ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 907/783/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пількова К. М., суддів: Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

за участю секретаря судового засідання - Жураховської Т. О.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "УПК-Інвест"

представник позивача -Луцишин Ю. М., адвокат

відповідач-1 - Мукачівська районна державна адміністрація Закарпатської області

представник відповідача-1 - не з'явився

відповідач-2 - Дочірнє підприємство "Солені Млаки"

представник відповідача-2 - Медвідь Л. М.

третя особа-1 - Публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк"

представник третьої особи-1 - не з'явився

третя особа-2 - Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області

представник третьої особи-2 - не з'явився

третя особа-3 - Приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Тромпак Наталія Василівна

представник третьої особи-3 - не з'явився

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УПК-Інвест" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 09.07.2018 у справі Господарського суду Закарпатської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УПК-Інвест" до Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області та Дочірнього підприємства "Солені Млаки" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк", Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області та Приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Тромпак Наталії Василівни про визнання права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0031 площею 2,1698 га,

Короткий зміст позовних вимог

1. 25.10.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "УПК-Інвест" (далі - Позивач) звернулось до Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області (далі - Відповідач-1), треті особи - Дочірнє підприємство "Солені Млаки" (далі - Відповідач-2), Публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк" (далі - Третя особа-1), Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області (далі - Третя особа-2) та Приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Тромпак Наталія Василівна (далі - Третя особа-3) з позовом про визнання права власності на земельну ділянку загальною площею 2,1698 га, яка знаходиться за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, Пузняковецька сільська рада, урочище "Солені млаки" з кадастровим номером :02:001:0001 (з урахуванням заяви про виправлення описки в позовній заяві від 28.11.2017).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0001 перебувала в користування Відповідача-2 на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 20.03.2006 між Відповідачами на 20 років для обслуговування майнового комплексу санаторію-профілакторію "Солені Млаки", що знаходиться в урочищі "Солені млаки". 27.12.2012 між Відповідачами укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0001, на підставі якого Відповідач-2 набув право власності на цю земельну ділянку, яка знаходилась на території Пузняківської сільської ради за межами населеного пункту в урочищі "Солені Млаки". На земельній ділянці на час укладення договору купівлі-продажу знаходився цілісний майновий комплекс, який належав покупцю - Відповідачу-2, про що свідчило свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Пузняківської сільської ради. Формування земельної ділянки як об'єкта прав, а також наступне набуття речових прав на такий об'єкт нерухомого майна підтверджується відомостями реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином у Відповідача-2 виникло право на вказану земельну ділянку, а також зміна (перехід) права власності на неї від держави до Відповідача-2, а потім від нього до Позивача. В ході реєстрації речових прав Відповідача-2 уточнені координати розміщення такої ділянки з відповідним коригуванням її положення в системі Державного земельного кадастру України в зв'язку з чим відбулась зміна кадастрового номера земельної ділянки на :01:000:0031. Цілісний майновий комплекс, який знаходиться на цій земельній ділянці належить Позивачу відповідно до свідоцтва про придбання майна від 14.07.2014, виданого Третьою особою-3, згідно зі статтею 66 Закону України "Про виконавче провадження", статті 47 Закону України "Про іпотеку" та на підставі акта про проведені електронні торги від 12.07.2016. В процесі підготовки необхідних для оформлення права власності документів на цю земельну ділянку стало відомо, що ці права не визнаються Відповідачами, у зв'язку з чим і подано цей позов.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2. 26.02.2018 Господарський суд Закарпатської області вирішив у задоволенні позовних вимог до Відповідача-1 відмовити; позовні вимоги до Відповідача-2 задовольнити; визнати за Позивачем право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0031, площею 2,1698 га, яка знаходиться за межами населеного пункту урочищі "Солені Млаки" на території Пузняковецької сільської ради, Мукачівського району Закарпатської області.

