ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" жовтня 2018 р.Справа № 922/1165/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Заводовій К.В.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області у справі

за позовом Приватної фірми "Знак", м.Харків
до Комунального підприємства "Харківський вагоноремонтний завод", м.Харків
про стягнення 575650,82грн.
за участю представників:

від стягувача: ОСОБА_1, паспорт

від боржника: не зявився

від ВДВС: не зявився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.04.2015 у справі №922/1165/15 з Комунального підприємства "Харківський вагоноремонтний завод", м.Харків (далі за текстом - боржник, відповідач) на користь Приватної фірми "Знак", м.Харків (далі за текстом - позивач) стягнуто 418101,66 грн. основного боргу, 152970,41грн. інфляційних витрат, 34641,32грн. 3% річних та витрати зі сплати судового збору в розмірі 12116,00 грн.

На виконання вказаного рішення господарським судом Харківської області видано відповідний наказ від 08.05.2015.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.04.2016 у даній справі задоволено заяву громадянина ОСОБА_1 (далі за текстом - стягувач) про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником; замінено стягувача - Приватну фірму "Знак" у виконавчому провадженні ВП №50317980, відкритому 25.02.2016 Комінтернівським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, щодо виконання наказу господарського суду Харківської області від 08.05.2015 у справі № 922/1165/15 на його правонаступника - ОСОБА_1.

05 жовтня 2018 року від ОСОБА_1 надійшла скарга на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (надалі - ВДВС) ОСОБА_2, в якій він просить:

- визнати незаконними дії державного виконавця Ковалевської Маргарити Миколаївни при винесенні постанови від 01.02.2018 у виконавчому провадженні №50317980 про повернення виконавчого документа стягувачу ОСОБА_1;

- скасувати постанову державного виконавця Ковалевської Маргарити Миколаївни від 01.02.2018 у виконавчому провадженні №50317980 про повернення виконавчого документа ОСОБА_1

Одночасно з даною скаргою стягувачем подано клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження, у якому стягувач вказує, що орган ВДВС відмовляється надати йому довідку про дату ознайомлення ним 04.09.2018 з матеріалами виконавчого провадження №50317980, що орган ВДВС не видав стягувачу завірену копію постанови, а також, що орган ВДВС втратив наказ господарського суду Харківської області від 08.05.2015 по справі №922/1165/15.

Ухвалою від 08.10.2018 скаргу прийнято до розгляду; судове засідання призначено на 16.10.2018; визнано обов'язковою явку та викликано у призначене судове засідання стягувача та представника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Скаржник у судовому засіданні просив поновити пропущений процесуальний строк на подання скарги та задовольнити його вимоги.

Представник ВДВС на виклик суду у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. Про дату час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Боржник свого представника у судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив. Про дату час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

У зв'язку з цим, з огляду на закінчення 10-денного строку розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності представників ВДВС та боржника.

Розглянувши скаргу стягувача, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.04.2015 у справі №922/1165/15 з Комунального підприємства "Харківський вагоноремонтний завод" на користь Приватної фірми "Знак" стягнуто 418101,66грн. основного боргу, 152970,41грн. інфляційних витрат, 34641,32грн. 3% річних та витрати зі сплати судового збору в розмірі 12116,00 грн.

На виконання вказаного рішення господарським судом Харківської області видано відповідний наказ від 08.05.2015.

Постановою Комінтернівського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ВП №50317980 від 25.02.2016 відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного наказу господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.04.2016 замінено стягувача - Приватну фірму "Знак" у вищевказаному виконавчому провадженні ВП №50317980 на його правонаступника - ОСОБА_1.

01 лютого 2018 року державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 винесенно постанову у виконавчому провадженні №50317980 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Стягувач з цією постановою не погодився та вперше 11.09.2018 звернувся до господарського суду Харківської області зі скаргою, в якій просив визнати незаконними дії державного виконавця при винесенні постанови від 01.02.2018 у виконавчому провадженні №50317980 про повернення виконавчого документа стягувачу, а також скасувати вказану постанову державного виконавця.

Відповідно до частини 1 статті 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Частиною 5 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Ухвалою від 21.09.2018 першу скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця залишено без розгляду, з огляду на пропуск строку для її подання та відсутність клопотання про його поновлення.

05 жовтня 2018 року стягувач вдруге звернувся до господарського суду Харківської області зі скаргою на дій державного виконавця.

При зверненні з даною скаргою стягувач подав клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження, у якому зазначив, що орган ВДВС відмовляється надати йому довідку про дату ознайомлення ним 04.09.2018 з матеріалами виконавчого провадження №50317980. Також зазначає, що орган ВДВС не видав йому завірену копію постанови, а також втратив наказ господарського суду Харківської області від 08.05.2015 по справі №922/1165/15.

Суд зазначає, що з метою перевірки даних доводів скаржника ухвалою від 08.10.2018 було визнано обов'язковою явку представника ВДВС, а також витребувано матеріали виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 08.05.2015 у справі №922/1165/15. Однак ВДВС дані вимоги суду не виконав.

Крім того, ВДВС не надав і будь-яких заперечень щодо доводів скаржника про поважність причин пропуску строку на звернення зі скаргою.

Частиною 2 статті 341 ГПК України визначено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У зв'язку з цим, оскільки органом ВДВС не надано доказів своєчасного направлення стягувачу оскаржуваної постанови від 01.02.2018 та не спростовано доводи скаржника про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 04.09.2018, суд вважає за можливе поновити стягувачу пропущений строк на подання скарги.

