ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17.10.2018 Справа № 917/1256/18

Суддя БУНЯКІНА Ганна Іванівна, розглянувши матеріали

за позовною заявою Заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури, 37500, Полтавська область, м. Лубни, вул. Старо-Троїцька, 13

до відповідачів: 1. Чорнухинська районна державна адміністрація Полтавської області, 37100, Полтавська область, смт. Чорнухи, вул. Центральна, 30

2. Фізична особа-підприємець ЙОВЕНКО Олександр Іванович, АДРЕСА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне сільськогосподарське підприємство «Чорнухи Агро», 37560, Полтавська область, Лубенський район, с. Оріхівка, вул. Центральна, 2

про: І. визнання недійсним Договір, укладений 21.12.2012р. між Чорнухинською районною державною адміністрацією Полтавської області (37100, Полтавська область, смт. Чорнухи, вул. Центральна, 30, ) та приватним підприємцем Йовенко Олександром Івановичем (АДРЕСА_2, ІДН НОМЕР_1) щодо оренди земельної ділянки загальною площею 44,0908 га (кадастровий номер НОМЕР_2);

ІІ. визнання припиненим Договір суборенди земельної ділянки загальною площею 44,0908 га (кадастровий номер НОМЕР_2) від 01.01.2017р., укладений між приватним підприємцем Йовенко Олександром Івановичем (АДРЕСА_2, ІДН НОМЕР_1) та приватним сільськогосподарським підприємством «Чорнухи Агро» (37560, Полтавська область, Лубенський район, с. Оріхівка, вул. Центральна, 2, );

ІІІ. зобов'язання (1) приватне сільськогосподарське підприємство «Чорнухи Агро» (37560, Полтавська область, Лубенський район, с. Оріхівка, вул. Центральна, 2, ) та (2) приватного підприємця Йовенко Олександром Івановичем (АДРЕСА_2, ІДН НОМЕР_1) повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності площею 44,0908 га (кадастровий номер НОМЕР_2), розташовану в адміністративних межах Харсіцької сільської ради Чорнухинського району Полтавської області,

в с т а н о в и в :

Позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ГПК України щодо подання позовних заяв, а саме:

1. Позивачем не сплачено судового збору у встановленому розмірі.

Відповідно до п. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання позовної заяви до господарських судів України судовий збір сплачується за ставками, встановленими ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» , а саме: позовні заяви майнового характеру оплачуються 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру - в розмірі не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб щодо кожної немайнової вимоги (див. пункт 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» №7 від 21.02.2013 року(зі змінами і доповненнями).

Враховуючи, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2018 року ( за ст. 7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2018 рік» від

07.12.2017р. № 2246-VIII) становить 1762,00 грн., то позов Заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури №01/03-9281вих 18 від 04.10.2018р., що надійшов до ГСПО 08.10.2018р., вх. №1465/18, за чотирма вимогами (див. п. п. 2-5 прохальної частини позову), дві з яких є майновими вимогами - повернення двома господарюючими суб'єктами (ФОП Йовенко О.І. та ПСП «Чорнухи Агро») земельної ділянки як об'єкту матеріального світу, що має вартісний еквівалент, і повинна бути оплачена судовим збором, виходячи з її вартості.

За даними платіжного доручення №1517 від 28.09.2018р., що залучено до матеріалів позовної заяви, судовий збір оплачено в сумі 5 286, 00 грн. як за три вимоги немайнового характеру.

За так, наявні підстави розцінювати, що позовні вимоги оплачені судовим збором не у встановленому розмірі.

2. Прокурором в позові приведена декілька вимог.

Перша вимога стосуються оцінки правочину на предмет відповідності чинному законодавству на час його укладання і стосується відповідачів, зазначених у вступній частині цієї ухвали.

Друга вимога стосується припинення правочину (договору суборенди), контрагентами за ким є ФОП Йовенко О.І. та ПСП «Чорнухи Агро», однак останньому прокурор визначає статус в судовому процесі як третій особі, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Вимоги третьої частини ( зобов'язання вчинення дій - повернення земельної ділянки) є передчасною вимогою, так як в цивільному праві діє принцип презумпції правомірності правочину ( див. ст. 204 ЦК України).Це - по-перше.

По-друге, розпорядча функція служб Держгеокадастру щодо земель сільгосппризначення за межами населених пунктів закріплена законом (ст. 151 та ст. 122 ЗК України) і такої остання не позбавляється, в разі знаходження земельних ділянок державної форми власності в тимчасовому користуванні господарюючих суб'єктів.

Процедура ж повернення земельних ділянок державної форми власності державі в особі Головного управління Дєржгеокадастру у Полтавської області не прописана законодавчо і зокрема щодо способу повернення, як і відсутнє відповідне нормативно-правове обґрунтування щодо такого повернення в самому позові.

Заявляючи вимоги щодо повернення земельних ділянок саме Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області, прокурор не визначає останньому статус учасника процесу - позивача.

Статтею 13 Конституції України закріплено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії, як і зміна цільового призначення земель регулюється ст. 20 Земельного кодексу України.

Повноваження ж центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин закріплено ст. 15-2 Земельного кодексу України, в редакції, що діє за Законом №5462-УІ від 16.10.2012р. із змінами, внесеними згідно із Законом №497-УІІІ від 02.06.2015р.).

Повноваження позивача - ГУ Держгеокадастру у Полтавській області підпадає під дію зазначених норм та Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15 (в редакції постанови КМУ №482 від 22.07.2016р.).

Господарський процесуальний кодекс України, відповідно до частини 2 ст. 4 надає право державним, органам місцевого самоврядування на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або порушених прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Органи Держгеокадастру України, наділені статусом державних органів, мають право звертатися до господарського суду в тих випадках, коли це право надано їм відповідними законодавчими актами. Це стосується і позовів прокурорів, які заявляють вимоги з визначення позивачем таких органів ( ч. 5 ст. 53 ГПК України).

Зокрема, за абз. 12 п. 51 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15 (в редакції постанови КМУ №482 від 22.07.2016р.) закріплено, що посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право:

- звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Наведене дає підстави зробити висновок про недотримання з боку позивача як ч. 3 ст. 162 ГПК України, такі і ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Відповідно до частини 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.174, 234, розділ ХІ «Перехідні положення» ГПК України,

суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури від 08.10.2018р. №01/07-613вих18, вх. №1473/18 від 12.10.2018р., без руху.

2. Надати позивачу строк до 8 листопада 2018 року для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви у наступний спосіб:

- привести доводи та докази про вартісний еквівалент земельної ділянки, про повернення якої заявляє прокурор, та, з огляду на ці докази, оплатити судовий збір у встановленому порядку (за мінусом сплачених сум та не менше 1762, 00 грн.).

- уточнити предмет вимог та привести письмові нормативно-правові обґрунтування вимог щодо другої та третьої частини їх, визначившись зі статусом в судовому процесі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області та ПСП «Чорнухи Агро», щодо кожного відносно цих вимог, з огляду на мотивувальну частину цієї ухвали.

3. Попередити позивача про те, що у разі усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду; інакше - вважається неподаною та повертається особі, що звернулася з позовною заявою.

СУДДЯ БУНЯКІНА Г.І.

Примітка: Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (ст.ст.235,255 ГПК України).