ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м. Черкаси справа № 925/866/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 адвокат;

від відповідача представник не зявився,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАУ НУТРИШИН УКРАЇНА", с. Корделівка, Калинівський р-н, Вінницька область,

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Альянс-ТХК, м. Золотоноша, Черкаська область

про стягнення 197804,04 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАУ НУТРИШИН УКРАЇНА" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Альянс-ТХК, в якому просить суд стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Альянс-ТХК (код 00449830) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАУ НУТРИШИН УКРАЇНА" (код 37018799) суму основного боргу у розмірі 160002,00 грн, 10% річних у розмірі 7583,66 грн, суму інфляційного збільшення у розмірі 4521,62 грн, 25696, 76 грн пені.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач не виконав належним чином своїх зобовязань за укладеним між сторонами договором поставки №61/16/20 від 17.06.2016, а саме в повному обсязі не розрахувався за отриманий товар виробничо-технічного призначення.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 22 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату засідання був повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак відповідач причини неявки не повідомив.

Відповідачу за вказаною у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою його місцезнаходження господарський суд Черкаської області надіслав рекомендованим листом з повідомленням ухвалу від 18.09.2018 про закриття підготовчого провадження та призначення судового засідання на 11.10.2018. У господарського суду є відомості про вручення відповідачу вказаної ухвали, а саме рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою пошти про вручення представнику відповідача.

Відповідно до пункту 20.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" місцезнаходження юридичної особи або фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до частини 2 статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, в свою чергу частиною 3 статті 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно із частиною 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання зявилася особа, яку він представляє, або інший її представник.

Неявки в судове засідання учасника справи, якщо зявився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обовязковою.

Судом, враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач не був позбавлений права надати суду відзив на позов та необхідні докази, що обґрунтовують заперечення по суті позовних вимог, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, та оскільки явка учасників судового провадження в судове засідання обовязковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних пав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, предмет чи підставу спору не змінив.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 11.10.2018 проголошена вступна та резолютивна частини рішення суду.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали, суд встановив наступні обставини.

17 червня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАУ НУТРИШИН УКРАЇНА» (Постачальник за договором, позивач у справі) та сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс-ТХК» (Покупець за договором, відповідач у справі) уклали договір поставки № 61/16/20 (далі - Договір) (а.с. 24-26).

Відповідно до укладеного Договору Позивач взяв на себе зобов'язання в терміни та на умовах, що визначені Договором, передати у власність Відповідача продукцію виробничо-технічного призначення (далі - Товар), а Відповідач зобов'язався прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (вартість, ціну), визначену Договором (п. 1.1.).

Відповідно до п. 2.1. договору загальна кількість товару, що є предметом поставки за Договором, й часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються в специфікаціях, що складаються на кожну поставку та додаються до Договору, і є його невід'ємними частинами (надалі - Додатки).

Відповідно до п. 2.2. договору сторони встановлювали ціну товару, що постачався на умовах цього договору, у Додатках до цього Договору.

Згідно з п. 2.3 загальна сума Договору визначається як сума вартості всіх Товарів, поставлених згідно Додатків до Договору, що зазначені в п 2.1 та п 2 2. цього Договору, які є невід'ємною його частиною.

Згідно п. 3.1. Договору оплата Товару здійснюється Покупцем в національній грошовій одиниці України в безготівковій формі шляхом перерахування суми, належної до сплати на рахунок Постачальника в строки, що визначені умовами додатків до цього Договору.

Відповідно до п. 3.2 договору відповідач у відповідності до договору здійснює розрахунки, що складаються із вартості товару згідно номенклатури.

Згідно з п.6.1 договору поставка продукції здійснюється на умовах, визначених у додатках до договору. Перехід права власності відбувається в момент передачі товару покупцю за видатковими накладними, датою передачі є дата оформлення видаткових накладних.

Відповідно до п. 6.5 договору перехід права власності здійснюється в момент передачі Товару з одночасним прийманням по кількості і якості (зокрема, з перевіркою маркування і цілості тари, пломб (при їх наявності), наявності ознак пошкодження або псування Товару)

Відповідно до п. 6.6 договору товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем, по кількості (одиниць виміру) - відповідно до кількості (одиниць виміру), вказаної в видатковій накладній(товарно-транспортній накладній), по якості - відповідно до критеріїв якості, вказаних в сертифікаті якості підприємства-виробника.

