ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" жовтня 2018 р. Справа № 924/654/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Устіновій А.П., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ-150 в особі регіональної філії "Південно-західна залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ-30

до Приватного підприємства "Чемеровецька будівельна компанія", смт. Чемерівці

про стягнення боргу в розмірі 123412,08 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю від 06.10.2017р.

від відповідача: не з'явився (ОСОБА_2 - за довіреністю від 10.09.2018р. був присутній у судовому засіданні 04.10.2018р.)

Рішення виноситься 12.10.2018р., оскільки в судовому засіданні 04.10.2018р. оголошувалась перерва.

У судовому засіданні, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовом до Приватного підприємства "Чемеровецька будівельна компанія", смт. Чемерівці про стягнення боргу в розмірі 123412,08 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач повідомив, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги від 28.12.2017 №ЦТЛ/ПЗЗ/0673, відповідно до умов якого позивачем 15.01.2018 на адресу вантажоодержувача - ПП "Чемеровецька будівельна компанія" були подані для вивантаження на колію загального користування (№14) вагони № 62539747, 65226573, 65242182, 66011628. Посилаючись на пункт 2.2. укладеного між сторонами договору, зазначив про те, що перевізник зобовязується доставити прийнятий до перевезення вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовником зобовязується сплатити за перевезення вантажу та надані послуги, що повязані з цим перевезенням. 15.01.2018 на адресу вантажоодержувача - ПП "Чемеровецька будівельна компанія" були подані для вивантаження на колію загального користування (№14) вагони № 62539747, 65226573, 65242182, 66011628, згідно памятки про подавання № 11 від 15.01.2018р. Зазначив, що відповідно до статті 46 Статуту залізниць України "Одержувач зобовязаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. За зберігання вантажу на станції справляється плата, встановлена тарифом.", і на думку позивача, оскільки, вагони подані під вивантаження відповідачу 15.01.2018р. о 04 год. 00 хв., то вантаж на коліях станції безкоштовно зберігався одну добу до 04 год. 00 хв. 16.01.2018р.; за результатами чого було складено відомості плати за користування вагонами: № № 31010001, 31010002 та накопичувальна картка з розрахунком плати за зберігання вантажів. Однак, як звертає позивач, відомості плати №№ 31010001, 31010002 за користування вагонами та накопичувальна картка №01020042, не були підписані уповноваженим представником ПП "Чемеровецька будівельна компанія", про що були складені відповідні акти загальної форми. Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію щодо погашення суми заборгованості 123412,08 грн., яка залишена без відповіді.

04.10.2018р. відповідачем подана заява про визнання позовних вимог, за підписом директора відповідача. Зазначив, що зобов'язується сплатити судовий збір. Одночасно повідомлено про намір добровільного погашення суми боргу, однак у зв'язку з неможливістю одноразового погашення просить розстрочити сплату боргу, відповідно до запропонованого графіку:

1) 10.10.2018 - 12341,20 грн.

2) 10.11.2018 - 12341,20 грн.

3) 10.12.2018 - 12341,20 грн.

4) 10.01.2019 - 12341,20 грн.

5) 10.02.2019 - 12341,20 грн.

6) 10.03.2019 - 12341,20 грн.

7) 10.04.2019 - 12341,20 грн.

8) 10.05.2019 - 12341,20 грн.

9) 10.06.2019 - 12341,20 грн.

10) 10.07.2019р. - 12341,20 грн.

Присутній у підготовчому судовому засіданні представника позивача підтримав поданий позов.

Представник відповідача в судовому засіданні 04.10.2018р. просив суд задовольнити заяву про розстрочення сплату боргу, в судове засідання 12.10.2018р.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

28.12.2017р. між позивачем (перевізник) та відповідачем (замовник) було укладено договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги №ЦТЛ/ПЗЗ/0673-2017.

