РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.10.2018Справа № 910/11492/16

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді - Князькова В. В.,

за участю секретаря судового засідання Бондаренко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ ЦУМ», м. Київ

до відповідача: Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ

про визнання укладеною додаткової угоди, -

За участю представників:

від позивача: Євтушенко В. В.

від відповідача: Глущенко Д. В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ ЦУМ» (далі - ТОВ «СТОЛИЧНИЙ ЦУМ») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) про визнання укладеною додаткової угоди (договору про внесення змін) від 01.06.2016 до договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва № 276 від 25.12.2013 у наступній редакції:

«Пункт 3.1 договору викласти у наступній редакції:

3.1.1. Забудовник сплачує пайовий внесок у сумі, вказаній у п. 2.1 цього договору, за наступним графіком:

- по 100,00 тис. грн (без ПДВ) у строк з січня 2014 року по вересень 2015 року включно щомісячно, але не пізніше 28 числа кожного місяця,

- 5524,98 тис. грн (без ПДВ) до введення об'єкту будівництва в експлуатацію та зарахування витрат забудовника на будівництво інженерних мереж та об'єктів інженерної інфраструктури, передбачених відповідними технічними умовами, на бюджетний рахунок бюджету розвитку спеціального фонду міського бюджету за наступними реквізитами: Одержувач: ГУ ДКСУ у м. Києві; Банк одержувача ГУ ДКСУ у м. Києві; Код банку: 820019; Код ; р/р: 0001; Код доходів: 24170000.

3.1.2. Розрахункова сума пайового внеску, що підлягає сплаті забудовником за договором зменшується на суму кошторисної вартості витрат, понесених забудовником на будівництво інженерних мереж та об'єктів інженерної інфраструктури, передбачених відповідними технічними умовами, у тому числі, але не виключно, інженерних мереж та об'єктів інженерної інфраструктури теплопостачання на суму 2 328,61719 тис. грн; інженерних мереж та об'єктів інженерної інфраструктури електропостачання на суму 31 678,10164 тис. грн; інженерних мереж та об'єктів інженерної інфраструктури водопроводу та каналізації (у тому числі дощової) на суму 873,99572 тис. грн; інженерних мереж та об'єктів інженерної інфраструктури електромереж зовнішнього освітлення на суму 485,34 тис. грн; загалом на суму 43 366,05455 тис. грн.

3.1.3. Виконання обов'язку забудовника зі сплати 5 524,98 тис. грн (без ПДВ з урахуванням коригування на індекс інфляції на дату укладання додаткової угоди) здійснюється виключно за рахунок витрат, понесених забудовником на будівництво інженерних мереж та об'єктів інженерної інфраструктури, передбачених відповідними технічними умовами.

У випадку якщо розмір витрат, понесених забудовником, буде недостатнім для повного виконання обов'язку зі сплати пайового внеску, забудовник зобов'язується до дати введення об'єкту в експлуатацію, перерахувати відповідну недостатню суму грошових коштів (різниця між розміром пайового внеску (з урахуванням коригування на індекс інфляції) та розміром витрат, понесених забудовником, (визначеним у відповідності до положень п. 3.1.2 договору) за реквізитами, зазначеними за текстом договору.

2. Сторонами також узгоджується, що штрафні санкції (штраф, пеня), передбачені умовами договору, застосовуються Департаментом економіки та інвестицій з урахуванням строків виконання зобов'язань, передбачених цією додатковою угодою, незважаючи на дату набуття нею чинності. Сплата штрафних санкцій (штраф, пеня), передбачених умовами договору та нарахованих у відповідності до положень додаткової угоди, також здійснюється забудовником за рахунок витрат, понесених забудовником на будівництво інженерних мереж та об'єктів інженерної інфраструктури, передбачених відповідними технічними умовами (суми, що залишилась після зарахування (сплати) пайового внеску)».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наявність правових підстав, передбачених частиною п'ятою статті 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», для внесення в судовому порядку змін до умов договору пайової участі № 276 від 25.12.2013, укладеного між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ ЦУМ».

За твердженнями позивача, протягом реалізації проекту реконструкції будівлі ЦУМу по вул. Богдана Хмельницького, 2 у місті Києві було отримано від Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло» технічні умови, якими передбачається необхідність здійснення будівництва та реконструкції інженерних мереж та об'єктів інженерної інфраструктури поза межами земельної ділянки забудовника. Як вказує позивач, ним були виконані вимоги технічних умов з залученням підрядних організацій, у зв'язку з чим розмір пайового внеску, який визначений у договорі від 25.12.2013, підлягає зменшенню на суму кошторисної вартості інженерних мереж та об'єктів інженерної інфраструктури, побудованих замовником поза межами його земельної ділянки, а саме на суму 43 366 054, 55 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2016 порушено провадження у справі (суддя Пінчук В. І.).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.08.2016, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2016, позовні вимоги задоволено повністю, визнано укладеною додаткову угоду (договір про внесення змін) від 01.06.2016 до договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва № 276 від 25.12.2013 у редакції позивача, стягнуто з відповідача 1 378,00 грн судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.04.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2016 скасовано, справу № 910/11492/16 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

При новому розгляді справи ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 (суддя Якименко М. М.) провадження у справі вирішено припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2017 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 про припинення провадження у справі, справу № 910/11492/16 направлено до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/2847 від 13.10.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2017 справу № 910/11492/16 передано для розгляду судді Князькову В. В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2017 справу прийнято до провадження новим складом суду, розгляд справи призначено на 08.11.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2017 провадження у справі зупинено до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва після розгляду Верховним Судом касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2017 у даній справі.

