ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 15/5027/138/2011

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд ХХІ"

на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 22.06.2018

(колегія суддів у складі: Мирутенко О.Л. - головуючий, Матущак О.І., Якімець Г.Г.)

у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі відділення 4100 "Чернівецька дирекція ПАТ "Банк Форум" (стягувач ОСОБА_7)

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Плафена" ЛТД

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд ХХІ"

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_8

про стягнення заборгованості в сумі 9805890,22 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. 19 червня 2018 року до Львівського апеляційного господарського суду надійшла заява від ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 у справі №15/5027/138/2011.

2. Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 22.06.2018 року було відкрито провадження за заявою ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 у справі №15/5027/138/2011 та призначено справу до розгляду на 23.07.2018.

3. 19.06.2018 на адресу суду надійшла також заява ОСОБА_7 про забезпечення позову шляхом заборони державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області вчиняти дії, а саме виносити постанову про закінчення виконавчого провадження №43670883 щодо виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 30.06.2011 по справі №15/5027/138/2011 до прийняття постанови за наслідком перегляду постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 по справі №15/5027/138/2011 якою було визнано наказ господарського суду Чернівецької області від 30.06.2011 по справі №15/5027/138/2011 щодо стягнення на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості в сумі 1172179,52 долларів США з ТОВ «Плафена ЛТД» та ТОВ «Євробуд ХХІ» таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції

4. Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 22.06.2018 заяву ОСОБА_7 про забезпечення позову задоволено, заборонено державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області вчиняти дії, а саме виносити постанову про закінчення виконавчого провадження №43670883 щодо виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 30.06.2011 по справі №15/5027/138/2011 до прийняття судом постанови за наслідком перегляду постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 по справі №15/5027/138/2011, якою було визнано наказ господарського суду Чернівецької області від 30.06.2011 по справі №15/5027/138/2011 таким, що не підлягає виконанню.

5. Зазначена ухвала суду апеляційної інстанції мотивована наступним:

5.1. Суд апеляційної інстанції зазначив, що враховуючи те, що невжиття заходів забезпечення позову, а саме заборони державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області вчиняти дії, а саме виносити постанову про закінчення виконавчого провадження №43670883 щодо виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 30.06.2011 по справі №15/5027/138/2011 істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення господарського суду Чернівецької області від 15.06.2011 по справі №15/5027/138/2011, заява ОСОБА_7 про забезпечення позову у справі №15/5027/138/2011 підлягає задоволенню.

5.2. Також суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду заяви про забезпечення позову зазначив, що наслідком невжиття такого засобу забезпечення позову може стати дія державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження і як наслідок, звільнення майна чи будь-яких інших активів від різного виду обтяжень, що в майбутньому унеможливить виконання такого судового рішення після наступного відкриття виконавчого провадження.

6. Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована положеннями ст. ст. 13., 137, 140 ГПК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

7. До Верховного Суду від ТОВ "Євробуд ХХІ" (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 22.06.2018 і відмовити у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 у даній справі.

8. В обґрунтування підстав для скасування ухвали суду апеляційної інстанції з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 у даній справі Скаржник у касаційній скарзі наводить наступні доводи:

8.1. Суд апеляційної інстанції не врахував, що не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом.

8.2. У заяві ОСОБА_7 не вказано правових та процесуальних підстав для задоволення клопотання про зупинення дії постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14.06.2018.

8.3. В оскаржуваній ухвалі суду апеляційної інстанції не вказується на заперечення, які були подані ТОВ "Євробуд ХХІ" 21.06.2018.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

9. До Верховного Суду від ОСОБА_7 надійшов відзив на касаційну скаргу у якому учасник справи просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Позиція Верховного Суду

10. Ухвалою Верховного Суду від 30.07.2018 у справі № 15/5027/138/2011 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд ХХІ" на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 22.06.2018 у справі № 15/5027/138/2011 про забезпечення позову у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; вирішено витребувати з господарського суду Чернівецької області матеріали справи №15/5027/138/2011 за позовом ПАТ "Банк Форум" в особі відділення 4100 "Чернівецька дирекція ПАТ "Банк Форум" (стягувач ОСОБА_7) до відповідача-1 ТОВ "Плафена" ЛТД та до відповідача-2 ТОВ "Євробуд ХХІ", за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_8, про стягнення заборгованості в сумі 9805890,22 грн.