Пунктом 9.2. договору встановлено, що за несвоєчасну оплату продукції покупець (Відповідач) сплачує 10 % річних від суми прострочення, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми боргу, а також суму інфляційного збільшення суми боргу.

Пунктом 13.2. Договору передбачено, що даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2016 року.

Позивач на виконання умов Договору поставив відповідачу товар на суму 2452152 грн. 93 коп., що підтверджується наступними доказами , які містяться в матеріалах справи (а.с. 50-215):

- видаткова накладна №6462 від 21 червня 2016 року;

- додаток № 61/16/20/1 від 17.06.2016;

- товарно- транспортна накладна № ГК -00013618 від 21 червня 2016 року;

- додаток № 61/16/20/2 від 24.06.2016;

- видаткова накладна № 6986 від 01 липня 2016 року;

- товарно-транспортна накладна № ГК- 00013945 від 1 липня 2016 року;

- видаткова накладна №6996 від 01 липня 2016 року;

- додаток № 61/16/20/3 від 01.07.2016;

- товарно-транспортна накладна № ГК-00013948 від 1 липня 2016 року;

- видаткова накладна №7579 від 21 липня 2016 року;

- додаток № 61/16/20/4 від 06.07.2016;

- товарно-транспортна накладна № ГК -00014280 від 21 липня 2016 року;

- видаткова накладна №8261 від 12.08.2016 року;

- додаток №61/20/05 від 12.08.2016;

- товарно-транспортна накладна № ГК-00014696 від 12 серпня 2016 року;

- видаткова накладна №8423 від 18 серпня 2016 року;

- товарно-транспортна накладна №ГК-00014793 від 18 серпня 2016 року;

- видаткова накладна №8427 від 18 серпня 2016 року;

- додаток №61/16/20/6 від 18.08.2016;

- товарно-транспортна накладна №ГК-00014796 від 18 серпня 2016 року;

- видаткова накладна №8844 від 31 серпня 2016 року;

- додаток №61/16/20/7 від 31.08.2016;

- товарно-транспортна накладна № ГК-00015049 від 31 серпня 2016

- видаткова накладна № 9756 від 29 вересня 2016 року;

- додаток №61/16/20/8 від 29.09.2016;

- товарно-транспортна накладна № ТН- 00000132 від 29 вересня 2016 року;

- видаткова накладна № 9777 від 30 вересня 2016 року;

- додаток № 61/16/20/9 від 30.09.2016;

- товарно - транспортна накладна № ТН- 00000143 від ЗО вересня 2016 року;

- видаткова накладна №11359 від 21.11.2016 року;

- додаток №61/16/20/10 від 21.11.2016;

- товарно-транспортна накладна №ТН-00001001 від 21.11.2016 року;

- видаткова накладна № 12137 від 14 грудня 2016 року;

- додаток № 61/16/20/11 від 14.12.2016;

- товарно-транспортна накладна № ТН -00001424 від 14 грудня 2016 року;

- видаткова накладна № 12321 від 20 грудня 2016 року;

- додаток № 61/16/20/12 від 20.12.2016;

- товарно-транспортна накладна № ТН- 00001502 від 21 грудня 2016 року;

- видаткова накладна №208 від 12.01.2017;

- додаток №61/16/20/13 від 11.01.2017;

- товарно-транспортна накладна №4 від 12.01.2017;

- видаткова накладна №269 від 16.01.2017;

- додаток №61/16/20/14 від 12.01.2017;

- товарно-транспортна накладна №1 від 16.01.2017;

- видаткова накладна №747 від 31.01.2017;

- додаток №61/16/20/15 від 31.01.2017;

- товарно-транспортна накладна №1 від 31.01.2017;

- видаткова накладна №968 від 07.02.2017;

- додаток №61/16/20/16 від 07.02.2017 року;

- товарно-транспортна накладна №3 від 07.02.2017 року;

- видаткова накладна №1173 від 13.02.2017 року;

- додаток №61/16/20/17 від 13.02.2017 року;

- товарно-транспортна накладна №0 від 14.02.2017 року;

- видаткова накладна №1320 від 17.02.2017 року;

- додаток №61/16/20/18 від 17.02.2017 року;

- товарно-транспортна накладна №6 від 17.02.2017 року;

