ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" жовтня 2018 р. Справа № 924/749/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д. при секретарі судового засідання Сорока Д.В. розглянувши матеріали

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Октант-центр", м.Хмельницький

про стягнення 5 649,36 грн., з яких: 3 736,65 грн. - пені, 388,35 грн. - 3% річних, 1 524,37 грн. - інфляційних втрат

Представники сторін: не з"явилися

Суть спору: з оголошенням перерви в судовому засіданні від 02.10.2018р.

Позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" м.Хмельницький в якому просить суд стягнути на свою користь заборгованість в загальній сумі 5 649,36 грн., з яких: 3 736,65 грн. - пені, 388,35 грн. - 3% річних, 1 524,37 грн. - інфляційних втрат за неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №2138/14-ТЕ-34 від 30.01.2014р.

В обґрунтування позовних вимог посилається на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №2138/14-ТЕ-34, на виконання якого позивачем передано відповідачу природний газ на суму 281 497,63грн., а відповідачем своєчасно не здійснено його оплату. За прострочення виконання відповідачем грошового зобовязання позивачем відповідно до ст.625 ЦК України нараховано 3% річних та інфляційні втрати, а на підставі п.7.2 договору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення за кожний день прострочення платежу.

Представник відповідача на виконання вимог ухвали суду від 27.08.2018р. надав суду 11.09.2018р. відзив на позов та 12.09.2018р. доповнення до відзиву в якому просить суд зменшити розмір нарахованої позивачем пені на 90% до суми 373,67грн.

В обгрунтування поданого відзиву відповідач зазначив, що ТОВ «Октант-Центр» не є кінцевим споживачем газу, який постачався позивачем, оскільки використовувався виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та постачався на дахову котельню по вул. Проскурівській, 45, м. Хмельницький (п.1.2. договору № 2138/14-ТЕ-34 від 30.01.2014р.), а для виробничо-комерційної діяльності не використовувався.

Здійснення оплати поставленого позивачем газу залежало виключно від розрахунків мешканців житлового будинку по вул. Проскурівській, 45 м. Хмельницький із ТОВ «Октант-Центр» за теплову енергію і збір таких коштів потребував певного часу, підтвердженням чого велика кількість оплат на невеликі суми та від різних осіб від імені відповідача, а також неплатоспроможність населення, при цьому власні кошти на фінансування придбання газу у ТОВ «Октант-Центр» відсутні.

Також, зазначає, що неплатоспроможність відповідача, підтверджується ухвалою господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014р. у справі № 924/159/14 про порушення справи про банкрутство, якою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; позивачем не надано доказів заподіяння збитків внаслідок прострочення оплати за одержаний природний газ та не заявлено вимог про стягнення таких збитків; відсутність докази, які свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності позивача; повне погашення основної суми боргу; незначні терміни прострочення розрахунків за поставлений природній газ; неспіврозмірність заявленої до стягнення сума пені із наслідками порушення зобов'язання; відповідач не є кінцевим споживачем газу, що постачався позивачем, оскільки використовувався виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та залежність розрахунків із позивачем від стану розрахунків населення перед відповідачем; вжиття відповідачем заходів для погашення заборгованості перед позивачем із сплати штрафних санкцій шляхом залучення третіх осіб (договір переведення боргу від 18.11.2016р. № 14/9642/16).

Посилаючись на практику Верховного суду, а саме постанови Верховного суду від 30.08.2018р. у справі №925/1587/17, від 25.04.2013р. у справі № 904/7401/16, від 25.04.2018р. у справі № 904/12429/16, від 18.07.2018р. у справі № 916/3056/17, вважає, що переліченні вище обставини дають підстави для зменшення розміру нарахованої позивачем пені на 90%.

Представники сторін незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання не з"явились.

Статтею 202 ГПК України передбачено, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

30.01.2014р. між ОСОБА_2 акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" м.Хмельницький (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2138/14-ТЕ-34, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2. договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням на дахову котельню по вул.Проскурівській, 45 в м.Хмельницькому.

Продавець передає покупцеві з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ обсягом до 191 тис. куб. м. (п. 2.1 договору), у т. ч. у січні 35 тис.куб.м., лютому та березні - по 30 тис.куб.м., у квітні - 15 тис.куб.м., у травні 5 тис.куб.м., у червні 4 тис.куб.м., у липні 4 тис.куб.м., у серпні 4 тис.куб.м., у вересні 4 тис.куб.м., у жовтні 10 тис.куб.м., у листопаді 20 тис.куб.м., у грудні 30 тис.куб.м.

За умовами пп. 2.1.1. договору обсяги газу, що планується передати за цим договором, можуть змінюватись сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку.

Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ (п. 3.1 договору).

Згідно з п. 3.3. договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригінала акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. 3.4 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються уповноваженим державою органом.

У п. 5.2 договору сторони погодили, що ціна за 1000 куб. м газу становить 1091,00грн. з урахування збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом без урахування ПДВ. До сплати за 1000 куб.м. природного газу 1091,00 грн., крім того ПДВ - 20% - 218,20 грн., всього до сплати 1309,20 грн.