Постановою Верховного Суду від 14.03.2018 касаційну скаргу Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2017 залишено без змін.

05.07.2018 матеріали справи № 910/11492/16 були повернуті до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2018 поновлено провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 08.08.2018.

24.07.2018 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому Департамент заперечив проти внесення змін до договору від 25.12.2013 на умовах позивача, посилаючись на недотримання останнім вимог, встановлених Порядком залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва, який затверджений рішенням Київської міської ради від 15.11.2016 № 411/1415. Зокрема, за твердженнями відповідача, позивачем не було надано доказів передачі збудованих інженерних мереж до комунальної власності міста Києва, а також документально не підтверджено вартості таких інженерних мереж.

У підготовчому судовому засіданні 08.08.2018 судом оголошувалась перерва до 12.09.2018, надано сторонам строк для надання додаткових пояснень та доказів по справі.

07.09.2018 відповідач звернувся до суду з додатковими письмовими поясненнями, в яких вказав, що рішення про зарахування вартості будівництва інженерних мереж в рахунок пайової участі приймає постійна комісія Київради з питань бюджету та соціально-економічного розвитку, однак позивач станом на дату подання даного позову (26.06.2016) до відповідної постійної комісії не звертався. Додатково відповідач повідомив суд, що під час даного судового провадження між сторонами було укладено додаткову угоду №1 від 17.10.2016 до договору пайової участі від 25.12.2013 № 276, в якій погоджено остаточну суму пайового внеску.

10.09.2018 позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій повідомлено суд, що 26.12.2016 ТОВ «СТОЛИЧНИЙ ЦУМ» зверталось до Київської міської державної адміністрації з заявою про прийняття збудованих інженерних мереж до комунальної власності, однак до теперішнього часу проекти розпоряджень щодо прийняття об'єктів до комунальної власності не узгоджені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.10.2018.

У судове засідання представник позивача з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засідання проти задоволення позову надав заперечення з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до вимог статті 222 Господарського процесуального кодексу України судом під час розгляду справи здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою.

У судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступні фактичні обставини справи.

25.12.2013 відповідно до рішень Київської міської ради від 30.12.2010 № 573/5385 (зі змінами), від 15.03.2012 № 198/7535 та розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.09.2013 № 1717 між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ ЦУМ» (забудовник) укладено договір № 276 пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору предметом договору є сплата забудовником пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва у зв'язку з реконструкцією будівлі ЦУМу (без зміни функціонального призначення об'єкту) з реставрацією головних фасадів загальною площею 40 957,00 кв. м (в т. ч. площа закладів торгівлі - 22 780,95 кв. м, закладів громадського харчування (ресторанів) - 3 400,00 кв. м, підземного паркінгу - 6 246,95 кв. м, технічних приміщень - 1 702,10 кв. м, місць спільного користування - 6 827,00 кв. м) та знесенням будівлі градирні по вул. Богдана Хмельницького, 2 у Шевченківському районі м. Києва.

Пунктами 1.3, 1.4 Договору передбачено, що розмір пайового внеску згідно з розрахунками 1, 2, 3 та 4 від 20.12.2013 становить 7 624,98 тис. грн. та підлягає уточненню після надання фактичних даних технічної інвентаризації та техніко-економічних показників об'єкту, визначеного в пункті 1.1 цього договору. Дані розрахунки є невід'ємною частиною цього договору. Відповідно до «Порядку…» пайові кошти у зв'язку з будівництвом у складі проекту об'єктів інженерного забезпечення, енергозбереження та енергопостачання:насосних станцій та теплових мереж, бойлерних, котелень, трансформаторних підстанцій, РП, ПС, ГРП, ЛЕП тощо, а саме технічних приміщень площею 1 702,10 кв. м на вул. Богдана Хмельницького, 2, не сплачуються.

Згідно з пунктом 2.2 Договору забудовник зобов'язаний до введення об'єкту, визначеного в пункті 1.1 цього договору, в експлуатацію звернутися до Департаменту економіки та інвестицій для проведення остаточних розрахунків пайового внеску за фактичними техніко-економічними показниками.

За змістом положень 3.1 Договору сторонами узгоджено, що забудовник сплачує пайовий внесок у сумі, вказаній у п. 2.1 цього договору, за наступним графіком:

- по 100,00 тис. грн (без ПДВ) у строк з січня 2014 року по вересень 2015 року включно щомісячно, але не пізніше 28 числа кожного місяця;

- 5 524,98 тис. грн (без ПДВ) до 28.10.2015 включно, але не пізніше введення об'єкту будівництва в експлуатацію на рахунок бюджету розвитку спеціального фонду міського бюджету.

Не пізніше ніж за 10 днів до сплати останньої частки пайового внеску забудовник повинен звернутися до Департаменту економіки та інвестицій із заявою про визначення остаточної суми пайового внеску, скоригованої на індекс інфляції від дати розрахунку (п. 3.2 Договору).

Після визначення додаткової суми пайового внеску, що підлягає сплаті у зв'язку із збільшенням загальної площі чи в інших випадках, передбачених у п. 3.4 цього договору, забудовник укладає з Департаментом економіки та інвестицій додаткову угоду до цього договору, на підставі якої сплачує відповідні додатково визначені кошти (п. 3.5 Договору).

Відповідно до пункту 3.6 Договору після сплати повної суми пайового внеску, визначеної з урахуванням п. 2.1 та п. 3.5 цього Договору, та уточнення розміру пайового внеску після надання забудовником фактичних даних технічної інвентаризації об'єкту та техніко-економічних показників об'єкту, визначеного в пункті 1.1 цього договору, забудовнику видається довідка про сплату пайової участі в порядку та на умовах, визначених цим договором.

У пункті 3.15 Договору визначено, що підтвердженням виконання забудовником зобов'язань за цим договором є надання департаментом економіки та інвестицій забудовнику довідки про сплату пайового внеску.

На виконання умов Договору у період з січня 2014 року по вересень 2015 року ТОВ «СТОЛИЧНИЙ ЦУМ» було сплачено до міського бюджету частину пайового внеску на суму 2 561 814,00 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень № 48 від 24.01.2014, № 154 від 26.02.2014, № 287 від 28.03.2014, № 408 від 28.04.2014, № 503 від 28.05.2014, № 561 від 16.06.2014, № 655 від 18.07.2014, № 768 від 27.08.2014, № 833 від 17.09.2014, № 962 від 27.10.2014, № 1064 від 26.11.2014, № 1176 від 24.12.2014, № 66 від 21.01.2015, № 212 від 27.02.2015, № 323 від 27.03.2015, № 443 від 27.04.2015, № 677 від 19.06.2015, № 865 від 27.07.2015, № 985 від 26.08.2015, № 1099 від 23.09.2015.

Листом від 19.04.2016 вих. № 247 позивач звернувся до відповідача за здійсненням остаточного розрахунку суми пайового внеску за Договором. За результатами розгляду вказаного листа Департамент надав відповідь від 05.05.2016 вих. № 050/08-3770, в якій вказав про необхідність надати додаткові документ на підтвердження інформації щодо коригування об'єкта реконструкції.

01.06.2016 ТОВ «СТОЛИЧНИЙ ЦУМ» звернулось до Департаменту з листом від 01.06.2016 вих. № 341 щодо внесення змін до договору пайової участі №276 від 25.12.2013, в якому позивач, посилаючись на положення частини п'ятої статті 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», висловив пропозицію укласти додаткову угоду до договору з метою приведення його умов у відповідність до фактичних правовідносин.

До вказаного листа позивачем було додано два примірника проекту додаткової угоди від 01.06.2016 до договору пайової участі № 276 від 25.12.2013, за змістом якої розрахункова сума пайового внеску підлягає зменшенню на суму кошторисної вартості витрат, понесених забудовником на будівництво інженерних мереж та об'єктів інженерної інфраструктури, передбачених відповідними технічними умовами, на загальну суму 43 366 054,55 грн.

У відповідь на лист позивача від 01.06.2016, Департамент у листі від 14.06.2016 вих. № 080/18-4844 повідомив ТОВ «СТОЛИЧНИЙ ЦУМ» про неможливість укладення додаткової угоди в редакції позивача та необхідність останньому надати додаткові документи для підготовки Департаментом проекту додаткової угоди до договору пайової участі № 276 від 25.12.2013, а саме:

- про затвердження в установленому порядку (відповідно до категорії складності) коригування проекту реконструкції (наказ, експертний звіт);

- про загальну кошторисну вартість реконструкції (коригування проекту), визначену згідно з абзацом 1 частини 5 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 548) та роз'яснення про обсяги робіт (площ);

- інші документи, що враховують особливості справи (довідки, дозволи, висновки, рішення, розпорядження тощо).

Посилаючись на ухилення відповідача від укладення додаткової угоди до договору пайової участі № 276 від 25.12.2013, у червні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання укладеною відповідної додаткової угоди у його редакції.

В подальшому, після відкриття провадження у даній справі, а саме 17.10.2016 між Департаментом та ТОВ «СТОЛИЧНИЙ ЦУМ» (забудовник) було укладено додаткову угоду № 1 до договору пайової участі № 276 від 25.12.2013.

Також 17.10.2016 Департаментом видано ТОВ «СТОЛИЧНИЙ ЦУМ» довідку про сплату пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва за вих. № 050/08-8584, якою підтверджено, що відповідно до договору пайової участі № 276 від 25.12.2013 та додаткової угоди № 1 від 17.10.2016 забудовник перерахував грошові кошти в сумі 16 617,40798 тис. грн. (в т. ч. додатковий пайовий внесок - 1 707,39398 тис. грн та пеню згідно з п. 4.1.2 договору - 1 784,66 тис. грн) на відповідний бюджетний рахунок.

Розглянувши доводи позивача, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також відповідні заперечення відповідача, господарський суд виходить з наступного.

Щодо нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно з частинами 2, 3 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури населеного пункту. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Відповідно до частин 1, 3 статті 6 вказаного Закону управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

До органів державного архітектурно-будівельного контролю належать, зокрема, виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

На виконання наведених вимог Закону Київською міською радою у рішенні від 30.12.2010 № 573/5385 затверджено Порядок визначення розмірів пайової участі (внесків) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва (додаток 16 до рішення), який був чинним у період спірних правовідносин (далі - Порядок).

Цей Порядок визначає розмір пайової участі (внеску) забудовників (інвесторів) у створенні (розвитку) соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва з урахуванням оцінки соціально-економічного значення проектів будівництва (реконструкції), перепланування, зміни функціонального призначення об'єктів для міста в грошовому виразі (гривнях) без ПДВ у цінах поточного року.

Пайова участь (внесок) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста є внеском, який забудовник (інвестор) має сплатити до бюджету м. Києва без урахування ПДВ. Залучені кошти спрямовуються виключно на фінансування об'єктів соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста, передбачених в Програмі соціально-економічного розвитку міста Києва.

З 01.01.2017 у місті Києві набув чинності Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва, затверджений рішенням Київської міської ради від 15.11.2016 № 411/1415.

Тобто, органам місцевого самоврядування та їх виконавчим органам делеговано право вимоги пайової участі до замовників будівництва у відповідних населених пунктах і частиною першою статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено законодавчу норму про обов'язковість встановлення органом місцевого самоврядування порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідно до норм цього Закону.

Такий порядок, прийнятий та оприлюднений органом місцевого самоврядування, відповідно до норм частини першої статті 144 Конституції України, є обов'язковим до виконання на відповідній території.

Щодо порядку укладення та внесення до змін до договору пайової участі.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини дев'ятої статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Пунктом 4.7 Порядку визначено, що пайовий внесок сплачується на підставі договору між містом (Управлінням) та забудовником (інвестором). Пайовий внесок у грошовій формі сплачується в повній сумі єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається у договорі між Управлінням та забудовником (інвестором). Кінцевий термін сплати пайового внеску встановлюється договором або графіком, визначеним договором, але при будівництві (реконструкції) об'єктів - не пізніше, як через календарний місяць після здачі об'єкта в експлуатацію. Умови сплати пайового внеску визначаються у договорі між Управлінням та забудовником (інвестором).

Позивач як на правову підставу позовних вимог посилається на загальні норми, які визначають порядок укладення та внесення змін до господарських договорів.

Так, відповідно до частини 3 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом (ч. 1 ст. 187 Господарського кодексу України).

За приписами частин 1-4 статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Однак, необґрунтованими є доводи позивача про те, що належною та достатньою підставою для задоволення даного позову є недотримання відповідачем порядку внесення змін до господарського договору, передбаченого у статті 188 Господарського кодексу України, оскільки у даному випадку «інше» передбачено законом та договором.

У спірних правовідносинах підлягають дослідженню та застосуванню судом спеціальні норми Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку та договору пайової участі № 276 від 25.12.2013.

Щодо підстав та порядку зменшення суми пайового внеску на суму кошторисної вартості інженерних мереж та об'єктів інженерної інфраструктури, побудованих замовником поза межами його земельної ділянки.

Частиною п'ятою статті 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що якщо технічними умовами передбачається необхідність будівництва замовником інженерних мереж або об'єктів інженерної інфраструктури (крім мереж, призначених для передачі та розподілу електричної енергії, трубопроводів, призначених для розподілу природного газу, транспортування нафти та природного газу ) поза межами його земельної ділянки, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму їх кошторисної вартості, а такі інженерні мережі та/або об'єкти передаються у комунальну власність.

У разі якщо кошторисна вартість будівництва інженерних мереж та/або об'єктів інженерної інфраструктури (крім мереж, призначених для передачі та розподілу електричної енергії, трубопроводів, призначених для розподілу природного газу, транспортування нафти та природного газу) перевищує розмір пайової участі замовника у розвитку інфраструктури населеного пункту, орган місцевого самоврядування приймає рішення про відшкодування замовнику різниці між здійсненими витратами та розміром пайової участі замовника у розвитку інфраструктури населеного пункту.

У останньому абзаці розділу 1 Порядку передбачено, що при розрахунках обсягів пайової участі забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва у зв'язку з будівництвом об'єктів розрахункова сума пайового внеску зменшується на суму узгоджених з містом фактичних і підтверджених документально витрат (платіжними документи, договорами), понесених забудовником (інвестором) на створення зовнішніх інженерних мереж, транспортних комунікацій та елементів благоустрою загальноміського значення, що не відносяться до проекту будівництва, незалежно від їх місця розташування (дорожньо-транспортні розв'язки, мости тощо), за умови передачі останніх до комунальної власності міста, що підтверджується відповідними документами.

Аналогічні положення містить також пункт 5 Порядку.

Згідно з пунктом 7.3 Порядку рішення щодо зарахування витрат забудовників (інвесторів) на створення зовнішніх інженерних мереж, які прийняті до комунальної власності територіальної громади м. Києва відповідними розпорядчими документами, в рахунок сплати пайового внеску та щодо відстрочення (перенесення) термінів сплати пайового внеску по укладених договорах приймає постійна комісія Київради з питань бюджету та соціально-економічного розвитку за поданням Головного управління економіки та інвестицій на підставі заяви забудовника (інвестора) із зазначенням суми, терміну відстрочення та причин неможливості сплати, які є підставою для відстрочення платежу, що підтверджується відповідними документами.

У пункті 4.8 Порядку передбачено, що у разі сплати забудовником (інвестором) пайового внеску, розрахованого з урахуванням витрат на будівництво об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури, що збудовані відповідно до технічних вимог міських інженерних служб, довідка про повну сплату пайового внеску видається Управлінням забудовнику (інвестору) після надання документів, що підтверджують передачу об'єктів у комунальну власність міста, та проведення, в разі необхідності, остаточних розрахунків.

Враховуючи наведене, обов'язковими умовами застосування частини п'ятої статті 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та відповідних положень Порядку, на які посилається позивача, та зменшення розрахункової суми пайового внеску є:

- узгодження з містом фактичних і підтверджених документально витрат (платіжними документи, договорами), понесених забудовником (інвестором) на створення зовнішніх інженерних мереж, транспортних комунікацій та елементів благоустрою загальноміського значення, що не відносяться до проекту будівництва;

- передача останніх до комунальної власності міста, що підтверджується відповідними документами;

- звернення забудовника (інвестора) з заявою до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо зарахування погоджених витрат на створення зовнішніх інженерних мереж, які прийняті до комунальної власності територіальної громади м. Києва відповідними розпорядчими документами, в рахунок сплати пайового внеску;

- прийняття постійною комісією Київради з питань бюджету та соціально-економічного розвитку за поданням Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) рішення щодо зарахування витрат забудовників (інвесторів) на створення зовнішніх інженерних мереж, які прийняті до комунальної власності територіальної громади м. Києва відповідними розпорядчими документами, в рахунок сплати пайового внеску.

Отже, за умови будівництва нових інженерних мереж та передачі таких мереж до комунальної власності міста Києва, документи, які підтверджують зазначені дії передаються на розгляд постійної комісії Київради з питань бюджету та соціально-економічного розвитку, яка приймає рішення про зарахування вартості будівництва інженерних мереж у рахунок пайової участі.

При цьому, у пункті 10.2 Договору передбачено, що проекти додаткових угод готує Департамент економіки та інвестицій та надсилає забудовнику листом у двох примірниках, підписаних директором Департаменту економіки та інвестицій або уповноваженою ним особою без відбитку печатки.

Відтак, обґрунтованими є твердження відповідача, що у спірних правовідносинах проект додаткової угоди до договору пайової участі, умови якої передбачають зменшення суми пайового внеску на суму витрат забудовника (інвестора) на створення зовнішніх інженерних мереж, які прийняті до комунальної власності територіальної громади м. Києва, готується саме Департаментом за умови дотримання забудовником вимог Закону та Порядку, викладених вище.

Вищий господарський суд України за наслідками касаційного перегляду даної справи в постанові від 20.04.2017 вказав, що при вирішенні спору судами попередніх інстанцій не досліджувалось питання узгодження з містом фактичних і підтверджених документально витрат (платіжними документами, договорами), необхідність таких витрат, понесених забудовником (інвестором) на створення зовнішніх інженерних мереж, транспортних комунікацій та елементів благоустрою загальноміського значення, що не відносяться до проекту будівництва, та передачі останніх до комунальної власності міста, їх фактичну вартість. Судами також не надано належної правової оцінки обставинам будівництва інженерних мереж та/або об'єктів інженерної інфраструктури поза межами земельної ділянки, як того вимагає абзац 1 частини 5 статті 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», не досліджено зміст Технічних умов, на які посилається позивач, не визначено суть, вид, обсяг передбачених ними робіт та не з'ясовано чи відповідають визначені цими Технічними умовами та фактично виконані позивачем роботи передбаченим ч. 5 ст. 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» критеріям, чи стосуються підключення об'єкта будівництва до існуючих інженерних мереж.

На виконання зазначених вказівок суду касаційної інстанції, керуючись пунктом 5 частини першої статті 182 Господарського процесуального кодексу України, у підготовчому судовому засіданні 08.08.2018 господарським судом роз'яснено учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування у справі, та які докази мають бути подані до суду.

За наслідками нового розгляду справи господарським судом було з'ясовано, що матеріали справи містять технічне рішення № 43/9/3299 від 25.10.2013 щодо проекту теплопостачання та технічні умови № 31/9/4728 від 07.02.2012 на підключення об'єкта до теплових мереж та технічні умови № 3283 від 28.02.2012 на приєднання об'єкта до електричних мереж, видані Публічним акціонерним товариством «Київенерго»; технічні умови № 7995 від 20.04.2015 на водопостачання об'єкта, технічні умови № 8021 від 20.04.2015 на каналізування об'єкта, технічні умови № 259 від 08.10.2014 на каналізування об'єкта, видані Публічним акціонерним товариством «Київводоканал»; технічні умови № 31-10-14 від 25.03.2014 на підключення до мережі дощової каналізації та влаштування автопід'їзду, видані Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); технічні умови № 16-1п від 05.03.2015 на проектування електромереж зовнішнього освітлення, видані Комунальним підприємством електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло».

За розрахунками позивача, вартість інженерних мереж та об'єктів інженерної інфраструктури теплопостачання становить 2 328 617,19 грн з ПДВ, вартість інженерних мереж та об'єктів інженерної інфраструктури електропостачання - 31 678 101,64 грн з ПДВ, вартість інженерних мереж та об'єктів інженерної інфраструктури водопроводу та каналізації (у тому числі дощової) - 8 873 995,72 грн з ПДВ, вартість інженерних мереж та об'єктів інженерної інфраструктури електромереж зовнішнього освітлення - 485 340,00 грн, а всього - 43 366 054,55 грн.

На підтвердження розрахунку понесених витрат на суму 43 366 054,55 грн. позивач надав суду копії договорів підряду, довідок про кошторисну вартість мереж та об'єктів, договорів на виконання проектно-вишукувальних робіт та кошторисів до них, актів здачі приймання виконаних робіт, а також технічних умов.

Разом з цим необхідною умовою зменшення розрахункової суми пайового внеску є не лише отримання відповідних технічних умов, а й їх належне виконання та узгодження з містом фактичних і підтверджених документально витрат (платіжними документи, договорами), понесених забудовником.

Зокрема, пунктом 26.3 технічних умов № 31/9/4728 на підключення об'єкта до теплових мереж визначено, що при необхідності винести існуючі мережі з-під плями забудови, напрямок, діаметр та обсяг робіт по винесенню та перекладанню теплових мереж слід попередньо погодити з СПР філіалу «Теплові мережі» ПАТ «Київенерго» та ТРМ-1, одержати дозвіл Київської міської ради на списання майна, яке згідно з проектом буде підлягати демонтажу та звернутися до КМДА з питань передачі новозбудованого майна інженерних мереж до комунальної власності міста.

Відповідно до висновку перевірки інженерних мереж, які знаходяться поза межами земельної ділянки, від 16.12.2016 № 070-01/813 підтверджено обсяги та вартість виконаних будівельно-монтажних робіт з перекладання тепломереж на суму 1 609 989,60 грн. в той час як позивач наполягає на зменшенні розміру пайової участі на вартість теплових мереж у сумі 2 328 617,19 грн.

Як було встановлено судом, у листі від 14.06.2016 вих. № 080/18-4844 відповідач повідомляв позивача про необхідність надати додаткові документи для підготовки Департаментом проекту додаткової угоди до договору пайової участі № 276 від 25.12.2013, а саме: про затвердження в установленому порядку (відповідно до категорії складності) коригування проекту реконструкції (наказ, експертний звіт); про загальну кошторисну вартість реконструкції (коригування проекту), визначену згідно з абзацом 1 частини 5 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 548) та роз'яснення про обсяги робіт (площ); інші документи, що враховують особливості справи (довідки, дозволи, висновки, рішення, розпорядження тощо).

Матеріали справи не містять доказів задоволення позивачем вимог Департаменту щодо надання додаткових документів у відповідь на лист від 14.06.2016 вих. № 080/18-4844 або оскарження у встановленому порядку таких вимог. Натомість, як вбачається з матеріалів справи, 21.06.2016 позивач звернувся до суду з даним позовом.

Після відкриття провадження у даній справі, згідно з листом від 06.07.2016 вих. № 424 позивачем було направлено відповідачу копію техніко-економічних показників коригування проекту «Реконструкція будівлі ЦУМу (без зміни функціонального призначення) з реставрацією головних фасадів та знесенням градирні по вул. Богдана Хмельницького, 2 у Шевченківському районі м. Києва» та копію витягу (експлікації) з технічного паспорту на будівлю.

За результатами розгляду вказаного звернення Департамент у листі від 26.07.2016 вих. № 080/08-6199 повторно вказав на необхідність надання забудовником додаткових документів згідно з переліком.

Також судом встановлено, що на момент вирішення спору, всупереч вимогам Порядку та частини п'ятої статті 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідні збудовані інженерні мережі та об'єкти не були передані у комунальну власність міста Києва.

Згідно з пунктом 3.1 рішення Київської міської ради від 15.12.2011 № 844/7080 «Про впорядкування прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва житлового фонду, гуртожитків, інженерних мереж та об'єктів соціальної інфраструктури» (зі змінами, внесеними згідно з рішенням Київської міської ради від 22.05.2013 № 389/9446) доручено виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) за погодженням з постійною комісією Київської міської ради з питань власності вирішувати питання, пов'язані із зарахуванням, прийняттям та передачею суб'єктам господарювання у володіння та користування об'єктів, зазначених у пункті 1 цього рішення, на умовах, визначених відповідними угодами, а також питання, пов'язані із зарахуванням майна до комунальної власності територіальної громади міста Києва, закріпленням майна комунальної власності територіальної громади міста Києва на праві господарського відання та оперативного управління за суб'єктами господарювання комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Як вказує позивач, 26.12.2016 (після відкриття провадження у даній справі) ТОВ «СТОЛИЧНИЙ ЦУМ» було подано до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) лист від 23.12.2016 вих. № 712 щодо прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва новозбудованих інженерних мереж.

Матеріали справи не містять документів, з яких би вбачались результати розгляду вказаного листа забудовника.

Одночасно з цим, господарський суд з приводу доводів позивача про бездіяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у вирішенні даного питання зазначає, що забудовник, який вважає, що рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади чи органу місцевого самоврядування порушено його права, не позбавлений права та можливості оскаржити до суду відповідні рішення, дії чи бездіяльність.

Отже, підставою для зарахування вартості інженерних мереж або об'єктів інженерної та транспортної інфраструктури на зменшення пайової участі є розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про прийняття відповідних об'єктів інженерної та транспортної інфраструктури до комунальної власності територіальної громади міста Києва. Однак, таке розпорядження виконавчим органом місцевого самоврядування щодо збудованих позивачем інженерних мереж не приймалось.

Відповідачем повідомлено суд, що, всупереч п. 7.3 Порядку, постійною комісією Київради з питань бюджету та соціально-економічного розвитку не приймалось рішення щодо зарахування витрат забудовників (інвесторів) на створення зовнішніх інженерних мереж, які прийняті до комунальної власності територіальної громади м. Києва відповідними розпорядчими документами, в рахунок сплати пайового внеску.

Враховуючи наведене вище, господарським судом було встановлено, що на момент звернення до суду з даним позовом позивачем не було виконано вимоги Порядку та частини п'ятої статті 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у зв'язку з чим відсутні правові підставі для укладення в судовому порядку додаткової угоди до договору пайової участі № 276 від 25.12.2013 в редакції позивача.

Окрім того, судом враховані фактичні обставини, які склались у період після відкриття провадження у даній справі, а саме встановлено, що 17.10.2016 ТОВ «СТОЛИЧНИЙ ЦУМ» звернулось до Департаменту з заявою від 17.10.2016 вих. № 594 про реєстрацію підписаних забудовником примірників додаткової угоди № 1 до договору пайової участі № 276 від 25.12.2013. У заяві підтверджено позивачем, що товариство зі змістом угоди ознайомлено, заперечень та доповнень не має.

Зі змісту укладеної сторонами додаткової угоди № 1 від 17.10.2016 вбачається, що станом на 07.10.2016 забудовником перераховано пайові кошти в сумі 2 735,284 тис. грн, та встановлено, що заборгованість по сплаті пайового внеску відповідно до розрахунку 1 від 07.10.2016 становить 12 174,73 тис. грн (без ПДВ). У зв'язку з наданням даних технічної інвентаризації об'єкту, внесено зміни до пунктів 3.1, 3.2 Договору в частині визначення технічних характеристик об'єкту будівництва.

За змістом пунктів 3, 4 додаткової угоди № 1 від 07.10.2016 додатковий пайовий внесок згідно з розрахунками 2, 3, 4 та 5 від 07.10.2016 складає 1 707,39398 тис. грн (без ПДВ). Забудовник зобов'язується перерахувати заборгованість у сумі 12 174,73 тис. грн (без ПДВ) та додатковий пайовий внесок у сумі 1 707,393 98 тис. грн (без ПДВ) у строк до 04.11.2016 включно на відповідний бюджетний рахунок.