- видаткова накладна №1833 від 06.03.2017 року;

- додаток №61/16/20/19 від 06.03.2017 року;

- товарно-транспортна накладна №1 від 06.03.2017 року;

- видаткова накладна №2004 від 09.03.2017 року;

- додаток №61/16/20/20 від 09.03.2017 року;

- товарно-транспортна накладна №0 від 09.03.2017 року;

- видаткова накладна №2096 від 13.03.2017 року;

- додаток №61/16/20/21 від 13.03.2017 року;

- товарно-транспортна накладна №8 від 13.03.2017 року;

- видаткова накладна №2131 від 13.03.2017 року;

- додаток №61/16/20/22 від 13.03.2017 року;

- товарно-транспортна накладна №7 від 13.03.2017 року;

- видаткова накладна №2604 від 22.03.2017 року;

- додаток №61/16/20/23 від 22.03.2017 року;

- товарно-транспортна накладна №4 від 22.03.2017 року;

- видаткова накладна №2738 від 27.03.2017 року;

- додаток №61/16/20/24 від 27.03.2017 року;

- товарно-транспортна накладна №7 від 27.03.2017 року;

- видаткова накладна №3368 від 11.04.2017 року;

- додаток №61/16/20/25 від 11.04.2017 року;

- товарно-транспортна накладна №7 від 11.04.2017 року;

- видаткова накладна №3614 від 14.04.2017 року;

- додаток №61/16/20/26 від 14.04.2017 року;

- товарно-транспортна накладна №9 від 14.04.2017 року;

- видаткова накладна №3912 від 24.04.2017 року;

- додаток №61/16/20/27 від 24.04.2017 року;

- товарно-транспортна накладна №8 від 24.04.2017 року;

- видаткова накладна №4022 від 26.04.2017 року;

- додаток №61/16/20/28 від 26.04.2017 року;

- товарно-транспортна накладна №7 від 26.04.2017 року;

- видаткова накладна №4086 від 27.04.2017 року;

- додаток №61/16/20/29 від 26.04.2017 року;

- товарно-транспортна накладна №6 від 27.04.2017 року;

- видаткова накладна №4318 від 04 травня 2017 року;

- додаток № 61/16/20/30 від 04.05.2017 року;

- товарно-транспортна накладна № 6 від 4 травня 2017 року;

- видаткова накладна № 4756 від 13 травня 2017 року;

- додаток № 61/16/20/31 від 13.05 2017 року;

- товарно-транспортна накладна № 7 від 13 травня 2017 року;

- видаткова накладна № 4859 від 16 травня 2017 року;

- додаток № 61/16/20/32 від 16.05.2017 року;

- товарно-транспортна накладна № 75 від 16 травня 2017 року;

- видаткова накладна №5037 від 19 травня 2017 року;

- додаток № 61/16/20/33 від 19.05.2017 року;

- товарно-транспортна накладна № 6 від 19 травня 2017 року;

- видаткова накладна № 5284 від 25 травня 2017 року;

- додаток № 61/16/20/34 від 25.05.2017 року;

- товарно-транспортна накладна № 7 від 25 травня 2017 року;

- видаткова накладна № 5422 від 29 травня 2017 року;

- додаток № 61/16/20/35 від 29.05. 2017 року;

- товарно-транспортна накладна № 9 від 29 травня 2017 року;

- видаткова накладна № 5644 від 02 червня 2017 року;

- додаток № 61/16/20/36 від 02.06.2017 року;

- товарно-транспортна накладна № 2 від 2 червня 2017 року;

- видаткова накладна №5872 від 09 червня 2017 року;

- додаток №61/16/20/37 від 09.06.2017 року;

- товарно-транспортна накладна № 9 від 9 червня 2017 року;

- видаткова накладна № 6043 від 13 червня 2017 року;

- додаток №61/16/20/38 від 13.06.2017 року;

- товарно-транспортна накладна № 1 від 13 червня 2017 року;

- видаткова накладна №6426 від 22 червня 2017 року;

- додаток №61/16/20/ від 22 червня 2017 року;

- товарно-транспортна накладна №4 від 22 червня 2017 року;

- видаткова накладна №7054 від 10 липня 2017 року;

- додаток № 61/16/20/40 від 10.07.2017 року;

- товарно-транспортна накладна № 0 від 10 липня 2017 року;

- видаткова накладна №7294 від 17 липня 2017 року;

- додаток №61/16/20/41 від 17.07.2017 року;

- товарно-транспортна накладна № 8 від 17 липня 2017 року;

- видаткова накладна №8961 від 30.08.2017 року;

- додаток №61/16/20/42 від 30.08.2017 року;

- товарно-транспортна накладна №0 від 30.08.2017 року;

- видаткова накладна №9494 від 13 вересня 2017 року;

- додаток № 61/16/20/43 від 13.09.2017 року;

- товарно-транспортна накладна № 8 від 13 вересня 2017 року;

- видаткова накладна № 9783 від 20 вересня 2017 року;

- додаток № 61/16/20/44 від 20.09.2017 року;

- товарно-транспортна накладна №4 від 20 вересня 2017 року;

- видаткова накладна №9954 від 26.09.2017 року;

- додаток №61/16/20/45 від 26.09.2017 року;

- товарно-транспортна накладна №9 від 26.09.2017 року;

- видаткова накладна №10133 від 29.09.2017 року;

- додаток №61/16/20/46 від 29.09.2017 року;

- видаткова накладна №10199 від 02 жовтня 2017 року;

- додаток № 61/16/20/46 від 02.10.2017 року;

- товарно-транспортна накладна № 6 від 2 жовтня 2017 року;

- видаткова накладна №10502 від 10 жовтня 2017 року;

- додаток № 61/16/20/48 від 10.10.2017 року;

- товарно-транспортна накладна № 5 від 10 жовтня 2017 року;

- видаткова накладна №10761 від 17 жовтня 2017 року;

- додаток № 61/16/20/49 від 17.10.2017 року;

- товарно-транспортна накладна № 0 від 17 жовтня 2017 року;

- видаткова накладна №11232 від 30 жовтня 2017 року;

- додаток № 61/16/20/50 від 30.10.2017 року;

- товарно-транспортна накладна № 3 від ЗО жовтня 2017 року;

- видаткова накладна №11527 від 06 листопада 2017 року;

- додаток № 61/16/20/51 від 06.11.2017 року;

- товарно-транспортна накладна № 1 від 6 листопада 2017 року;

- видаткова накладна №11890 від 16 листопада 2017 року;

- додаток № 61/16/20/52 від 16.11.2017 року;

- товарно-транспортна накладна №8 від 16 листопада 2017 року;

- видаткова накладна №12442 від 01 грудня 2017 року;

- додаток №61/16/20/53 від 01.12.2017 року;

- товарно-транспортна накладна № 4 від 1 грудня 2017 року;

- видаткова накладна № 12921 від 14 грудня 2017 року;

- додаток № 61/16/20/54 від 14.12.2017 року;

- товарно-транспортна накладна №6 від 14 грудня 2017 року;

- видаткова накладна №271 від 11.01.2018 року;

- додаток №61/16/20/55 від 11.01.2018 року;

- товарно-транспортна накладна №1 від 11.01.2018,

Вище вказані видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та додатки до договору підписані представниками сторін та скріплені їх печатками.

Таким чином, у відповідача виникло зобовязання щодо оплати вартості поставленого товару на умовах договору. Однак свої зобовязання щодо оплати поставленого товару відповідач виконав частково, сплатив лише 2 292 150 грн 93 коп., в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 160 002 грн 00 коп.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договором поставки товару стало підставою для звернення позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості з боржника.

Згідно з ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлене договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 692 ЦК України, Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства суд приходить до наступних висновків.

Із матеріалів справи вбачається та відповідачем не заперечується, не спростовано належними та допустимими доказами, що позивач поставив відповідачу відповідно до Договору, а останній отримав товар за вище вказаними видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та додатками до договору, які підписані позивачем та відповідачем та скріплені їх печатками на загальну суму 2452152 грн. 93 коп..

Відповідно до умов договору поставки №61/16/20 від 17.06.2016 відповідач зобовязався оплатити отриманий товар в строки , що визначені умовами додатків до договору.

Однак відповідач в порушення вимог ст. ст. 525, 526, 530, 692 ЦК України свої зобовязання щодо повного та своєчасного розрахунку вартості отриманого товару належним чином не виконав, заборгувавши позивачу на час розгляду справи 160 002 грн. 00 коп..

Оскільки відповідач не розрахувався з позивачем за поставлений товар у встановлені строки суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають до задоволення, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 160 002 грн 00 коп.

Відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом .

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 9.2 договору встановлено, що за несвоєчасну оплату продукції покупець (Відповідач) сплачує 10 % річних від суми прострочення, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми боргу, а також суму інфляційного збільшення суми боргу.

Відповідно до ст. 549 ЦК України та на підставі пункту 9.2 договору позивач нарахував відповідачеві 25696 грн. 76 коп. пені за період з 10.02.2018 по 01.08.2018. Порушення з боку Відповідача має місце щодо виконання грошового зобов'язання за отриманий Товар за видатковими накладними від 02.10.17, 10.10.17, 17.10.17, 30.10.17, 06.11.17, 16.11.17, 01.12.17, 14.12.17, 11.01.18. По кожній з даних видаткових накладних було визначено власний строк оплати, втім, позивачем здійснюється нарахування санкцій на всю суму основного боргу починаючи з 10 лютого 2018 р. (дата прострочення виконання грошового зобов'язання по видатковій накладній, по якій містився найбільш хронологічно пізній строк оплати).

Здійснивши перевірку правильності нарахування пені за допомогою калькулятора штрафних санкцій апаратного комплексу Еліт: ОСОБА_2 судом встановлено, що розрахунок пені здійснено позивачем вірно, а тому з відповідача підлягає стягненню 25696 грн. 76 коп. пені .

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторони пунктом 9.2 договору встановили інший розмір процентів за порушення грошових зобов'язань, а саме 10% річних від суми простроченого зобовязання строків оплати.

Відповідно до ст. 625 ЦК України та на підставі пункту 9.2 договору позивачем нараховані відповідачу 10% річних у сумі 7583 грн. 66 коп. за період з 10.02.2018 по 01.08.2018..

Здійснивши перевірку правильності нарахування річних за допомогою калькулятора штрафних санкцій апаратного комплексу Еліт: ОСОБА_2 судом встановлено, що розрахунок річних здійснено позивачем вірно, а тому з відповідача підлягає стягненню 10 % річних в сумі 7583 грн. 66 коп..

Відповідно до ст. 625 ЦК України та на підставі пункту 9.2 договору позивачем нараховані відповідачу інфляційні в сумі 4521 грн. 62 коп. за період з 10.02.2018 по 01.08.2018.

Проте, розрахунок інфляційних втрат позивачем зроблено невірно. За розрахунками суду до стягнення підлягає 3369 грн 96 коп. інфляційних втрат. Розрахунок суми втрат від інфляції судом здійснено із застосуванням калькулятора штрафних санкцій інформаційно правової системи «ЛІГА:ЗАКОН».

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 3369 грн 96 коп. інфляційних втрат.

Щодо заявленої позивачем вимоги про відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 23 000 грн., суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. ст. 16, 58 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, представником у суді може бути адвокат.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підставі п. 4 статті 129 ГПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як на підставу понесених судових витрат позивач послався на договір про надання професійної правничої допомоги №1/2018 від 03.01.2018 укладений позивачем з адвокатським обєднанням «Євстігнєєв, ОСОБА_1 і партнери» (т. 2 а.с. 31-35), акт прийому - передачі виконаних робіт від 19.09.2018 (т. 2 а.с. 47), рахунок на оплату правничих послуг адвокатського бюро № 007/18 від 19.09.2018, платіжне доручення № 4400 від 25.09.2018 (т. 2 а.с. 53).

Таким чином, позивач належними доказами довів, що поніс витрати на професійну правничу допомогу у звязку із даною справою, вказані витрати є судовими, а тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 236-241, 256 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Альянс-ТХК, (вул. Садовського, 4, м. Золотоноша, Черкаська область, 19700, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАУ НУТРИШИН УКРАЇНА", (вул. Київська, буд. 1, с. Корделівка, Калинівський р-н, Вінницька область, 22445, ) заборгованість в сумі 160002 грн 00 коп., 7583 грн 66 коп. 10% річних, 3369 грн. 96 коп. втрат від інфляції, 25696 грн 76 коп. пені, 23000 грн витрат на професійну правничу допомогу, 2949 грн 78 коп. судових витрати зі сплати судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Північого апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 22.10.2018

Суддя О.В. Чевгуз