У разі зміни уповноваженим органом ціни на газ та/або тарифів на його транспортування, розподіл і постачання вони є обов'язковими для сторін за цим договором з моменту введення їх в дію (п. 5.3 договору).

Згідно з п. 5.5 договору загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

Сторони домовились, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1 договору).

У п. 6.3 договору зазначено, що за наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлені в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором (п. 7.1 договору).

Пунктом 7.2. договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно з розділом 11 договору він набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Договір підписаний сторонами, скріплений відтисками їхніх печаток.

На виконання договору позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на суму 281 497,63грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2014р. на суму 50 180,32грн.; від 28.02.2014р. на суму 43 564,93грн.; від 31.03.2014р. на суму 35 425,65грн.; від 30.04.2014р. на суму 18 193,96грн.; від 30.05.2014р. на суму 6 193,83грн.; від 31.06.2014р. на суму 5 422,70грн., від 31.07.2014р. на суму 4 588,74грн., від 31.08.2014р. на суму 4 130,53грн., від 31.09.2014р. на суму 7 306,64грн., від 31.10.2014р. на суму 17 949,13грн., від 30.11.2014р. на суму 37 314,82грн., від 31.12.2014р. на суму 51 226,38грн.

Відповідачем було здійснено оплату за спожитий газ в сумі 281 497,63грн., що підтверджено і відображено в довідці позивача про операції за період з 01.01.2014р. по 30.09.2018р.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом враховується наступне:

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як убачається з матеріалів справи, господарські правідводносини між сторонами виникли на підставі договору купівлі-продажу природного газу від 30.01.2014р. № 2138/14-ТЕ-34.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або їх зміна не допускається.

Судом враховуються докази, що підтверджують передачу позивачем відповідачу природного газу за актами приймання-передачі на суму 25251,37грн. та здійснення відповідачем розрахунку за одержаний природний газ.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що оплата вартості одержаного відповідачем газу (остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу).

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобовязання.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Сторонами передбачено сплату пені пунктом 7.2. договору у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу).

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача: за зобовязаннями липня 214р. за період з 15.08.2014р. по 09.12.2014р. 367,48грн. пені, 43,01грн. 3% річних та за період з 01.09.2014р. по 31.12.2014р. 338,26 грн. інфляційних втрат; за зобовязаннями серпня 2014р. за період з 16.09.2014р. по 09.12.2014р. 249,64грн. пені, 28,86грн. 3% річних та за період з 01.10.2014р. по 31.12.2014р. 179,50грн. інфляційних втрат; за зобовязаннями вересня 2014р.- за період з 15.10.2014р. по 28.12.2014р. 360,91 грн. пені, за період з 15.10.2014р. по 28.12.2014р. 40,54грн. 3% річних та за період з 01.11.2014р. по 31.12.2014р. 138,83грн. інфляційних втрат; за зобовязаннями жовтня 2014р. за період з 15.11.2014р. по 28.12.2014р. 605,84грн. пені, за період з 15.11.2014р. по 28.12.2014р. 64,91грн. 3% річних; за зобовязаннями листопада 2014р. за період з 16.12.2014р. по 22.01.2015р. 700,46грн. пені, за період з 16.12.2014р. по 22.01.2015р. 75,05грн. 3% річних; за зобовязаннями грудня 2014р. за період з 15.01.2015р. по 02.03.2015р. 1 452,31грн. пені, за період з 15.01.2015р. по 02.03.2015р. 135,98грн. 3% річних та за період з 01.02.2015р. по 31.03.2015р. 867,78грн. інфляційних втрат.

Всього: 3 736,65грн. пені, 388,34грн. 3% річних та 1 524,37грн. інфляційних втрат.

Як вбачається із розрахунку, позивачем правомірно проведено нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат з урахуванням вимог чинного законодавства та в межах максимально можливого розміру.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України). Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи, що позивачем належними та достовірними доказами підтверджено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором купівлі-продажу природного газу від 30.04.2014р. №2138/14-ТЕ-34 в частині строків здійснення оплати, позовні вимоги визнаються обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованої позивачем пені на 90% відмовити.

У звязку із задоволенням позову судові витрати на оплату судового збору покладаються на відповідача згідно з ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 20, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 247, 248, 251, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" м.Хмельницький (вул.Озерна, 20, код: 30145299) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ (вул.Б.Хмельницького, 6, код 20077720) 3 736,65 грн. (три тисячі сімсот тридцять шість гривень 65 коп.) - пені, 388,35 грн. (триста вісімдесят вісім гривень 35 коп.) - 3% річних, 1 524,37грн. (одну тисячу п"ятсот двадцять чотири гривні 37 коп.) - інфляційних втрат та 1762,00грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.) витрат на оплату судового збору.

Видати наказ.

Згідно з ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України.

Повне рішення складене та підписане 22.10.2018р.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу (01001, м. Киїів, вул. Б.Хмельницького, 6);

3 - відповідачу (29000, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20).