Відповідно до п. 1.1. предметом цього договору є надання перевізником замовнику послуг, пов'язаних з організацією та перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) і проведення розрахунків за ці послуги.

За цим договором перевізник зобов'язується доставити прийнятий до перевезення вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу та наданні послуги, що пов'язані з цим перевезенням (п. 1.2. договору).

Укладання договору перевезення вантажу підтверджується оформленням залізничних накладних відповідно до чинного законодавства (п. 1.3. договору).

Відповідно до п. 2.2.1 договору обовязок перевізника приймати до перевезення та видавати вантажі замовника, подавати під навантаження (вивантаження) вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками замовника та надавати йому додаткові послуги, повязані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до цього договору.

Пунктом 2.3 передбачені обовязки замовника, серед яких: предявляти перевізнику у визначені правилами перевезення вантажів терміни плани перевезень, заявки на подачу вагонів (контейнерів) та здійснювати навантаження (вивантаження вантажів, що відправляються ним або прибувають на його адресу. Сплачувати Перевізнику за послуги, повязані з організацією та перевезення вантажів та інші надані послуги, відповідно до розділу 4 цього договору та додатків до нього.

Розмір плати та додаткових зборів за перевезення вантажів розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов ОСОБА_3 на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги із урахуванням відповідних коефіцієнтів, що затверджуються наказом Міністерства інфраструктури України (пункт 3.1 договору).

Договір підписаний сторонами, скріплений відтисками їх печаток.

Також, до договору підписано додатки та додаткові угоди.

Відповідно до накладної від 04.01.2018р. відправлено 04.01.2018р. зі ст. "ОСОБА_4 І" на ст. "Закупне" 4 вагони з будівельним піском: №65226573, №66011628, №65242182, №62539747. Вантажоодержувачем є ПП "Чемеровецька будівельна компанія". Міститься примітка "пісок будівельний насипом перелопачено та промаслено".

Відповідно до пам'ятки №11 про подавання вагонів форми ГУ-45 від 15.01.2018р. вагони №65226573, №66011628, №65242182, №62539747 прийняв ОСОБА_4 з приміткою "Вантаж отримав з запізненням в одинадцять діб".

Згідно акту загальної форми (форма ГУ-23) №5 від 15.01.2018р. вагони №65226573, №66011628, №65242182, №62539747 прибули на станцію 15.01.2018р. з вантажем пісок будівельний, який змерзся, що не дає можливосі його вчасно і якісно вивантажити.

Актом загальної форми (форма ГУ-23) №6 від 15.01.2018р. встановлено, що вагони №65226573, №66011628, №65242182, №62539747 прибули на станцію 15.01.2018р., затримані та простоюють з вини ПП "Чемеровецька будівельна компанія" по причині відмови вивантажувати вантаж по причині змерзання вантажу.

Актом загальної форми (форма ГУ-23) №7 від 15.01.2018р. встановлено, що директор ПП "Чемеровецька будівельна компанія" відмовився від підпису акта №6 від 15.01.2018р.

Згідно акту №17 від 30.01.2018р. встановлено, що ПП "Чемеровецька будівельна компанія" відмовилося від підпису акта №6 від 15.01.2018р. по тій причині, що не вважає себе винним у простої вагонів, засвідчує фізичну неможливість вивантаження, причиною - порушення терміну доставки залізницею.

Згідно з повідомленням №25 про закінчення вантажних операцій з вагонами від 30.01.2018р., вагони №65226573, №62539747 прийняв ОСОБА_4 30.01.2018р. з приміткою "Вантаж забрано з запізненням у зв'язку з змерзанням вантажу".

У відповідності до пам'ятки №29 про забирання вагонів форми ГУ-45 від 30.01.2018р., вагони №65226573, №62539747 здав ОСОБА_4 30.01.2018р. з приміткою "Вантаж забрано з запізненням у зв'язку з змерзанням вантажу".