Рішення суду мотивоване тим, що при проведенні продажу майна на відкритих торгах іпотекодавцем Відповідачем-2 не було повідомлено іпотекодержателя про зміну прав користування земельною ділянкою, на якій розташований предмет іпотеки. Разом з тим, за своєю суттю даний позов спрямований на захист права власності Позивача, оскільки власник має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном шляхом подання негаторного позову. Предметом доведення у даній категорії спорів є встановлення факту того, що дії (бездіяльність) відповідача об'єктивно порушують права власника і є протиправними. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися при доведенні самого факту порушення. При цьому, однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Отже, власник може пред'явити такий позов у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його прав. Обставини набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, належним чином доведені матеріалами справи, відповідачами у встановленому законом порядку не спростовані, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання права власності на спірну земельну ділянку за Позивачем підлягають задоволенню. В частині позовних вимог до Відповідача-1 суд першої інстанції у позові відмовив, зважаючи на відсутність порушення прав та охоронюваних законом інтересів Позивача Відповідачем-1.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

3. 09.07.2018 Львівський апеляційний господарський суд вирішив апеляційну скаргу Відповідача-2 задовольнити; рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.02.2018 в частині задоволення позовних вимог до Відповідача-2 про визнання за Позивачем права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0031, площею 2,1698 га, яка знаходиться за межами населеного пункту урочищі "Солені Млаки" на території Пузняковецької сільської ради, Мукачівського району Закарпатської області, скасувати; в цій частині прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю; в решті рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. Між тим питання про виділення відповідної частини земельної ділянки в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера, на якій розміщені спірні об'єкти нерухомості не вирішувалось, оскільки Позивач вважав, що у нього виникло право на усю земельну ділянку у розмірі 2, 1698 га, а не на земельну ділянку, яка знаходиться під цілісним майновим комплексом та площі для його обслуговування. Тому суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до Відповідача-2 про визнання за Позивачем права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0031, площею 2, 1698 га, яка знаходиться за межами населеного пункту урочищі "Солені Млаки" на території Пузняковецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області та про відмову в позові в цій частині. В частині відмови у задоволенні позову до Відповідача-1 суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду про відсутність порушення прав та охоронюваних законом інтересів Позивача Відповідачем 1, у зв'язку з чим залишив рішення суду першої інстанції про відмову у позові в цій частині без змін.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. 01.08.2018 Позивач (Скаржник) подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 09.07.2018 і залишити в силі рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.02.2018.

5. Відзиви від учасників справи у встановлений строк не надійшли.

Доводи Скаржника, викладені в касаційній скарзі

6. Позивач є добросовісним набувачем, щодо якого зі сторони Відповідачів умисно вчиняються дії, які перешкоджають йому в користуванні своїми законними правами, що й стало підставою для звернення до суду.

7. Апеляційним судом проігноровано ту обставину, що Відповідач-2 умисно приховав інформацію щодо зміни власника та умов користування земельною ділянкою, якою обслуговується цілісний майновий комплекс "Солені млаки". Також зазначає, що з порушенням вимог частини 4 статті 6 Закону України "Про іпотеку" при проведенні продажу майна на відкритих торгах не було повідомлено іпотекодержателя - Третю особу-1 про зміну прав користування земельною ділянкою, на якій розташований предмет іпотеки.

8. Суд апеляційної інстанції не врахував загальний принцип цілісності об'єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований, що передбачає припинення права особи на користування земельною ділянкою незалежно від її розмірів із припиненням права власності цієї особи на будівлю, про що також зазначено у постанові Верховного Суду України від 12.10.2016 у справі № 6-2225цс16.

9. При застосуванні положень статей 120, 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість. Отже особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

10. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого господарського суду, неправильно застосовано норми матеріального права (частину 2 статті 1, статей 141, 152 ЗК України, пункту 1 частини 2 статті 11, статей 15, 377 ЦК України), що призвело до ухвалення незаконного судового рішення з порушенням статей 32, 33, частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Позиція Верховного Суду

11. Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

12. Предметом спору у цій справі є вимога про визнання права власності на земельну ділянку, на якій розміщений цілісний майновий комплекс, придбаний Позивачем на електронних торгах в процесі виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 10.11.2015 у справі № 907/599/15 за позовом АТ "Єврогазбанк" до ДП "Солені Млаки" про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: загальною площею 742,2 кв.м., який зареєстрований за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, с. Лісарня, урочище "Солені Млаки" відповідно до Закону України "Про іпотеку". Встановлено, що згідно з статтею 66 Закону України "Про виконавче провадження", статті 47 Закону України "Про іпотеку". В процесі підготовки необхідних документів для реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0001, на якій знаходиться придбане Позивачем нерухоме майно, переоформлення права на вказану земельну ділянку виявилось неможливим.

