ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/397/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

учасники справи:

позивач - Концерн "Міські теплові мережі",

представник позивача - Саржинська О.А.,

відповідач - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України",

представник відповідача - Петрук Я.Ю.

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018

у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Смірнової Л.Г., Кропивної Л.В.

та на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2018

у складі судді Якименко М.М.

у справі за позовом Концерну "Міські теплові мережі"

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про спонукання укласти договір реструктуризації заборгованості за газ,

ВСТАНОВИВ

Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції

1. 23.06.2017 з метою участі у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" №1730 (надалі - Закон №1730) Концерн "Міські теплові мережі" звернувся листом № 2954/20 до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства (далі - Мінрегіон) із заявою про включення до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії (далі - Реєстр).

2. Заборгованість Концерну "Міські теплові мережі" перед НАК "Нафтогаз України", що утворилась станом на 01.07.2016 та не погашена на 31.12.2016, склала 301 899 561,74 грн, обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, становить 187 759 494,79 грн. Вказана заборгованість складається із заборгованості за кількома договорами, а саме: №14/2530/11, №13/3782-БО-13, №852/14-БО-13, №2492/14-КП-13, №14/6705/12.

3. Судами встановлено, що зазначена сума заборгованості Концерну "Міські теплові мережі" підтверджується судовими рішеннями, які набрали законної сили, а саме:

- щодо договору №14/2530/11 від 30.09.2011 - рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.03.2015 у справі №908/997/15-г;

- щодо договору № 13/3782-БО-13 від 18.03.2013 - постановою Донецького апеляційного господарського суду від 09.09.2015 у справі №908/2373/15-г;

- щодо договору №852/14-БО-13 від 27.12.2013 - рішенням господарського суду Запорізької області від 24.05.2016 у справі №908/654/16;

- щодо договору № 2492/14-КП-13 від 28.01.2014 - постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.11.2016 у справі №908/658/16.

4. Судами попередніх інстанцій також встановлено, що рішенням господарського суду Запорізької області від 15.11.2016 у справі №908/1236/13, предметом розгляду в якій була заборгованість за договором № 1БО від 23.09.2011 за газ, поставлений протягом жовтня 2011 - серпня 2012 встановлено, що 31.10.2012 між ПАТ по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" (первісний кредитор) та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (новий кредитор) укладено договір № 14/6705/12 про відступлення права вимоги, згідно з пунктом 1.1. якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги до боржника первісного кредитора Концерну "Міські теплові мережі" за договором на постачання природного газу № 1БО від 23.09.2011. Згідно з п. 2.4. договору про відступлення права вимоги сторони договору здійснюють розрахунки за цим договором на визначену в п.1.1. договору суму права вимоги, переданого від первісного кредитора новому кредитору шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно ст. 601 Цивільного кодексу України. З укладанням договору відступлення права вимоги від 31.10.2012 новим кредитором придбані права вимоги до відповідача в сумі номіналу вимоги на час придбання, даний правочин є юридичною формою заміни кредитора у договорі №1БО від 23.09.2011 (цесії). Пунктом 1.2. договору про відступлення права вимоги сторони погодили, що крім передачі права вимоги оплати спожитого природного газу за зобов'язанням, зазначеним в п. 1.1. договору, до нового кредитора переходять права вимоги стягнення всіх штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань за зазначеним вище договором (обставини встановлені рішення Господарського суду Запорізької області від 15.11.2016 у справі №908/1236/13).

5. 03.08.2017 відповідно до наказу Мінрегіону №190 Концерн "Міські теплові мережі" внесено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії. Згідно додатку до цього наказу обсяг кредиторської заборгованості позивача, що підлягає врегулюванню згідно з Законом №1730 склав 301 899 561,74 грн, а обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду - 187 759 494,79 грн.

6. 30.08.2017 Запорізькою міською радою прийнято рішення №63 про погодження реструктуризації заборгованості Концерну "Міські теплові мережі" за спожитий природний газ та надання гарантії виконання Концерном зобов'язань за договором про реструктуризацію заборгованості.

7. 03.10.2017 Концерн "Міські теплові мережі" листом №4353/07 надіслав ПАТ "НАК "Нафтогаз України" пропозицію про укладення договору про реструктуризацію заборгованості відповідно до вимог Закону №1730, до якого були додані: проект типового договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ №1/0210 від 02.10.2017 за формою відповідно до типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №222: графік погашення заборгованості (додаток до договору); повідомлення про включення до Реєстру; акт звіряння розрахунків, підписаний обома сторонами; рішення Запорізької міської ради від 30.08.2017 №63.

8. 09.11.2017 відповідач залишив пропозицію позивача без задоволення та супровідним листом №26-8047/1.8-17 повернув не підписаний проект договору про реструктуризацію та інші надіслані разом із ним документи, у зв'язку із відсутністю належної банківської гарантії, як такі, що не відповідають вимогам Закону № 1730.

9. 11.12.2017 позивач отримав від відповідача листа вих. №26-9909/1.8-17 від 04.12.2017, яким відповідач повідомив, що заборгованість за природний газ, набута Концерном за договором про відступлення права вимоги від 31.10.2012 №14/6705/12, а також заборгованість з неустойки, інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на цю заборгованість не підлягають врегулюванню на підставах, передбачених статтями 5 та 7 Закону №1730, у зв'язку з тим, що така заборгованість виникла з договірних відносин між підприємством та ПАТ "Запоріжгаз", яке було постачальником природного газу. Також у вказаному листі було зазначено, що у зв'язку з встановленням судом розстрочення виконання боржником (підприємством) зобов'язань перед Компанією заборгованість за природний газ не підлягає врегулюванню на підставах, передбачених ст. 5 та ст. 7 Закону №1730 за договорами №14/2530/11, №13/3782-БО-13, №852/14-БО-13, №2492/14-КП-13, а також заборгованість з неустойки, інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на цю заборгованість.

Обґрунтування позовних вимог

10. 12.01.2018 Концерн "Міські теплові мережі" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про спонукання укласти договір реструктуризації заборгованості за газ. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, в порушення норм діючого законодавства та Закону № 1730, відмовляється укладати з позивачем договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий газ.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

11. 03.04.2018 рішенням Господарського суду міста Києва, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018, позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Вирішено вважати укладеним з 20.10.2017 типовий договір №1/0210 про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ від 02.10.2017 між Концерном "Міські теплові мережі" та ПАТ "НАК Нафтогаз України" в редакції, викладеній в резолютивній частині рішення.

ЗАТВЕРДЖЕНО

постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017р. N 222

ТИПОВИЙ ДОГОВІР №1/0210

про реструктуризацію заборгованості за спожитий

природний газ

м. Запоріжжя 02 жовтня 2017 року

(найменування населеного пункту)

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА

КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ»

(найменування суб'єкта господарювання, який є постачальником природного газу)

в особі__________________________________________________________________

(найменування посади, прізвище, ім'я, по батькові)

що діє на підставі____________________________________________________________

(найменування документа)

(далі - кредитор), з однієї сторони, та

________________________КОНЦЕРН "ІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ"

(найменування теплопостачальної та/або теплогенеруючої організації)

в особі генерального директора Грека Олександра Сергійовича,

(найменування посади, прізвище, ім'я, по батькові)

що діє на підставі Статуту_____________________

(найменування документа)

(далі - боржник), з іншої сторони (далі - сторони), уклали договір про таке.

Предмет договору

1. У порядку та на умовах, визначених договором, кредитор та боржник домовилися про реструктуризацію кредиторської заборгованості за спожитий природний газ, використаний боржником для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з опалення та постачання гарячої води, що виникла у боржника перед кредитором станом на 1 липня 2016 р. та не погашена до 31 грудня 2016 р. згідно з договором (договорами) купівлі-продажу природного газу від 18 березня 2013 р. №13/3782-БО-13, від 30 вересня 2011 р. №14/2530/11, від 23 вересня 2011 р. №1БО (право вимоги відступлено згідно договору від 31 жовтня 2012 р. №14/6705/12), від 28 січня 2014 р. №2492/14-КП-13, від 27 грудня 2013 р. №852/14-БО-13 (далі - заборгованість), шляхом розстрочення на 60 календарних місяців без відстрочення її погашення.

2. До складу заборгованості, реструктуризація якої здійснюється згідно з договором, не включаються суми неустойки (штрафів, пені), процентів річних, інфляційних нарахувань в обсязі 182 536 988,25 грн. (сто вісімдесят два мільйона п'ятсот тридцять шість тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім гривень 25 коп.), нарахованих на заборгованість, в тому числі підтверджені судовим рішенням.

Умови та порядок реструктуризації заборгованості

3. Сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до пунктів 1 і 2 договору, становить 182 808 934,32 грн. (сто вісімдесят два мільйона вісімсот вісім тисяч дев'ятсот тридцять чотири гривні 32 коп.), що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків, який в обов'язковому порядку додається до договору та є його невід'ємною частиною.

4. Боржник зобов'язується виплатити у повному обсязі заборгованість, зазначену в пункті З договору, шляхом перерахування щомісяця коштів з поточного рахунка боржника на поточний рахунок кредитора рівними частинами починаючи з першого числа місяця, в якому укладено договір, відповідно до графіка погашення заборгованості згідно з додатком, який є його невід'ємною частиною, не пізніше останнього числа відповідного місяця.

5.Зобов'язання боржника із сплати чергового платежу вважаються виконаними за умови надходження на рахунок кредитора коштів у строк та сумі, що встановлені графіком погашення заборгованості на відповідний місяць.

6. У разі коли у боржника існує прострочена сума оплати щомісячних платежів за попередні місяці, кредитор зараховує кошти, що надійшли від боржника, як погашення заборгованості за простроченими платежами незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу.

7. Боржник має право на дострокове погашення заборгованості.

8. Боржник здійснює перерахування коштів на поточний рахунок кредитора, відкритий в банку:

1. За газ, використаний підприємством для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями:

Поточний рахунок із спеціальним режимом використання: в АБ «Укргазбанк», м. Київ, код банку 320478.

2. За газ, використаний підприємством виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями:

Поточний рахунок із спеціальним режимом використання: 6 в АБ «Укргазбанк», м. Київ, код банку 320478.

У разі зміни будь-яких реквізитів відповідна сторона зобов'язана повідомити про це іншій стороні не пізніше трьох календарних днів з дати виникнення змін.

У разі зміни платіжних реквізитів кредитора боржник повинен здійснювати перерахування коштів відповідно до зобов'язань, передбачених договором, з урахуванням нових реквізитів.

Сторони погоджуються, що під час перерахування коштів боржником посилання на номер договору в призначенні платежу є обов'язковим.

9. Реструктуризація заборгованості боржника здійснюється за погодженням з Запорізькою міською радою, що діє на підставі Статуту та Рішення Запорізької міської ради сьомого скликання двадцятої сесії від 30.08.2017 №63 «Про погодження реструктуризації заборгованості КОНЦЕРНУ "МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" за спожитий природний газ».

10. Орган, що погоджує договір (далі - гарант), гарантує виконання боржником зобов'язань за договором на суму заборгованості, що підлягає реструктуризації (крім суми заборгованості з різниці в тарифах, погашення якої здійснюється за рахунок видатків державного бюджету).

11. Відповідальність гаранта перед кредитором обмежується сумою заборгованості (крім суми заборгованості з різниці в тарифах, погашення якої здійснюється за рахунок видатків державного бюджету), яка становить станом на 01.06.2017 року 229 856 911,50 грн. (двісті двадцять дев'ять мільйонів вісімсот п'ятдесят шість тисяч дев'ятсот одинадцять гривень 50 коп.), станом на дату укладення договору - сумою, вказаною у п. 3 даного договору.

Відповідальність сторін

12. За повне або часткове нездійснення платежів згідно з графіком погашення заборгованості у розмірі, що дорівнює сумі тримісячних платежів, кредитор має право достроково розірвати договір в односторонньому порядку, здійснювати заходи щодо дострокового стягнення непогашеної суми заборгованості згідно з договором, нараховувати на непогашену суму заборгованості неустойку (штраф, пеню), проценти річних, інфляційні нарахування.

У разі розірвання договору з причин, визначених цим пунктом, або дострокового погашення заборгованості кредитор повинен письмово повідомити про це Мінрегіону протягом п'яти робочих днів з дати розірвання або припинення дії договору.

Форс-мажорні обставини

13. Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов'язків згідно з договором внаслідок настання форс-мажорних обставин, які виникли після укладення договору.

14. Сторона, щодо якої настали форс-мажорні обставини, зобов'язана негайно повідомити про це іншій стороні та протягом 14 календарних днів з дати їх виникнення подати підтвердні документи відповідно до законодавства.

Вирішення спорів

15. Усі спори, пов'язані з договором, вирішуються шляхом проведення переговорів між сторонами.

16. Якщо спір неможливо вирішити шляхом проведення переговорів, він вирішується у судовому порядку згідно із законодавством.

Інші умови

17. Договір укладається в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної із сторін та один примірник для гаранта.

18. Будь-які зміни до договору вносяться шляхом укладення додаткової угоди до нього у письмовій формі. Усі додаткові угоди до договору є його невід'ємними частинами.

19. Сторони підтверджують, що договір підписано ними з усвідомленням його предмета та умов, а також уповноваженими на його підписання представниками сторін.

20. Кредитор має статус платника податку на прибуток на загальних підставах, передбачених Податковим кодексом України, а також є платником податку на додану вартість.

Боржник має статус платника податку на прибуток на загальних підставах, передбачених Податковим кодексом України, а також є платником податку на додану вартість.

Строк дії договору

21. Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та погодження з гарантом і діє до 30 жовтня 2022 року.

22. У разі дострокового погашення заборгованості договір вважається виконаним.

Місцезнаходження та банківські реквізити сторін

Боржник

КОНЦЕНР "МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" бул. Гвардійський, 137, м. Запоріжжя, 69091, Україна код згідно з ____________1951___ (номер поточного рахунка) Запорізьке обласне управління АТ "Ощадбанк". __________Код банку 313957 (найменування установи банку, МФО)

Генеральний директор ______________________ Грек О.С.

(підпис уповноваженої (ініціали та прізвище) особи)

МП (у разі наявності печатки)

Кредитор

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "АЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" вул. Б Хмельницького,6 м. Київ,01601, Україна код згідно з _________ (номер поточного рахунка) АБ "Укргазбанк" м. Київ Код банку 320478 (найменування установи банку, МФО) ____________________ _________________ (підпис уповноваженої (ініціали та прізвище) особи) МП (у разі наявності печатки)

Договір погоджено з:

Заступник міського голови з питань _________ О.М. Бородай

діяльності виконавчих органів ради (підпис) (ініціали та прізвище)

Запорізької міської ради

__________________________________

(найменування посади уповноваженої

особи державного органу, підприємства,

установи, організації або органу

місцевого самоврядування)

МП (у разі наявності печатки)

Додаток до Типового договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ від 02 жовтня 2017 року №1/0210

ГРАФІК

погашення заборгованості за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з опалення та постачання гарячої води, що виникла станом на 1 липня 2016 р. та не погашена до 31 грудня 2016 року

(тис. грн.)

Заборгованість на 01.10.2017 - 182 808,93 тис. грн

Загальна сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ від 02 жовтня 2017 р. №1/0210, становить 182 808 934,32 грн. (сто вісімдесят два мільйона вісімсот вісім тисяч дев'ятсот тридцять чотири гривні 32 коп.)

Боржник Кредитор КОНЦЕНР "МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" Генеральний ___________________ директор Грек О.С. (підпис уповноваженої (ініціали та прізвище) особи) МП (у разі наявності печатки)ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" ______________________ _______________ (підпис уповноваженої особи) (ініціали та прізвище) МП (у разі наявності печатки)

12. Суди дійшли висновку про те, що сторони є суб'єктами у правовідносинах, врегульованих Законом "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а укладення відповідного договору є обов'язковим в силу закону.

13. Також суди вказали, що Законом № 1730 не передбачено надання банківських гарантій для укладання вказаного договору підприємствами комунальної власності. Закон № 1730 не передбачає обмежень щодо укладання договорів реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ щодо заборгованості, яка попередньо була розстрочена, у тому числі на підставі рішення суду. Відповідно до Графіка погашення заборгованості, який є додатком до спірного договору реструктуризації, розмір оплат, який має сплачувати позивач відповідно до умов договору, щомісячно складає 3 046 820 грн. Щодо заборгованості позивача за договором №1БО від 23.09.2011, право вимоги якої було відступлено відповідачу згідно договору від 31.10.2012 №14/6705/12, суди дійшли висновку, що дана заборгованість є кредиторською заборгованістю перед постачальником природного газу, а саме - перед НАК "Нафтогаз України", тому відповідає вимогам Закону №1730.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

14. 16.08.2018 ПАТ "НАК "Нафтогаз України" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 та прийняти нове рішення про відмову в позові. Скаржник посилається на порушення судами статей 1, 2, 5, 7 Закону "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" №1730, статей 179, 181, 184, 187 Господарського кодексу України та статей 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду справи. Скаржник вважає, що заборгованість, яка стягнута з позивача та розстрочена судовими рішеннями у справах № 908/997/15-г, № 908/2373/15-г, № 908/651/16, № 908/654/16, № 908/658/16 не може бути врегульована згідно з механізмами, передбаченими Законом № 1730. Скаржник також вважає, що заборгованість позивача за природний газ, яка набута ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за договором відступлення права вимоги від 31.10.2012 № 14/6705/12 та заборгованість з неустойки, процентів річних та інфляційних нарахувань на цю заборгованість не підлягає врегулюванню на підставі Закону № 1730, оскільки така заборгованість виникла з договірних відносин між позивачем та ПАТ "Запоріжгаз", яке було постачальником природного газу.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

15. 02.10.2018 від Концерну "Міські теплові мережі" до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому посилаючись на правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права наведено прохання залишити без змін прийняті у справі рішення та постанову, а касаційну скаргу - без задоволення. На поданому позивачем відзиві відсутній підпис представника позивача, тому зазначений відзив колегія суддів не приймає до уваги.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

16. Господарський процесуальний кодекс України

16.1. Стаття 300. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

3. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

17. Господарський кодекс України

17.1. Стаття 179. Загальні умови укладання договорів, що породжують господарські зобов'язання

3. Укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

18. Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії"

18.1. Стаття 1. Визначення термінів

1.У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (далі - заборгованість):

кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води;

постачальник природного газу - Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та її дочірня компанія "Газ України";

процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості;

учасники процедури врегулювання заборгованості - підприємства та організації, включені до реєстру, постачальники природного газу та/або електричної енергії, оптовий постачальник електричної енергії, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

18.2. Стаття 5. Реструктуризація заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ

1. Реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашена станом на 31 грудня 2016 року.

2. Реструктуризація заборгованості за спожитий природний газ, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, здійснюється шляхом розстрочення на 60 календарних місяців рівними частинами з першого числа місяця укладення договору без відстрочення погашення заборгованості та з можливістю дострокового погашення.

3. На реструктуризовану заборгованість не нараховуються неустойка (штрафи, пені), проценти річних, інфляційні нарахування, крім випадків повного або часткового нездійснення платежів за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до цього Закону.

4. Виконання зобов'язань теплопостачальної або теплогенеруючої організації за договором про реструктуризацію заборгованості забезпечується шляхом прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду, до комунальної власності якої належить така теплопостачальна або теплогенеруюча організація, та який виступає гарантом виконання такого договору на суму реструктуризації (крім суми заборгованості з різниці в тарифах, погашення якої проводиться за рахунок видатків державного бюджету).

18.3. Стаття 7. Списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення

1. На реструктуризовану заборгованість за спожитий природний газ станом на 1 липня 2016 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями договору про реструктуризацію заборгованості.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

19. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

20. Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги щодо порушення та неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних рішення та постанови з огляду на наступне.

21. Частина третя статті 179 Господарського кодексу України визначає, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо, зокрема, існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів - господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Закон № 1730 є спеціальним законом, який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення. Судом першої інстанції вірно зазначено, що цим законом прямо передбачено обов'язок відповідача - ПАТ "НАК "Нафтогаз України" укласти договір про реструктуризацію заборгованості у строк, що не перевищує 10 календарних днів з дня його отримання, якщо сума за таким договором підтверджена актами звіряння між учасниками процедури врегулювання заборгованості.

22. Судами встановлено, що позивач виконав всі необхідні дії для укладання договору про реструктуризацію заборгованості за природний газ, передбачені Законом № 1730, а саме: Концерн "Міські теплові мережі" включено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, позивачем отримано від органу місцевого самоврядування погодження та гарантії виконання ним зобов'язань за договором про реструктуризацію заборгованості, проект договору про реструктуризацію заборгованості складено у відповідності до Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №222, заборгованість, яка включена у спірний договір, відповідає вимогам Закону №1730, що також підтверджено рішеннями судів, а сума за договором підтверджена актом звіряння між позивачем та відповідачем. Таким чином, вірним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій, що ПАТ "НАК "Нафтогаз України" як постачальник природного газу, визначений Законом № 1730, та Концерн "Міські теплові мережі" є учасниками процедури врегулювання заборгованості згідно із Законом № 1730, а отже укладення договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий газ між позивачем та відповідачем є обов'язковим в силу вимог закону № 1730.

23. При цьому судами також зроблено висновок, що заборгованість Концерну "Міські теплові мережі" за договором №1БО від 23.09.2011, право вимоги якої було відступлено ПАТ "НАК "Нафтогаз України" згідно з договором від 31.10.2012 №14/6705/12, є кредиторською заборгованістю перед постачальником природного газу, та відповідає вимогам Закону №1730. Колегія суддів погоджується із таким висновком судів попередніх інстанцій та відхиляє доводи касаційної скарги про те, що зазначена заборгованість не підлягає врегулюванню на підставі Закону № 1730, оскільки така заборгованість виникла з договірних відносин між позивачем та ПАТ "Запоріжгаз", яке було постачальником природного газу з огляду на наступне. В силу вимог статті 2 Закону № 1730, його дія поширюється на відносини зі врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії. Застосування зазначених положень не перебуває у залежності від суб'єкта господарювання, що продавав відповідні енергоносії. За змістом статті 2 Закону № 1730 незалежно від суб'єкта господарювання, який продавав відповідні енергоносії, та іншого набувача - суб'єкта господарювання за угодою відступлення права вимоги за договором поставки енергоносіїв, дія даного закону поширюється на всі відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 904/2776/13.

24. Крім того, відхиляються також твердження скаржника про те, що заборгованість, яка стягнута з позивача та розстрочена судовими рішеннями у справах № 908/997/15-г, № 908/2373/15-г, № 908/651/16, № 908/654/16, № 908/658/16 не може бути врегульована згідно з механізмами, передбаченими Законом № 1730, оскільки, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, Закон № 1730 не містить обмежень щодо укладення договорів реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ щодо заборгованості, яка попередньо була розстрочена, у тому числі на підставі рішення суду.

25. Зважаючи на викладене, доводи, викладені в касаційній скарзі не знайшли свого підтвердження, а тому відсутні підстави для скасування законних та обґрунтованих рішення та постанови судів попередніх інстанцій.

26. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

Б. Висновки щодо застосування норми права

27. В силу вимог статті 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", його дія поширюється на відносини зі врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії. Застосування зазначених положень не перебуває у залежності від суб'єкта господарювання, що продавав відповідні енергоносії. За змістом статті 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" незалежно від суб'єкта господарювання, який продавав відповідні енергоносії, та іншого набувача - суб'єкта господарювання за угодою відступлення права вимоги за договором поставки енергоносіїв, дія даного закону поширюється на всі відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 904/2776/13. Крім того, Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" не містить обмежень щодо укладення договорів реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ щодо заборгованості, яка попередньо була розстрочена, у тому числі на підставі рішення суду.

В. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

28. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що рішення та постанова у справі прийняті з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

29. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" підлягає залишенню без задоволення, а прийняті у справі постанова Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2018 - залишенню без змін.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2018 у справі № 910/397/18 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді Л. Катеринчук

В. Погребняк