Згідно з довідкою про надходження коштів, складеною Департаментом, за період з 01.01.2013 по 13.10.2016 ТОВ «СТОЛИЧНИЙ ЦУМ» було сплачено пайові внески в сумі 16 617 407,98 грн.

17.10.2016 Департаментом видано ТОВ «СТОЛИЧНИЙ ЦУМ» довідку про сплату пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва за вих. № 050/08-8584, якою підтверджено, що відповідно до договору пайової участі № 276 від 25.12.2013 та додаткової угоди № 1 від 17.10.2016 забудовник перерахував грошові кошти в сумі 16 617,40798 тис. грн. (в т. ч. додатковий пайовий внесок - 1 707,39398 тис. грн та пеню згідно з п. 4.1.2 договору - 1 784,66 тис. грн) на відповідний бюджетний рахунок.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За загальним правилом зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (стаття 598 Цивільного кодексу України, стаття 202 Господарського кодексу України). Перелік цих підстав наведено у статтях 599 - 601, 604 - 609 Цивільного кодексу України.

Згідно з п. п. 7.2.1 п. 7.2 Договору договір припиняється виконанням - з дати надходження останнього платежу з урахуванням п. 4.1 цього договору та, в разі необхідності, коригування відповідно до фактичних витрат на будівництво (реконструкцію) об'єкту, зазначеного в п. 1.1 даного договору.

Відповідно до абзацу 2 пункту 4.8 Порядку у разі сплати забудовником (інвестором) пайового внеску частинами відповідно до графіка, що встановлюється договором про сплату пайового внеску, довідка, підписана Управлінням, про одержання пайових коштів забудовника (інвестора) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста видається після остаточного розрахунку, відповідно до умов укладеного договору.

Наразі судом встановлено, що забудовник у повному обсязі виконав свої зобов'язання щодо пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва та сплатив штрафні санкції відповідно до пункту 4.1 договору, про що останнім отримано довідку Департаменту про сплату пайової участі від 17.10.2016 вих. № 050/08-8584.

Відтак, в силу п. п. 7.2.1 п. 7.2 Договору не вбачається правових підстав для внесення змін до договору, який вважається припиненим внаслідок виконання його сторонами.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч наведеним процесуальним нормам, позивачем при зверненні до суду з даним позовом не було доведено наявності передбачених законом підстав для визнання укладеною додаткової угоди до договору пайової участі № 276 від 25.12.2013, укладеного між позивачем і відповідачем, оскільки не надано суду належних та достатніх доказів дотримання ним як забудовником вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку визначення розмірів пайової участі (внесків) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва (додаток 16 до рішення), затвердженого рішенням Київської міської ради від 30.12.2010 № 573/5385.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також враховуючи факт укладення сторонами додаткової угоди № 1 від 17.10.2016 та повне виконання забудовником умов договору № 276 від 25.12.2013, повно та всебічно оцінивши письмові пояснення учасників судового процесу та наявні у справі докази, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ ЦУМ» до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання укладеною додаткової угоди (договору про внесення змін) від 01.06.2016 до договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва №276 від 25.12.2013 є необґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню не підлягають.

При здійсненні розподілу судових витрат судом враховано наступне.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, покладається на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін.

Отже, приймаючи до уваги висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір в сумі 1 378,00 грн, сплачений ТОВ «СТОЛИЧНИЙ ЦУМ» за розгляд справи судом першої інстанції, залишається за позивачем.

Також при новому розгляді справи підлягає розподілу судовий збір, який був сплачений учасниками справи за подання апеляційної та/або касаційної скарги/скарг, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Матеріали справи свідчать, що за подання апеляційної скарги на рішення суду від 11.08.2016 відповідач сплатив судовий збір в сумі 1 515,80 грн, за подання касаційної скарги - 1 653,60 грн, а всього - 3 169,40 грн.

Позивач, в свою чергу, сплатив судовий збір в сумі 1 600,00 грн за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.07.2016, яку було задоволено апеляційним судом.

Відповідно до частини 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 596,40 грн (3 169,40 грн - 1 600,00 грн = 1 596,40 грн).

Судовий збір в сумі 1 600,00 грн за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2017, яку залишено Верховним Судом без задоволення, залишається за відповідачем.

Керуючись ст. ст. 129, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ ЦУМ» до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання укладеною додаткової угоди (договору про внесення змін) від 01.06.2016 до договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва №276 від 25.12.2013 - відмовити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ ЦУМ» (04070, м. Київ, вул. Фролівська, буд. 9-11; ідентифікаційний код 37254825) на користь Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код 04633423) судовий збір в розмірі 1 569 (одна тисяча п'ятсот шістдесят дев'ять) грн 40 коп.

3. Залишити за позивачем судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, в сумі 1 378,00 грн.

4. Залишити за відповідачем судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, в сумі 1 600,00 грн.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.10.2018.

Суддя В.В. Князьков