11. 28.09.2018 до Верховного Суду надійшли матеріали справи № 15/5027/138/2011.

12. Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, виходячи з наступного.

13. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

14. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

15. Щодо доводу касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції не врахував, що не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом, колегія суддів зазначає наступне.

16. Відповідно до пункту 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

17. Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 138 ГПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

18. У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

19. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).

20. Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

21. Предметом касаційного перегляду є ухвала Львівського апеляційного господарського суду від 22.06.2018, якою було заяву ОСОБА_7 про забезпечення позову.

22. Питання щодо наявності чи відсутності підстав для прийняття заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення не було предметом розгляду під час прийняття оскаржуваної ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 22.06.2018, якою було задоволено заяву ОСОБА_7 про забезпечення позову.

23. За таких обставин, враховуючи приписи пункту 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, а також встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів, з урахуванням висновків, котрі викладені в рішеннях ЄСПЛ ("Руїз Торіха проти Іспанії" та "Проніна проти України"), дійшла до висновку про необґрунтованість доводу касаційної скарги, який викладений в підпункті 8.1. пункту 8 даної постанови.

24. Щодо доводу касаційної скарги про те, що у заяві ОСОБА_7 не вказано правових та процесуальних підстав для задоволення клопотання про зупинення дії постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14.06.2018, колегія суддів зазначає наступне.

25. Відповідно до ч. 2 ст. 136 ГПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

26. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

27. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (висновки про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17).

28. Згідно положень ч. 1 ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

29. Системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17, та положень ч. 1 ст. 136 і 137 ГПК України, дає підстави дійти до висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч.2, 5, 6, 7 ст. 137 ГПК України).

30. Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

31. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

32. Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що наслідком невжиття такого засобу забезпечення позову, який було вжито, може стати дія державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження і як наслідок, звільнення майна чи будь-яких інших активів від різного виду обтяжень, що в майбутньому унеможливить виконання такого судового рішення після наступного відкриття виконавчого провадження.

33. Скаржник у своїй касаційній скарзі не спростовує зазначений висновок суду апеляційної інстанції.

34. За таких обставин, враховуючи викладене, є необґрунтованим довід касаційної скарги, який викладений в підпункті 8.2. пункту 8 даної постанови.

35. Щодо доводу касаційної скарги про те, що в оскаржуваній ухвалі суду апеляційної інстанції не вказується на заперечення, які були подані ТОВ "Євробуд ХХІ" 21.06.2018, колегія суддів зазначає наступне.

36. Відповідно до положень ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

37. Зазначаючи про те, що в оскаржуваній ухвалі суду апеляційної інстанції не вказується на заперечення, які були подані ТОВ "Євробуд ХХІ" 21.06.2018, Скаржник не зазначає те, яким чином подані ТОВ "Євробуд ХХІ" 21.06.2018 заперечення на заяву про забезпечення позову мають значення для правильного розгляду зазначеної заяви.

38. За таких обставин, враховуючи наведене, а також беручи до уваги приписи ч. 3 ст. 13 ГПК України, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про необґрунтованість доводу касаційної скарги, який викладено в підпункті 8.3. пункті 8 даної постанови.

39. Відповідно до положень ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

40. Колегія суддів суду касаційної інстанції за наслідками касаційного перегляду ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 22.06.2018 дійшла до висновку, що зазначене судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

41. Враховуючи наведене, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд ХХІ" підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала Львівського апеляційного господарського суду від 22.06.2018 - залишенню без змін.

42. Оскільки касаційна скарга ТОВ "Євробуд ХХІ" підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала Львівського апеляційного господарського суду від 22.06.2018 - залишенню без змін, судові витрати у вигляді судового збору за подання касаційної скарги покладаються на ТОВ "Євробуд ХХІ".

Керуючись ст. ст. 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд ХХІ" на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 22.06.2018 у справі № 15/5027/138/2011 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 22.06.2018 у справі № 15/5027/138/2011 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко