ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

12.10.2018

Справа № 910/13579/18

Суддя Щербаков С.О., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СБ "Вікторія-Плюс"

про витребування майна

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Публічне акціонерне товариство «Запорізький сталепрокатний завод» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СБ «Вікторія - Плюс» про витребування з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «СБ «Вікторія - Плюс» частку у розмірі 100 % прав у статутному капіталі ТОВ «Метал Холдінг» на користь ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод».

Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява Публічного акціонерного товариства «Запорізький сталепрокатний завод» підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням норм ст. 164 Господарського процесуального кодексу України .

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі..

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762 грн. 00 коп.) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (616 700 грн. 00 коп.) З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762 грн. 00 коп.).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Тобто, відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини 3 статті 162 і статті 163 ГПК такий обов'язок покладається на позивача.

Таким чином, вимога Публічного акціонерного товариства «Запорізький сталепрокатний завод» про витребування з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «СБ «Вікторія - Плюс» частку у розмірі 100 % прав у статутному капіталі ТОВ «Метал Холдінг» на користь ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод» є вимогою майнового характеру, а тому розмір судового збору повинен визначатися з урахуванням вартості спірної частки.

Так, доказом вартості частки у розмірі 100 %, яку позивач просить витребувати, може бути вартість, встановлена у договорі купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал Холдінг» від 26.02.2015, відповідно до якого продаж частки у розмірі 100 % у статутному капіталі ТОВ «Метал Холдінг» здійснюється за 283 097, 60 грн.

Таким чином, сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання позову про витребування майна, у випадку визначення позивачем вартості частки у розмірі 100 % з урахуванням ціни, встановленої у відповідному договорі, становить 4 246, 46 грн.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів сплати судового збору.

Так, у позовній заяві, Публічним акціонерним товариством «Запорізький сталепрокатний завод» заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування поданого клопотання заявник посилається на те, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 по справі № 908/3468/13 порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Запорізький сталепрокатний завод». Крім того, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.02.2014 у справі № 908/3468/13 введено процедуру санації ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Пунктом 3.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», передбачено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проаналізувавши вказані положення, слід зазначити, що дії суду при розгляді клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору повинні здійснюватися з дотриманням принципів рівності та збалансованості інтересів сторін. Окрім того, господарському суду надано лише право, а не покладено обов`язок у будь-якому випадку задовольняти клопотання учасників судового процесу про звільнення від сплати судового збору. Тобто, вказана норма є суб`єктивною та застосовується лише у випадку, коли заявник надасть суду дійсно переконливі докази скрутного матеріального становища, яке перешкоджає йому вчинити необхідні дії по сплаті судового збору.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов’язані з важким фінансовим становищем не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Таким чином, суд відзначає, що Законом України «Про судовий збір» передбачені виключні підстави звільнення позивача від сплати судового збору, відтак, порушення провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Запорізький сталепрокатний завод» не є підставою для звільнення позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви, враховуючи, що наразі введено процедуру санації ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод»

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття рішення у справі.

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 27 березня 2014 року по справі № 913/740/13-г.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність заявником існування передбачених ст. 8 Закону України “Про судовий збір” підстав для звільнення від сплати судового збору, а тому суд відмовляє у задоволенні заявленого у позовній заяві клопотання.

Суд приходить до висновку, що до матеріалів позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору у встановлених Законом України «Про судовий збір» порядку та розмірі.

Тож, відповідно до норм Закону України "Про судовий збір" позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 4 246, 46 грн. за подання позовної заяви майнового характеру та надати суду докази сплати, а саме оригінал платіжного доручення про перерахування судового збору.

Так, відповідно до ч.ч.1-2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Запорізький сталепрокатний завод» без руху з наданням позивачу строку для усунення вищезазначених недоліків.

Суд звертає увагу заявника на положення ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

При цьому, суд зазначає, що після усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Враховуючи наведене та керуючись ч.ч. 1-2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству «Запорізький сталепрокатний завод» у задоволенні заявленого у позовній заяві клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Запорізький сталепрокатний завод» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СБ «Вікторія - Плюс» про витребування майна - залишити без руху.

3. Встановити Публічному акціонерному товариству «Запорізький сталепрокатний завод» строк протягом п’яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, а саме надати суду докази, сплати судового збору у розмірі 4 246, 46 грн. - оригінал платіжного доручення про перерахування судового збору.

4. Попередити Публічне акціонерне товариство «Запорізький сталепрокатний завод», що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набрала законної сили 12.10.2018 та оскарженню не підлягає.

Суддя                                          Щербаков С.О.