ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2404/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовомКомунального підприємства "Харківські теплові мережі", 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11 код 31557119
доОб'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Салют 2013", 61105, м. Харків, вул. Щукіна, буд. 1, код 39048998
про стягнення 22 066,65 грн.
за участю представників:

позивача ОСОБА_2 за довіреністю № 40-3273/138 від 08.08.2018

відповідача не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство Харківські теплові мережі звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою в якій просить стягнути з Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Салют 2013 основну заборгованість за безпідставно спожиту теплову енергію в розмірі 22 066, 65 грн.. Судові витрати в розмірі 1762,00 грн. судового збору просить віднести на відповідача.

Ухвалою суду 31.08.2018 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи на 20.09.2018.

В судовому засіданні, яке розпочалося 20.09.2018 були оголошені перерви до 10.10.2018 та до 17.10.2018.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.) встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

У судові засідання відповідач не з'являвся, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві. Проте ухвала суду повернута без вручення адресатові з позначкою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Судом перевірено адресу відповідача, згідно з наданого витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 31.08.2015 року (момент відкриття провадження по справі), місцезнаходження відповідача - м. Харків, вул. Щукіна, 1, та саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи, а позивачем позовну заяву.

Відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як визначено у п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 17.10.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2015 року між Відповідачем та КП Харківські теплові мережі був укладений договір № 15693 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (далі - договір).

Відповідно до п.6 Додатку 1 від 01.08.2015 до договору (особовий рахунок № 17100-9089-0) та п.З Додатку 1 від 01.08.2015 до договору (особовий рахунок № 17100- 9089-1) споживач зобовязався сплатити Теплопостачальній організацій вартість фактично спожитої теплової енергій до укладення цього договору в розмірі 93.76952 Гкал., на суму 33 752, 51 грн по о/р 17100-9089-0 та в розмірі 56.71124 Гкал., на суму 22 297,19 по о/р 17100-9089-1.

Також, КП Харківські теплові мережі на підставі Розпоряджень про початок та кінець опалювальних сезонів 2014-2015. здійснювало постачання теплової енергії до будівлі за адресою: м.Харків, вул. Щукіна, буд. 1.

Факт споживання відповідачем теплової енергії підтверджується актами на підключення теплової енергії до будівлі, яку займає відповідач. Акти на включення та відключення опалення підписані та скріплені печатками повноважених представників КП Харківські теплові мережі та споживача.

Шляхом підписання Додатків № 1 від 01.08.2015 до договору за особовими рахунками №17100-9089-0 та № 17100-9089-1 Відповідач визнав факт споживання теплової енергій' до моменту укладання договору на загальну суму 56 049,7 грн за період з березня 2014 по червень 2015 бездоговірного користування тепловою енергією.

Як зазначає позивач та, що не спростовано відповідачем під час розгляду справи, частина данного боргу Відповідачем була сплачена, однак залишок боргу у сумі 22 066,65 грн ( що складає суму позову) за період з лютого 2015 по липень 2015 Відповідач не сплатив.

Відповідачем було визнано наявність боргу за бездоговірне споживання теплової енергії, про, що свідчить лист від 18.04.2016 №12.

Таким чином, враховуючи, що Відповідач безпідставно споживав теплову енергію на потреби опалення, Позивачем було надіслано на його адресу лист-вимогу про сплату боргу № 534/юр від 17.07.2018р., який залишено без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Ст.ст. 1212, 1213 ЦК України встановлюють обовязок особи, яка одержала майно за рахунок іншої особи без достатньої підстави, встановленої законом або договором, повернути безпідставне придбане майно внатурі - відшкодувати його вартість, яка визначається на момент придбання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу напрявлялися рахунки, які на цей час досі не сплачені.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що сума вартості безпідставно спожитої Відповідачем теплової енергії за період з лютого 2015 по липень 2015 складає 22 066,65 грн.

При цьому, суд ураховує правову позицію, висловлену ЄСПЧ при розгляді справи "Серявін проти України", а саме те, що згідно з усталеною практикою Суду, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 р.). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01.07.2003 р.). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що Відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір, відповідно приписів ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 130, 185, п. 2, ч. 1 ст. 231, ст. ст. 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Салют 2013" задовольнити повністю.

Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Салют 2013" (61105, м. Харків, вул. Щукіна, буд. 1, код 39048998) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11 код 31557119 на рах. № 2313 в ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823) 22 066,65 грн. вартості безпідставно спожитої теплової енергії за період з лютого 2015 року по липень 2015 року.

Судові витрати покласти на відповідача.

Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Салют 2013" (61105, м. Харків, вул. Щукіна, буд. 1, код 39048998) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11 код 31557119) 1 762,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11 код 31557119).

Відповідач - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Салют 2013" (61105, м. Харків, вул. Щукіна, буд. 1, код 39048998).

Повне рішення складено 22.10.2018 р.

Суддя ОСОБА_1