ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2018 Справа №914/1546/18

Господарський суд Львівської області в складі судді Бортник О.Ю., за участі секретаря судового засідання Винника В.М., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом : Львівського комунального підприємства Шляхово-ремонтне підприємство Залізничного району, м.Львів

до відповідача : Товариства з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма Західтрансбуд, м.Львів

про стягнення 3305,28 грн.

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_1 представник,

від відповідача ОСОБА_2 представник.

Суть спору: Львівське комунальне підприємство Шляхово-ремонтне підприємство Залізничного району, м.Львів звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма Західтрансбуд, м.Львів про стягнення 3305,28 грн., з яких: основного боргу 2750,00 грн., інфляційних нарахувань 423,50 грн., 3% річних 131,78 грн. Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем умов Договору № 51 від 19.12.2016р., а також нормами ст.ст.526, 530, 610, 612, 625 ЦК України та ст.193 ГК України.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.08.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до розгляду в засіданні на 01.10.2018р. В судовому засіданні 01.10.2018р. судом оголошувалась перерва до 16.10.2018р., про що повідомлено учасників процесу протокольною ухвалою суду.

В продовжене після перерви судове засідання представник позивача з»явився, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання з»явився, однак доказів, які спростовують позовні вимоги або свідчать про добровільне погашення заборгованості суду не подав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1 ст.837 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Згідно ч. 5 ст. 626 ЦК України, договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

19 грудня 2016 р. між позивачем та відповідачем укладено Договір № 51. За цим договором позивач зобов»язувався виконати роботи на об»єктах відповідача, а відповідач зобов»язувався прийнятти роботи та оплатити їх.

Відповідно до п.п. 1.1, 2.1., 2.2., 3.1., 4.1. Договору предметом договору є надання механізованих послуг. Закінчені роботи приймаються відповідачем і здаються позивачем по ОСОБА_3 виконаних робіт, що підписується представниками уповноважених сторін. Оплата проводиться за виконані роботи у 5 банківських днів від дня підписання ОСОБА_3 виконаних робіт. Договір починає діяти з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2016р. Відповідач зобов»язувався своєчасно здійснювати оплату в строки, зазначені в цьому Договорі.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме: ОСОБА_3 № 184 приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2016р. та довідки про вартість виконаних підрядних робіт 184 за грудень 2016 позивачем надано відповідачу механізованих послуг на суму 2750,00грн. ОСОБА_3 № 184 приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2016р. та довідка про вартість виконаних підрядних робіт 184 за грудень 2016 підписані та скріплені круглими печатками сторін без зауважень.

Враховуючи те, що відповідачем оплата виконаних робіт, у строки, встановлені договором, здійснена не була, позивач звернувся до відповідача з претензією № 2 від 22.03.2018р. № 109/03 та рахунком на оплату № 34 від 23.03.2018р. У цій претензії позивач просив відповідача сплатити заборгованість за надані механізовані послуги в розмірі 2750,00грн. У відповідь на претензію № 2 відповідачем скеровано позивачу клопотання від 10.04.2018р. № 59-Ю. про відстрочку оплати заборгованості в сумі 2750грн. до 01.06.2018р.

Станом на момент прийняття рішення у справі, у матеріалах справи відсутні та відповідачем у справі не подано суду доказів, які б спростували позові вимоги або свідчили про добровільне погашення ним боргу. А тому, заявлені позивачем до стягнення з відповідача 2750грн. основного боргу обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Заявлені позивачем до стягнення з відповідача 423,50грн. інфляційні за період з лютого 2017р. по липень 2018р. обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Здійснивши обрахунок заявлених позивачем до стягнення з відповідача 3% річних, суд дійшов висновку, що обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення є позовні вимоги в частині 131,55грн. 3% річних за період з 11.01.2017р. по 15.08.2018р. включно. Решта заявлених до стягнення 3% річних задоволенню не підлягають, у зв»язку з допущеними позивачем помилками при їх обрахунку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2,3,13, 74,76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 238, 240, 241, 242, 247-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Львівського комунального підприємства Шляхово-ремонтне підприємство Залізничного району (79018, м.Львів, вул.Стороженка, 11, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма Західтрансбуд (79044, м.Львів, вул.Мельника, 8, ) задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма Західтрансбуд (79044, м.Львів, вул.Мельника, 8, ) на користь Львівського комунального підприємства Шляхово-ремонтне підприємство Залізничного району (79018, м.Львів, вул.Стороженка, 11, ) 2750грн. боргу, 423,50грн. інфляційних нарахувань, 131,55грн. 3% річних та 1761,88грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

2.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.10.2018р.

Суддя Бортник О.Ю.