Згідно з повідомленням №26 про закінчення вантажних операцій з вагонами від 31.01.2018р., вагони №66011628, №65242182 прийняв ОСОБА_4 31.01.2018р. з приміткою "Вантаж забрано з запізненням у зв'язку з змерзанням вантажу".

Відповідно до відомості №30010001 по вагонам №65226573, №66011628, №65242182, №62539747 загалом нараховано 55546,80 грн.

У відповідності до відомості №30010002 по вагонам №65226573, №66011628, №65242182, №62539747 загалом нараховано 4235,20 грн.

За накопичувальною карткою №01020042 від 01.02.2018р. ПП "Чемеровецька будівельна компанія" нараховано 43061,40 грн., найменування платежу - "збір за зберіг, вантажів при перев. експ. -імп. та внутр. вант, в вагонах: однокр. розмір, вантажі, крім тварин".

Актами загальної форми (форма ГУ-23) №93 від 30.01.2018р. та №96 від 01.02.2018р. встановлено, що директор ПП "Чемеровецька будівельна компанія" відмовився від підпису накопичувальної картки №01020042, відомостей №30010001 та №30010002.

Відповідно до акту загальної форми (форма ГУ-23) №18 від 01.02.2018р. уповноважений представник ПП "Чемеровецька будівельна компанія" відмовився від підпису на акті №96 від 01.02.2018р.

17.04.2018р. позивач надіслав відповідачу претензію від 16.04.2018р. про сплату 123412,08 грн. Отримання претензії підтверджується повідомленням про вручення 25.04.2018р.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Відносини перевезення з переміщенням продукції залізницями регламентується Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Митним кодексом України, Статутом залізниць України, Правилами користування вагонам і контейнерами затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113, іншими підзаконними актами.

Статтею 306 ГК України передбачено, що перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій і громадян, які користуються залізничним транспортом визначаються Статутом залізниць України (затвердженим постановою КМ України від 06.04.1998р. №457) (далі - Статут).

У відповідності до ч. ч. 1, 2, 4 статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Відповідно до ст. 119 Статуту, п. 2, 15 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за №165/3458 (далі за текстом Правила), за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх вантажовласнику. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Згідно з п. 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р., збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Згідно з положеннями ОСОБА_3 тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги (ОСОБА_3 керівництво №1), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009р. за №317 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.04.2009р. за №340/16356, встановлені розміри зборів за зберігання вантажів, тобто збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом і не потребує додаткового погодження сторонами.

Пунктами 3, 8 Правил користування вагонам і контейнерами затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113 передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Пам'яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, ОСОБА_2 про затримку вагонів форми ГУ-23а, ОСОБА_2 загальної форми ГУ-23.

У відповідності до пунктів 10, 12, 13 вказаних Правил станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником). Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, зокрема, актами загальної форми та накладною, вантажоодержувачем вагонів №65226573, №66011628, №65242182, №62539747 є відповідач - ПП "Чемеровецька будівельна компанія".

Надані позивачем акти загальної форми ГУ-23 відповідають формі та змісту Правил користування вагонами і контейнерами, містять підписи двох і більше уповноважених осіб.

Згідно пункту 3 розділу 5 ОСОБА_3 тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністром транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 № 317 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 № 340/16356 (далі по тексту - ОСОБА_3): "При визначенні часу користування вагонами і контейнерами час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Пунктом 5 розділу 6 Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженого наказом Міністром транспорту та зв'язку України від 25.02.1999 № 113 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 № 165/3458 (в т.ч., статті 119-226 Статуту залізниць України): "У разі неповернення залізниці вантажовласником вагона протягом 15 діб після прийняття їх вантажовласником плата за користування стягується за ці 15 діб, а потім кожні 5 діб стягується не очікуючи повернення вагона".

