РІШЕННЯ

12 жовтня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/339/18

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стопника С.Г.

за участю секретаря судового засідання Касюдик О.О.

Розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна", вул.Б.Хмельницького, 43, с. Крупець, Славутський район, Хмельницька область, 30068

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОБІЗНЕС", с. Токи, Підволочиський район, Тернопільська область, 47823

про стягнення 3% річних в сумі 1105 грн 96 коп. та 12743 грн 94 коп. пені.

За участю представників:

Позивача: не з'явився

Відповідача: ОСОБА_2 - довіреність №б/н від 15.12.2017

В порядку ст.222 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) судом здійснювалося фіксування судового засідання (звукозапис) за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".

В судовому засіданні 12.10.2018 року, відповідно до ст.240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна", с.Крупець, Славутський район, Хмельницька область, звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОБІЗНЕС", с. Токи, Підволочиський район, Тернопільська область, про стягнення 3% річних в сумі 1105 грн 96 коп та 12743 грн 94 коп. пені.

В обгрунтування заявленого позову позивач вказує на те, що відповідач неналежним чином виконав взяті на себе зобовязання згідно укладеного Договору купівлі-продажу № від 06.06.2018 року, а саме несвоєчасно розрахувався за поставлений товар за видатковою накладною № від 15.06.2018 на суму 231996,82 грн, у звязку з чим просить стягнути з ТОВ "АГРОБІЗНЕС" 1105 грн 96 коп. 3% річних, нарахованих за період з 18.06.2018 по 14.08.2018, а також 12743 грн 94 коп. пені, нарахованої за період з 18.06.2018 по 14.08.2018 в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення.

Ухвалою суду від 03.09.2018 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 28.09.2018 на 10:00 год з повідомленням сторін. Також, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст.ст.165, 251 ГПК України - протягом 15 днів з дня вручення ухвали, але не пізніше 21.09.2018; позивачу - встановлено строк для подання відповіді на відзив - 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 28.09.2018.

В подальшому, розгляд справи судом відкладався на 05.10.2018 на 10:00 год та на 12.10.2018 на 9:30 год для надання можливості позивачу подати відповідь на відзив.

В судове засідання 12.10.2018 представник позивача не з'явився, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідь на відзив від позивача не надходив.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила з підстав, викладених у поданому відзиві на позов (вх.№17025 від 12.09.2018). Зокрема, зазначила про безпідставність нарахування позивачем пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, тоді як укладеним між сторонами договором передбачено застосування пені в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Щодо розміру нарахованої та заявленої до стягнення суми 3% річних представник не заперечила. Крім того, в судовому засіданні представником відповідача додатково долучено до матеріалів справи докази повторного направлення на адресу позивача відзиву на позов, та його отримання останнім 08.10.2018.

Враховуючи, що: - дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, особливістю якого є те, що суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також додатково заслуховує їх усні пояснення; - сторін про дату, час та місце проведення судових засідань 05.10.2018 та 12.10.2018 судом повідомлялось завчасно шляхом направлення відповідних ухвал; - явка в судове засідання представників сторін обовязковою не визнавалась; - позивач мав можливість для викладення і подання суду своїх заперечень на відзив, як і інших заяв процесуального характеру; - доказів у справі є достатньо для вирішення спору по суті, а тому суд визнає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України зобов'язання можуть виникати, зокрема, з договорів, інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта.

Згідно п.1 ст.193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

- 06 червня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агробізнес" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу №, згідно п.1.1 якого Продавець зобовязався відповідно до умов даного Договору передати у власність Покупцю зерно пшениці м'якої 3 класу в кількості 55 тонн згідно замовлень, рахунків та накладних, а Покупець зобовязався прийняти Товар і оплатити його на умовах установлених даним Договором.

Пунктом 3.6 Договору передбачено, що Товар вважається переданим Продавцем, і прийнятим Покупцем, з моменту його передачі Покупцю, що підтверджується видатковими накладними.

Датою поставки (передачі у власність) Товару вважається дата, що вказана у складських документах, видатковій накладній або акті приймання-передачі Товару (п.3.7 Договору).

