ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" вересня 2018 р. м. Київ Справа № 19/028-10/13

У справі за позовом Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Бориспільської районної ради

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс»,

2) Фізичної особи-підприємця Гордієнка Валерія Миколайовича,

3) Бориспільської міської ради,

4) Виконавчого комітету Бориспільської міської ради,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа»,

2) Комунального підприємства Бориспільської районної ради «Зубр»,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунального підприємства «Бориспільське бюро технічної інвентаризації»

про скасування рішень, визнання недійсними договорів, визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння

Суддя А.Ю.Кошик

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області згідно з постановою Верховного суду України від 05.04.2018 року у справі № 19/028-10/13 передано на новий розгляд справу №19/028-10/13 за наслідками перегляду за нововиявленими обставинами.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №19/028-10/13 визначено суддю Кошика А.Ю.

15.12.2017 року набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України, внесені Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України за нововиявленими обставинами справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.06.2018 року прийнято до провадження в порядку нового розгляду справу № 19/028-10/13 в частині перегляду за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області суду від 19.04.2010 року у справі № 19/028-10/13, судове засідання було призначено на 03.07.2018 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.07.2018 року відкладено судове засідання на 31.07.2018 року. Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.07.2018 року оголошено перерву у судовому засіданні до 07.08.2018 року. Ухвалою від 07.08.2018 року розгляд справи відкладався на 21.08.2018 року. Ухвалою від 21.08.2018 року розгляд справи відкладався на 04.09.2018 року, в судовому засіданні 04.09.2018 року провадження у справі зупинялось у зв'язку з передачею справи іншому судді для розгляду заяви відповідача2 про відвід, провадження у справі було поновлено ухвалою від 07.09.2018 року та призначено справу до розгляду на 20.09.2018 року. В судовому засіданні 20.09.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі № 19/028-10/13.

Новий розгляд справи №19/028-10/13 щодо перегляду рішення за нововиявленими обставинами відбувався згідно з ч.5 ст.320 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову, та ч.2 ст.325 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, для якого з огляду на абз.2 ч.1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не передбачено колегіального розгляду.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З огляду на висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України», хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Під час нового розгляду з перегляду на підставі заяви Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» № 01-23-442 від 19.11.2012 року за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2010 року у справі №19/028-10/13, розгляд справи неодноразово відкладався, з'ясовувались обставини та вчинялись процесуальні дії на виконання вказівок постанови Верховного суду України від 05.04.2018 року у справі № 19/028-10/13 згідно зі ст. 316 Господарського процесуального кодексу України.

Однак, в ході розгляду справи №19/028-10/13 дії відповідачів 1, 2 та їх представників, зокрема, Кудіна Олександра Миколайовича (представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс»), Гордієнка Валерія Миколайович та Абросімової Оксани Василівни (представників Фізичної особи-підприємця Гордієнка Валерія Миколайовича), в судових засіданнях починаючи з 21.08.2018 року, набули явних ознак зловживання процесуальними правами з метою перешкоджання розгляду справи.

Зловживання процесуальними правами полягало в заявленні відповідачами 1, 2 в тому числі, в особі їх представників, безпідставних відводів судді А.Ю.Кошику з порушенням встановленого порядку, про що у справі винесені ухвали про повернення заяв про відвід без розгляду.

Після чого, в судовому засіданні 04.09.2018 року Фізичною особою-підприємцем Гордієнком Валерієм Миколайовичем подано чергову безпідставну заяву б/н від 04.09.2018 року про відвід судді А.Ю.Кошика у справі № 19/028-10/13 (подану з явним і свідомим порушенням ч.4 ст.35 Господарського процесуального кодексу України), що змусило суддю зупиняти провадження у справі для вирішення іншим суддею питання про відвід у відповідності до ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України (якому також було заявлено два відводи).

Наведена ситуація, спровокована самими відповідачами 1, 2 також в особі їх представників, була використана ними ж для подальшого зловживання процесуальними правами з метою перешкодити вирішенню спору, що виразилось в подачі до суду двох апеляційних скарг на ухвалу від 04.09.2018 року про зупинення провадження у справі для розгляду відводу (з наміром надіслання матеріалів справи до апеляційної інстанції, відповідно затягування розгляду справи). Однак, оскільки на момент подання апеляційних скарг провадження у справі було поновлено і оскаржувана ухвала вичерпала свою дію, відповідні апеляційні скарги були повернуті заявникам без розгляду.

Також, відповідачі 1, 2 та їх представники зокрема, Кудін Олександр Миколайович, Гордієнко Валерій Миколайович та Абросімова Оксана Василівна, не зважаючи на особливості нового розгляду (шостого) заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, наполягали на витребуванні доказів та повторному дослідженні судом обставин, яким вже надано правову оцінку під час попередніх розглядів справи № 19/028-10/13 і така правова оцінка визнана правомірною і обставини встановленими за результатами касаційних переглядів.

Також, вдаючись до спотворення матеріалів справи №19/028-10/13 та чинних норм Господарського процесуального кодексу України, наведені особи, чи свідомо чи через юридичну безграмотність, наполягали на розгляді справи з іншим суб'єктним складом учасників.

В судовому засіданні 20.09.2018 року наведеними особами чинились перешкоди закінченню розгляду справи оголошенням рішення, зокрема, заявлялись безпідставні та вигадані твердження про перехід суду до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, вчинялись чергові спори щодо суб'єктного складу учасників, довільне тлумачення правових висновків судів попередніх інстанцій та їх значення для справи. Також, напередодні призначеного на 20.09.2018 року судового засідання у справі № 19/028-10/13 відповідач2 припинив статус суб'єкта підприємницької діяльності, у зв'язку з чим, в судовому засіданні 20.09.2018 року подав клопотання про закриття провадження у справі. Наведені дії відповідача2 свідчать про наміри змінити підвідомчість справи.

Також, під час судового засідання 20.09.2018 року перед виходом суду до нарадчої кімнати представником відповідача1 Кудіним О.М. було подано письмову заяву про відвід судді, що свідчить про наміри та сплановані наперед дії представника перешкодити розгляду справи.

Як визначено п. 1 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Частиною 3 ст. 200 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники судового процесу, а також інші особи, присутні в залі судового засідання, зобов'язані виконувати розпорядження головуючого, додержуватися в судовому засіданні встановленого порядку та утримуватися від будь-яких дій, що свідчать про явну неповагу до суду або встановлених у суді правил.

Однак, всупереч наведених норм процесуального законодавства, представники відповідачів 1, 2, зокрема, Кудін О.М., Гордієнко В.М. та Абросімова О.В. під час судового засідання 20.09.2018 року після оголошення суддею про вихід до нарадчої кімнати, почали зухвало та агресивно заперечувати процесуальні дії судді, безпідставно наполягаючи на вчиненні господарським судом необхідних їй процесуальних дій, які не передбачені Господарським процесуальним кодексом України, та веденні судового засідання у визначеному ними порядку. Відповідні твердження ґрунтувались також на вигаданих припущеннях з метою безпідставних звинувачень судді.

Наведені дії представників відповідачів 1, 2 Кудіна О.М., Гордієнка В.М. та Абросімової О.В. свідчать про зловживання своїми процесуальними правами, невиконання процесуальних обов'язків, порушення встановленого ст.200 Господарського процесуального кодексу України порядку ведення судового засідання (перешкоджання розгляду справи у визначеному суддею порядку та зухвале і агресивне наполягання на вчиненні суддею необхідних їй процесуальних дій).

Відповідні обставини, які також можуть бути частково відтворені з даних технічного звукозапису судового засідання 20.09.2018 року, свідчать про наміри представників відповідачів 1, 2 Кудіна О.М., Гордієнка В.М. та Абросімової О.В. чинити тиск на суд шляхом заявлення безпідставних відводів, оскарження процесуальних рішень судді, вчинення інших не передбачених нормами господарського процесу дій з метою домогтись прийняття суддею необхідних їй процесуальних рішень.

Частиною 4 ст. 200 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за прояв неповаги до суду винні особи притягуються до відповідальності, встановленої законом. Питання про притягнення учасника справи або іншої особи, присутньої в залі судового засідання, до відповідальності за прояв неповаги до суду вирішується судом негайно після вчинення правопорушення, для чого у судовому засіданні із розгляду справи оголошується перерва, або після закінчення судового засідання.

Згідно з ч. 1 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення (ч.5).

Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно (ч.6).

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання (ч.7).

Окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій (ч. 8).

Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду оскарженню не підлягає (ч.9).

Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, який повинен надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено (ч.11).

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Також, ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зобов'язує суддю звернутися з повідомленням про втручання в його діяльність як судді щодо здійснення правосуддя до до Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, має наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно з ч. 2 ст. 140 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вчинені у зв'язку зі службовою діяльністю судді, зокрема, образа чи наклеп на нього, мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Положення частини другої статті 126 Конституції України про те, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об'єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов'язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Втручанням у діяльність судових органів слід розуміти як вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв'язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.

Частиною 1 ст. 1853 Кодексу України про адміністративні правопорушення неповага до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятдесяти до ста п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 376 Кримінального кодексу України втручання в будь-якій формі в діяльність судді з метою перешкодити виконанню ним службових обов'язків або добитися винесення неправосудного рішення - карається штрафом до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців.

Таким чином, враховуючи наявність в діях представників відповідачів 1, 2 зокрема, Кудіна Олександра Миколайовича (представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс»), Гордієнка Валерія Миколайович та Абросімової Оксани Василівни (представників Фізичної особи-підприємця Гордієнка Валерія Миколайовича) у справі № 19/028-10/13 ознак втручання в діяльність судді А.Ю.Кошика шляхом зловживання процесуальними правами та не виконання процесуальних обов'язків, ознак тиску на суддю з метою перешкодити виконанню ним службових обов'язків та домогтися винесення рішення суду на користь відповідачів, відповідні дії підпадають під кваліфікацію ст. 376 Кримінального кодексу України.

Також, у судовому засіданні 20.09.2018 року в діях представника відповідача1 Кудіна Олександра Миколайовича наявні ознаки неповаги до суду, що виразились у злісному порушенні порядку під час судового засідання, свідчать про зневагу до суду та встановлених у суді правил, за що ч. 1 ст. 1853 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу у розмірі від п'ятдесяти до ста п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В порядку ч. 3 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідна інформація має бути доведена до відома органів суддівського самоврядування та правоохоронних органів.

Також, з метою усунення виявленого судом під час розгляду справи №19/028-10/13 порушення та запобігання його повторенню, органам прокуратури необхідно вирішити питання про притягнення наведених в ухвалі осіб до відповідальності за ст. 376 Кримінального кодексу України та ст. 1853 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 43, 234, 246 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Повідомити Вищу раду правосуддя та Генеральну прокуратуру України про наявність в діях представників відповідачів 1, 2 зокрема, Кудіна Олександра Миколайовича (представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс»), Гордієнка Валерія Миколайович та Абросімової Оксани Василівни (представників Фізичної особи-підприємця Гордієнка Валерія Миколайовича) ознак втручання в діяльність судді Господарського суду Київської області А.Ю.Кошика щодо здійснення ним правосуддя у справі № 19/028-10/13.

2. Генеральній прокуратурі України вжити передбачених законом заходів щодо притягнення Кудіна Олександра Миколайовича, Гордієнка Валерія Миколайович та Абросімової Оксани Василівни до відповідальності за ст. 376 Кримінального кодексу України та ст. 1853 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

3. Відповідь з приводу результатів розгляду даної окремої ухвали та вжитих заходів щодо притягнення Кудіна Олександра Миколайовича, Гордієнка Валерія Миколайович та Абросімової Оксани Василівни до відповідальності за ст. 376 Кримінального кодексу України та ст. 1853 Кодексу України про адміністративні правопорушення, надати до Господарського суду Київської області в найкоротші терміни.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у строки та в порядку, визначеному § 1 глави 1 розділу згідно IV Господарського процесуального кодексу України з врахуванням ч. 9 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 04.10.2018 року