товару у розмірі 79 268,79 грн. та курсова різниця у розмірі 58 918,63 грн.).

Суд здійснив перевірку наданого позивачем розрахунку та дійшов висновку, що заявлена до стягнення пеня підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що:

- рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2012 у справі №20/5005/1890/2012 стягнуто з асоціації фермерів „Агрокомплекс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Корпорація „Агросинтез" 4 714грн. 62коп. пені за порушення відповідачем терміну оплати платежів за період з 02.10.11 по 16.02.12;

- рішенням Господарського суду Київської області від 08.10.2013 у справі №911/2922/13 стягнуто з АФ "Агрокомплекс" на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" 17 675грн пені, яка нарахована за період з 17.02.2012 по 26.07.2013 ( у т.ч. 2000грн солідарно з ТОВ "ПК Трейдсервісгруп");

- рішенням Господарського суду Київської області від 24.04.2015 у справі №911/5431/14 стягнуто з Асоціації фермерів "Агрокомплекс" користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 26 406,28грн пені за період із 27.07.2013 по 13.03.2015.

Таким чином, нарахування пені починаючи з 14.03.15 по 05.10.17 є обґрунтованим.

Враховуючи те, що відповідачами не доведено погашення боргу за поставлений товар, розмір якого встановлений рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2012 у справі №20/5005/1890/2012, на момент прийняття рішення у даній справі, суд погоджується з обґрунтованістю нарахування пені на суми заборгованості у розмірі 79 268,79 грн. за подвійною обліковою ставкою НБУ.

Судом здійснено розрахунок пені на суму заборгованості у розмірі 79 268,79 грн. за визначений позивачем період та встановлено, що пеня складає суму у розмірі 78 466,99 грн.

Щодо нарахування позивачем пені за період з 14.03.15 по 05.10.17 на курсову різницю у розмірі 58 918,63 грн., що стягнута за рішенням господарського суду Київської області від 27.10.2014 у справі №911/4109/14, суд зазначає наступне.

Умови договору поставки встановлюють відповідальність за прострочення сплати будь-якого грошового зобов'язання, між тим не визначають у який строк має сплачуватись курсова різниця. При цьому, індексація, як визначено договором (п. 6 договору), проводиться на дату здійснення платежу, який ще не відбувся (заборгованість за переданий товар на час прийняття рішення не погашена, що підтверджено сторонами), з чого слідує, що такий обов'язок не може наступати до вчинення відповідної дії - сплати платежу та обсяг такого зобов'язання не може бути встановлено до такого моменту, оскільки не відомо який буде курс на момент оплати (менший або більший ніж на момент укладення договору).

Як визначено умовами договору, при зверненні постачальника до суду із позовною заявою про стягнення із покупця заборгованості за договором, сума заборгованості покупця перед постачальником визначається наступним чином: С3=(К2/К1)хСПП, де: СЗ - сума заборгованості покупця перед постачальником, СПП - сума всіх прострочених платежів, К2 - курс гривні до долару США, встановлений НБУ на дату складання позовної заяви, К1 - курс гривні до долара США, встановлений НБУ на дату укладання договору; якщо К2 є меншим за К1, то СЗ=СПП.

Позов про стягнення основної заборгованості за поставлений товар та процентів за товарним кредитом подавався до господарського суду Дніпропетровської області і на дату складання відповідної позовної заяви мав бути встановлений розмір заборгованості за умовами п.6 договору (з урахуванням індексації).

Господарський суд Дніпропетровської області, розглянувши відповідний позов, визнав обґрунтованими у повному обсязі вимоги позивача про стягнення основного боргу, що складається з вартості переданого та неоплаченого товару, а також процентів за товарним кредитом, та своїм рішенням від 19.04.2012 встановив факти наявності заборгованості за поставлений товар та процентів за користування товарним кредитом у розмірі 82 279,35 грн. (у т.ч. проценти - 3 010,56 грн., на які позивачем у даній справі пеня не нараховувалась).

Враховуючи вищевикладене, вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню частково у розмірі 78 466,99 грн., який розраховано від суми заборгованості у розмірі 79 268,79 грн., в решті позовних вимог слід відмовити.

Згідно зі ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, в тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу.

Заявлений розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу складає суму 700,00 грн.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем в обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано копію договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №29-09-2017 від 29.09.17, укладеного між ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" та Адвокатським Грищенко Олександром Миколайовичем, актом приймання - передачі виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 20.07.18, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 3888 від 29.10.2009 на ім'я Грищенка Олександра Миколайовича, копія посвідчення адвоката на ім'я Грищенка Олександра Миколайовича , а також квитанція №0.0.959617363 від 09.02.2018 про грошових коштів у розмірі 700,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сума відповідних витрат є обґрунтованою та підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями, 73-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Асоціації фермерів "АГРОКОМПЛЕКС" (51215, Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, с. Орлівщина, вул. Куйбишева, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 40, оф.315, ) пеню у розмірі 78 466,99 грн., витрати зі сплати судового бору у розмірі 1 177,00 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 350,00 грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстнації протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.10.2018

Суддя О.В. Ліпинський