Відповідно до п.4.1 Договору розрахунки за Товар здійснюються у національній валюті України гривні, шляхом перерахування Покупцем грошової суми протягом трьох календарних днів з моменту отримання Товару, визначеного в п.3.6 Договору.

За порушення Покупцем п.4.1 даного Договору, Покупець зобовязується сплатити на користь Продавця пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення (п. 5.3 Договору).

Пунктом 6.2 Договору визначено, що строк його дії починається з моменту підписання та діє до 31 грудня 2018 року, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобовязань по Договору.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У випадку, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає з договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов вищевказаного Договору, позивачем згідно видаткової накладної № від 15.06.2018 поставлено відповідачу товар (пшениця м'яка 3 класу, 2017 року врожаю в кількості 45,94 тонн) на суму 231996,82 грн.

Вказана накладна підписана представниками сторін без заперечень та скріплена відтисками їх печаток; факт поставки відповідачем не заперечується.

Відповідно до п.4.1 укладеного сторонами Договору № від 06.06.2018, відповідач зобовязаний був провести оплату товару протягом трьох календарних днів з дня його отримання, тобто кінцевий термін оплати - 18.06.2018.

Поряд з цим, відповідач свого обовязку щодо оплати вартості отриманого товару у встановлений п.4.1 Договору строк, не виконав, оплативши за останній 15.08.2018, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повідомлення ПАТ "Креді ОСОБА_3", та визнається відповідачем.

Згідно ч.2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст.610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку із непроведенням відповідачем своєчасного розрахунку за отриманий товар, позивачем заявлено до стягнення 1105 грн 96 коп. 3% річних, нарахованих за період з 18.06.2018 по 14.08.2018, а також 12743 грн 94 коп. пені, нарахованої за період з 18.06.2018 по 14.08.2018 в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до розяснень, викладених у пункті 1.12 Постанови пленуму Вищого господарського суду України 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми трьох процентів річних (за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга: Закон для всіх") за вказаний позивачем період їх нарахування, суд визнає правомірними та такими, що підлягають до задоволення 1086,89 грн 3% річних, нарахованих за період з 19.06.2018 по 14.08.2018 року.

В частині стягнення нарахованих позивачем 19,07 грн 3% річних (за 18.06.2018) в позові слід відмовити як необгрунтовано заявлених, оскільки прострочення платежу мало місце з 19.06.2018 року.

Щодо заявленої до стягнення пені, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею визнається неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Розмір штрафних санкцій, відповідно до частини 4 ст.231 ГК України, встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

В даному випадку, в п.5.3 Договору купівлі-продажу сторони передбачили відповідальність Покупця за порушення строку оплати, визначеного в п.4.1. Договору (3 календарні дні з моменту отримання товару) у вигляді сплати пені в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

У звязку з наведеним, застосування позивачем розміру подвійної облікової ставки при розрахунку заявленої до стягнення суми пені, суд вважає безпідставним.

Крім того, частиною 6 ст.232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При цьому, як розяснено в п.2.5 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", приписом частини шостої статті 232 ГК України передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Оскільки прострочення платежу в даному випадку мало місце з 19.06.2018, нарахування пені за 18.06.2018 суд визнає необґрунтованим.

За таких обставин, суд визнає правомірним нарахування пені за період з 19.06.2018 по 14.08.2018 року, виходячи із передбаченого Договором розміру - облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, в розмірі 6263,91 грн.

В частині стягнення решти 6480,03 грн нарахованої пені в позові слід відмовити як необгрунтовано заявленої.

Враховуючи вищенаведене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" підлягає до задоволення частково в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОБІЗНЕС", м. Тернопіль, 1086,89 грн 3% річних та 6263,91 грн пені як обгрунтовано заявлений, підтверджений матеріалами справи та не оспорений відповідачем.

Оскільки відповідно до ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 935,18 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. ст.ст. 73-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОБІЗНЕС" (с. Токи, Підволочиський район, Тернопільська область, код 30915832) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" (вул.Б.Хмельницького, 43, с. Крупець, Славутський район, Хмельницька область, код 34863309) 6263,91 грн пені, 1086,89 грн 3% річних та 935,18 грн в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обовязки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст.256-257 ГПК України, з урахуванням п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 жовтня 2018 року.

Суддя С.Г. Стопник