13. Відповідно до частин 4, 5 статті 6 Закону України "Про іпотеку" якщо будівля (споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. Якщо ця земельна ділянка належить іншій особі та була передана іпотекодавцю в оренду (користування), після звернення стягнення на будівлі (споруди) їх новий власник набуває права і обов'язки, які мав іпотекодавець за правочином, яким встановлено умови оренди цієї земельної ділянки (користування нею). Якщо в іпотеку передається земельна ділянка, на якій розташовані будівлі (споруди), які належать іпотекодавцю на праві власності, така земельна ділянка підлягає передачі в іпотеку разом з будівлями (спорудами), на якій вони розташовані. Після звернення стягнення на передану в іпотеку земельну ділянку, на якій розташовані будівлі (споруди), що належать іншій, ніж іпотекодавець, особі, новий власник земельної ділянки зобов'язаний надати власнику будівлі (споруди) такі ж умови користування земельною ділянкою, які мав іпотекодавець.

14. Розглядаючи справу в першій інстанції та в апеляційному порядку, суди попередніх інстанцій наведені законодавчі положення не врахували, не дослідили та не встановили, яким чином майно було передано в іпотеку та в якому складі виставлено для продажу на електронних торгах, чи містились у інформації про лот, опублікованої для ознайомлення потенційним учасникам торгів, відомості щодо земельної ділянки, на якій розміщене це майно, продажу майна разом з земельною ділянкою.

15. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" кадастровим номером земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Згідно з частинами 1, 6 - 8 статті 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" кадастровий номер присвоюється земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно. За положеннями пункту 4 Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.08.2010 № 749 (далі - Порядок), кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку кадастровий номер не змінюється.

Таким чином кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором, який не змінюється у разі переходу права власності, виникнення або зміни інших речових прав на цю земельну ділянку.

16. Водночас, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та визнаючи право власності Позивача на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0031, площею 2,1698 га, а суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, залишили поза увагою ту обставину, що, з урахуванням заяви про виправлення описки в позовній заяві, Позивач просив визнати право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0001. При цьому, як свідчать матеріали справи, звертаючись із заявою про зміну підстав позову Позивач послався на те, що у Відповідача-2 виникло право власності на земельну ділянку загальною площею 2,1698 га з кадастровим номером :02:001:0001, матеріалами справи підтверджується факт формування земельної ділянки як об'єкта прав, а також зміна (перехід) права власності на неї від держави до Відповідача-2, а потім від нього до Позивача. При цьому в ході реєстрації речових прав Відповідача-2 були уточнені координати розміщення такої ділянки з відповідним коригуванням її положення в системі Державного земельного кадастру України, у зв'язку з чим відбулась зміна кадастрового номера земельної ділянки на :01:000:0031, об'єкт речових прав при цьому не змінився. Також Позивач зазначив, що матеріально-правовими підставами виникнення права власності на земельну ділянку є норми статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, а про загальний принцип цілісності об'єкта нерухомості з земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований зазначено також у постанові Верховного Суду України від 11.02.2015 у справі № 6-2цс15.

17. Таким чином судами не з'ясовано, на якій саме земельній ділянці розміщене нерухоме майно - цілісний майновий комплекс, який був придбаний Позивачем з електронних торгів, не перевірено доводи учасників справи щодо тотожності земельних ділянок з кадастровим номером :02:001:0001 та кадастровим номером :01:000:0031, а також щодо накладення меж земельних ділянок. Враховуючи положення чинного законодавства щодо незмінності кадастрового номера земельної ділянки протягом усього часу існування земельної ділянки, суди не перевірили право власності на яку саме ділянку набув Відповідач-2, не з'ясували, на якому праві ця ділянка знаходилась у нього на час передачі в іпотеку нерухомого майна, розміщеного на ній, та на час набуття Позивачем права власності на об'єкти нерухомого майна, які розміщені на цій ділянці.

18.Враховуючи, що зазначені обставини є істотними для правильного вирішення спору по суті заявлених позовних вимог, Суд доходить висновку про наявність підстав для скасування прийнятих у справі судових рішень та необхідності передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

19.Під час нового розгляду судам необхідно врахувати наведене, більш ретельно перевірити доводи сторін, дослідити докази, якими вони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, надати їм належну правову оцінку та прийняти рішення відповідно до вимог закону.

Судові витрати

20. З огляду на те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а справа підлягає передачі на новий розгляд до суду першої інстанції розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УПК-Інвест" задовольнити частково.

2. Скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 09.07.2018 та рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.02.2018, справу № 907/783/17 передати на новий розгляд до Господарського суду Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак