ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2018 р. Справа № 911/1602/18

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В. за участі секретаря судового засідання Куракси Ю.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Київській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Росава Агро"

про визнання недійсним договору оренди землі

За участю представників:

від позивача: Чурпіта Ю.М. (дов. № 212 від 19.12.2017);

від відповідача: Токар А.В. (дов. № 17 від 31.08.2018);

від третьої особи: Миндришора О.Д. (дов. № 8 від 22.05.2017).

Обставини справи:

Головне управління Держгеокадастру у Київській області (далі - позивач) звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" (далі - відповідач) з позовом про визнання недійсним договору оренди землі від 28.09.2015, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" та Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області та скасування запису про інше речове право (право оренди земельної ділянки) № 13193344 від 02.02.2016 між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" у Державному реєстрі речового права на нерухоме майно.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що невідомими особами було виготовлено документи, візуально схожі на накази Головного управління про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність (оренду), а також договори оренди земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Київської області 27.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/1602/18 та призначено підготовче засідання на 14.09.2018 за правилами загального позовного провадження.

11.09.2018 до канцелярії господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов відзив на позов (вх. № 18722/18 від 11.09.2018), згідно якого останній визнав позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказаний відзив прийнято судом.

25.09.2018 до канцелярії господарського суду Київської області від третьої особи надійшли пояснення по суті позовних вимог (вх. № 19779/18 від 25.09.2018), згідно яких останній погодився з запереченнями проти позову, викладеними у відзиві відповідача та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.09.2018 залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Росава Агро» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, розгляд справи в порядку загального позовного провадження відкладено на 28.09.2018.

19.09.2018 до канцелярії господарського суду Київської області від позивача надійшли пояснення по справі (вх. № 19280/18 від 19.09.2018), згідно яких останній заперечив проти тверджень відповідача про те, що договір чинний та належним чином оформлений.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.09.2018 закрито підготовче провадження у справі № 911/1602/18, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 05.10.2018.

У судовому засіданні 05.10.2018 представник позивача підтримав задоволення позовних вимог у повному обсязі, представники відповідача та третьої особи заперечили проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши промову (заключне слово) представників позивача, відповідача та третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідач відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 14.05.2012, укладеного з Приватним акціонерним товариства «Науково-виробнича фірма «Урожай» отримав у власність нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: Київська область, Миронівський район, с. Росава, вул. Бібліотечна, 23, а саме: свинарник № 1 загальною площею 1623,8 кв.м., свинарник № 2 загальною площею 1573,3 кв.м.; вагову загальною площею 13,4 кв.м.; свинарник № 3 загальною площею 732,6 кв.м.; свинарник № 4 загальною площею 1543,8 кв.м.; свинарник № 5 загальною площею 1387,4 кв.м.; свинарник № 6 загальною площею 1543,8 кв.м.; свинарник № 7 загальною площею 1088,2 кв.м.; кормоцех загальною площею 439,1 кв.м.; будинок тваринника (адміністративна будівля) загальною площею 224,5 кв.м.

Вказані об'єкти розташовані на земельній ділянці загальною площею 5,9855 га, кадастровий номер :04:211:0018 (цільове призначення - для іншого сільськогосподарського призначення: господарські будівлі та двори), яка знаходиться за межами населеного пункту на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області.

Наказом Головного Управління Держземагенства у Київській області № 105396/15-14-сг від 14.07.2015 надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 5,9854 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного виробництва, із земель сільськогосподарського призначення державної власності.

На підставі договору на розробку технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки № 69/03/09-15 від 03.09.2015 розроблено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що надається в оренду ТОВ «Миронівський агрокомплекс» загальною площею 5,9854 га (об'єкт оцінки) кадастровий номер :04:211:0018.

28.09.2015 між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (далі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" (Орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець зобов'язався надати в строкове платне користування земельну ділянку для іншого сільськогосподарського призначення (господарські будівлі та двори), загальною площею 5,985 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області.

Згідно п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка кадастровий номер :04:211:0018, площею 5,9855 га для іншого сільськогосподарського призначення (господарські будівлі та двори). Форма власності - державна. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 5 396 525,38 грн. На земельній ділянці розміщені об'єкти нерухомого майна.

Відповідно до п. 6 договір укладено на 21 рік. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктами 13, 14 договору визначено, що земельна ділянка передається в оренду для іншого сільськогосподарського призначення (сільськогосподарські будівлі та двори). Цільове призначення земельної ділянки (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель) - землі сільськогосподарського призначення, для іншого сільськогосподарського призначення (господарські будівлі та двори).

На підставі акту приймання-передачі об'єкта оренди від 28.09.2018 позивач передав відповідачу у користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 5,9855 га, яка знаходиться на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області.

Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-018 від 30.03.2018 за відповідачем зареєстровано право оренди на 21 рік.

Предметом позову є вимоги про визнання недійсним договору оренди землі від 28.09.2015, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" та Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області та скасування запису про інше речове право (право оренди земельної ділянки) № 13193344 від 02.02.2016 між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" у Державному реєстрі речового права на нерухоме майно.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 792 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

У разі якщо договором оренди землі передбачено здійснення заходів, спрямованих на охорону та поліпшення об'єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи.

Договір оренди може передбачати надання в оренду декількох земельних ділянок, що перебувають у власності одного орендодавця (а щодо земель державної та комунальної власності - земельних ділянок, що перебувають у розпорядженні одного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов'язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Частиною першої статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними № 11 від 29.05.2013 правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом.

Суд встановив, що договір оренди землі від 28.09.2015 був вчинений у письмовій формі; сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, в тому числі щодо предмету та строку дії договору.

У відповідності до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем, належними та допустимими доказами, у розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України, не доведено суду існування підстав, передбачених ст. 203 ЦК України, необхідних для визнання недійсним договору оренди землі від 28.09.2015, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" та Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області.

Доводи позивача щодо підробки наказу, на підставі якого було укладено спірний договір оренди земельної ділянки, не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи.

Зокрема, на спірному договорі наявна печатка Головного управління Держгеокадастру у Київській області, доказів на підтвердження викрадення чи підробки вказаної печатки позивачем суду не надано.

Доводи позивача відносно того, що станом на момент укладення договору оренди землі від 28.09.2015, ОСОБА_4, підписант договору, був звільнений з посади першого заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Київській області, а відтак не міг підписати даний договір, оцінюються судом критично з огляду на те, що у договорі оренди землі ОСОБА_5 вказаний як виконуючий обов'язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Київській області.

Усі інші твердження та заперечення сторін не спростовують вищевикладених висновків суду.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору оренди землі від 28.09.2015, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" та Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області.

Також позивачем заявлено вимогу про скасування запису про інше речове право (право оренди земельної ділянки) № 13193344 від 02.02.2016 між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" у Державному реєстрі речового права на нерухоме майно.

Враховуючи те, що позовна вимога про скасування запису про інше речове право (право оренди земельної ділянки) № 13193344 від 02.02.2016 між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" у Державному реєстрі речового права на нерухоме майно є похідною від основної вимоги про визнання недійсним договору оренди землі від 28.09.2015, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" та Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області та відмову у її задоволенні, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про скасування запису про інше речове право (право оренди земельної ділянки) № 13193344 від 02.02.2016 між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" у Державному реєстрі речового права на нерухоме майно.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-239, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову Головного управління Держгеокадастру у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Росава Агро" про визнання недійсним договору оренди землі відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 11.10.2018.

Суддя П.В.Горбасенко