Згідно таблиці 1 ОСОБА_3 розрахунок за перші 45 год. проводиться по ставці плати за користування - 206,2, а понад 45 год. - по ставці 16 грн. за 1 год. До ставки плати за користування вагонами застосовується коефіцієнт 2,647 (згідно з наказом Міністерства інфраструктури України від 20.10.2017 №357). Згідно з підпунктом 5.1 пункту 5 розділу 2 ОСОБА_3, плата за користування вагонами і контейнерами округлюється до 0,1.

З врахуванням викладеного, загальна сума заборгованості по відомості №31010001 склала 66656,16 грн. з ПДВ, по відомості №31010002 склала 5082,24 грн. з ПДВ, по накопичувальній картці №01020042 51673,68 грн. з ПДВ.

Разом за актами загальної форми (форма ГУ-23) нараховано відповідачу до сплати 123412,08 грн.

Перевіривши правильність здійснених нарахувань, суд приходить до висновку, що вони здійснені у відповідності до чинних норм та правил, підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, розрахунок позивача здійснений вірно, а позовні вимоги про стягнення боргу в розмірі 123412,08 грн. підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на замерзання будівельного піску не з його вини судом враховується наступне.

Судом враховується, що згідно з п. 5.15 роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002р. №04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" плата за користування вагонами як належності України, так і належності інших держав не є заходом відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини сторони у зобов'язанні.

При цьому, за п. 1 "Правил перевезення вантажів, які змерзаються" вантажами, які змерзаються, вважаються вантажі, що перевозяться навалом і які при температурі нижче 0 град.C втрачають свої властивості сипучості внаслідок змерзання окремих часток вантажу між собою та примерзання їх до підлоги та стін вагона.

До таких вантажів належить, в тому числі, " Пісок будівельний".

За п. 2 "Правил перевезення вантажів, які змерзаються" у разі пред'явлення до перевезення вантажів, які змерзаються, відправник повинен ужити заходів щодо зменшення їх вологості до безпечної для змерзання межі.

Відповідно, відповідач був зобовязаний вжити достатніх заходів щодо зменшення вологості вантажу до безпечної для змерзання межі.

Посилання відповідача на відсутність його вини у змерзанні судом до уваги не приймаються.

Що стосується клопотання відповідача про надання йому розстрочки виконання рішення на десять платежів, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Підставою для відстрочки та розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення, має бути підтверджена відповідними засобами доказування, а до заяви повинні бути додані докази щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Відповідачем жодним чином не обґрунтовується довготривалий термін (10 місяців), на який слід розстрочити виконання рішення.

Відповідачем не надано суду жодних доказів обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем існування підстав для розстрочення виконання рішення.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач не довів обґрунтованості заявленого ним клопотання.

У задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду суд відмовляє.

Ч. 1 ст. 331 ГПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Суд звертає увагу відповідача на те, що він не позбавлений права звернутися до суду з заявою в порядку ст. 331 ГПК України, подавши докази, які б підтверджували відповідні обставини.

Судові витрати, згідно зі ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ-150 в особі регіональної філії "Південно-західна залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ-30 до Приватного підприємства "Чемеровецька будівельна компанія", смт. Чемерівці про стягнення боргу в розмірі 123412,08 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Чемеровецька будівельна компанія" (Чемеровецький район, смт. Чемерівці, вул. Гусятинське шосе, буд. 5; код 33246889) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (МСП 03680, м. Київ-150, вул. Тверська, 5; код 40075815) 123412,08 грн. (сто двадцять три тисячі чотириста дванадцять гривень 08 коп.) - боргу, 1851,18 грн. (одна тисяча вісімсот п'ятдесят одна гривня 18 коп.) - витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повне рішення складено 18.10.2018р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 4 примірника:

1 - в матеріали,

2,3 - позивачу (МСП 03680, м. Київ-150, вул. Тверська, 5; МСП 01601, м. Київ-30, вул. Лисенка, 6),

4 - відповідачу (31600, Чемеровецький район, смт. Чемерівці, вул. Гусятинське шосе, буд. 5).