Щодо доводів скарги суд зазначає наступне.

Підставою повернення виконавчого документа стягувачу в постанові від 01.02.2018 вказано те, що у боржника відсутнє майно та кошти, на які може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Суд зазначає, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно із статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак ВДВС не надав суду доказів вжиття в процесі примусового виконання в межах виконавчого провадження №50317980 усіх заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду, у спосіб та в порядку, встановленому Законом в межах своїх повноважень.

Стягувач у скарзі стверджує, що державний виконавець Ковалевська М.М., з метою виявлення майна та коштів боржника, не надала запити до всіх тих державних установ, які можуть надати відомості про таке майно, та не отримала відповіді на вже подані запити, що свідчить про неналежне виконання державним виконавцем покладених на неї обов'язків. Так, в матеріалах виконавчого провадження №50317980 відсутні запити до відповідних органів щодо наявності у боржника автомобільного та спеціального транспорту, також відсутні відповіді від Державної інспекції сільського господарства в Харківській обл. та від Управління держземагентства у м.Харкові, куди державний виконавець Л.І.Іванова в рамках цього виконавчого провадження направляла запити, що свідчить про передчасний висновок державного виконавця про відсутність майна в Комунального підприємства "Харківський вагоноремонтний завод".

Також, розділом VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (зі змінами), роз'яснено порядок звернення стягнення на майно боржника, зокрема, в пункті 2 цього розділу встановлено, що у разі виконання рішень про стягнення коштів з юридичних осіб виконавець перевіряє також наявність майна боржника за даними балансу. Копію балансу виконавець може отримати безпосередньо у боржника або у відповідних державних органах.

Однак, ВДВС не надав доказів щодо спроб державного виконавця отримати відомості про наявність майна боржника за даними його балансу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стягувач посилається на те, що рішенням 31 сесії Харківської міської ради VI скликання №1505/14 від 26.02.2014 "Про припинення діяльності Комунального підприємства "Харківський вагоноремонтний завод" шляхом реорганізації" було вирішено припинити діяльність КП "Харківський вагоноремонтний завод" шляхом його приєднання до КП "Салтівське трамвайне депо". Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до теперішнього часу КП "ВАРЗ" знаходиться в стані припинення. Згідно зі статтею 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Частиною 4 статті 105 ЦК України встановлено, що до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Отже, у період з дня призначення ліквідаційної комісії до дня внесення до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи (стаття 111 ЦК України) належним представником юридичної особи, яка ліквідується, є ліквідаційна комісія (ліквідатор), які мають право виконувати представницькі функції замість колишніх органів управління юридичної особи. Оскільки КП "ВАРЗ" приєднується до КП "Салтівське трамвайне депо" і всі працівники КП "ВАРЗ" переведені в штат цього комунального підприємства, ліквідаційна комісія КГІ "ВАРЗ" теж знаходиться в КП "Салтівське трамвайне депо", про що стягувач неодноразово повідомляв державного виконавця в рамках зведеного виконавчого провадження №50263169, в яке входило і ВП №50317980. Крім того, ОСОБА_3, який є головою комісії з припинення КП "ВАРЗ", згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, одночасно є керівником КП "Салтівське трамвайне депо". Таким чином, державний виконавець мав можливість спілкуватися з ліквідаційною комісією КГІ "ВАРЗ", але не зробив цього. Відповідно до ст. 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. Обмежившись вибірковими відомостями щодо відсутності нерухомого майна в КП "ВАРЗ", державний виконавець не здійснив заходи щодо розшуку іншого майна КП "ВАРЗ", як-то: станки та інше обладнання, механізми та пристрої; запасні частини та інша сировина, які використовувалися КП "ВАРЗ" під час виробничої діяльності; меблі; комп'ютерна та інша офісна техніка тощо. Стягувач, в межах зведеного виконавчого провадження №50263169, неодноразово звертався до державного виконавця з клопотанням про витребування з КП "ВАРЗ" та з КП "Салтівське трамвайне депо" відомостей щодо місця знаходження майна КП "ВАРЗ", щодо виклику до державного виконавця голови ліквідаційної комісії, щодо виїзду державного виконавця до КП "Салтівське трамвайне депо", однак, ці клопотання були проігноровані державним виконавцем. Державний виконавець не витребував у ліквідаційної комісії проміжний ліквідаційний баланс для встановлення наявності вищевказаного майна.

Вказані твердження ВДВС також не спростовано, будь-які докази вчинення відповідних дій щодо розшуку майна боржника суду не надано.

Згідно частини 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

ВДВС не надано суду також і докази здійснення регулярних перевірок державним виконавцем майнового стану боржника.

За таких, обставин суд вважає, що ВДВС не доведено здійснення ним всіх передбачених законом заходів, спрямованих на виявлення майна боржника з метою виконання виконавчого документа, а тому суд вважає, що у державного виконавця були відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу згідно пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Статтею 343 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись статтями 118, 119, 234, 240, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на подання скарги на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 при винесенні постанови від 01.02.2018 у виконавчому провадженні №50317980 про повернення виконавчого документа стягувачу ОСОБА_1

Скасувати постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 від 01.02.2018 у виконавчому провадженні №50317980 про повернення виконавчого документа ОСОБА_1

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала складена 22.10.2018.

Суддя ОСОБА_4