ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" жовтня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1839/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Дяченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Воровіній Т.О.

розглянувши справу №916/1839/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРСПЕЦБУД+ (65005, м.Одеса, вул. Балківська, 120/1, офіс 323)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРЕНЕРГОГАРАНТ (65033, ОСОБА_1, вул. Аеропортівська, 4)

Про стягнення 64800 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: : не зявився

Від відповідача: не зявився

Встановив: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю „УКРСПЕЦБУД+" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. № ГСОО 1986/18 від 30.08.2018р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРЕНЕРГОГАРАНТ про стягнення 64800 грн.

Позовні вимоги позивача у справі направлено на стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРЕНЕРГОГАРАНТ грошової суми у розмірі 64800 грн., у якості повернення попередньої оплати.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.09.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №916/1839/18. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначити на 1 жовтня 2018р. о 09:15. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, в строк до 24.09.2018р. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України до 26.09.2018р. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України. Повідомлено учасників справи про відсутність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

У судовому засіданні, яке відбулось 01.10.2018р., відповідно до вимог ч. 2 ст. 216 ГПК України, було оголошено перерву у справі до 19.10.2018р. 10:00.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.10.2018р. повідомлено відповідача у справі №916/1839/18 - Товариство з обмеженою відповідальністю „УКРЕНЕРГОГАРАНТ про судове засідання по справі, яке відбудеться 19 жовтня 2018 року о 10:00.

Відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю „УКРЕНЕРГОГАРАНТ відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідань суду, шляхом скерування на його юридичну адресу ухвали суду та в матеріалах справи наявне поштове повідомлення, з відміткою про вручення поштового відправлення суду (вх. № ГСОО 36284/18 від 25.09.2018р.)

У судове засідання представник відповідача не зявився, про поважність причин відсутності суд не повідомив.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення скеровувались судом на адресу реєстрації відповідача, а також відсутність жодних клопотань з боку відповідача про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

28 лютого 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „УКРСПЕЦБУД+ (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „УКРЕНЕРГОГАРАНТ (Постачальник) було укладено Договір поставки №28/02 за умовами якого постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити та передати у власність покупцю товар, а покупець зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим Договором прийняти і оплатити цей товар.

Відповідно до п. 1.2. Договору, предметом поставки за цим Договором є кабельно-проводнікова продукція, або будь-яка інша продукція, визначена відповідно до умов даного договору.

Згідно до п. 1.3. Договору, вид, номенклатура, асортимент, кількість та вартість товару може визначатися сторонами відповідно до погоджених постачальником заявок на поставку товару та/або рахунків-фактур, видаткових накладних, товано-транспортних накладних, актів прийому передачі товару, підписаних представниками сторін.

Відповідно до п. 1.4. Договору, сторони погодили, що оплата товару та/або прийняття товару згідно вищевказаних документів свідчить, що сторони погодили предмет поставки, тобто вид, номенклатуру, асортимент, кількість та вартість товару.

Положеннями п. 2.3. Договору визначено, що поставка товару визначеному сторонами вантажоодержувачу є належним виконанням постачальником своїх обовязків щодо поставки товару.

Відповідно до п. 3.1. Договору, розрахунок за товар покупцем здійснюється шляхом зарахування коштів на один із поточних рахунків постачальника, вказаних в договорі та/або рахунку-фактурі, на умовах 100% передплати протягом 5 банківських днів з моменту надання постачальником рахунку-фактури. Обовязки покупця щодо сплати товару вважаються виконаними з моменту зарахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Згідно до п. 4.1. Договору, за порушення виконання взятих на себе зобовязань, згідно умов цього Договору, сторони несуть відповідальність, визначену чинним законодавством, та умовах цього Договору.

Відповідно до п. 5.1. Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2017 року, а в частині виконання зобовязань до повного їх виконання сторонами.

На виконання умов укладеного договору, Товариством з обмеженою відповідальністю „УКРСПЕЦБУД+ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРЕНЕРГОГАРАНТ було здійснено перерахування грошових коштів у розмірі 103800грн., про що свідчить платіжне доручення №148 від 05 лютого 2018р., відповідно до рахунку на оплату №16 від 31 січня 2018р.

Проте, порушення договірних зобовязань Товариством з обмеженою відповідальністю „УКРЕНЕРГОГАРАНТ не було здійснено поставку відповідного товару.

14.03.2018р. Товариством з обмеженою відповідальністю „УКРСПЕЦБУД+ на адресу відповідача було скеровано вимогу щодо поставки товару.

Як вбачається з матеріалів справи, поставки товару здійснено не було, проте 15.03.2018р. Товариством з обмеженою відповідальністю „УКРЕНЕРГОГАРАНТ було перераховано позивачу 24000 грн. відповідно до платіжного доручення №1097 від 15.03.2018р.

Також, 17.04.2018р. відповідачем на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРСПЕЦБУД+ було здійснено повернення грошових коштів у розмірі 15000 грн., про що свідчить платіжне доручення №1143 від 17.04.2018р.

Як пояснює позивач, решту коштів Товариством з обмеженою відповідальністю „УКРЕНЕРГОГАРАНТ повернуто не було.

Приймаючи до уваги, що поставку товару здійснено не було та залишок коштів не повернуто, позивачем на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРЕНЕРГОГАРАНТ було скеровано вимогу від 27.07.2018р., у якій зазначалось, зокрема, щодо повернення сплачених коштів на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРСПЕЦБУД+ не пізніше 10.08.2018р., відповідні докази надсилання наявні в матеріалах справи.

Проте з боку відповідача повернення коштів на рахунок позивача здійснено не було, у звязку з чим станом на момент розгляду справи за відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю „УКРЕНЕРГОГАРАНТ рахується борг у розмірі 64800 грн.

Позовні вимоги позивача у справі направлено на стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРЕНЕРГОГАРАНТ грошової суми у розмірі 64800 грн., у якості повернення попередньої оплати.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю „УКРСПЕЦБУД+ та Товариством з обмеженою відповідальністю „УКРЕНЕРГОГАРАНТ виникли на підставі укладеного між ними 28 лютого 2017 року Договору поставки №28/02.

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст.663 Цивільного кодексу України).

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно до ч. 3 ст. 612 Цивільного кодексу України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Як встановлено судом, позивачем на користь відповідача на підставі рахунку №16 від 31 січня 2018р. було здійснено перерахунок грошових коштів у розмірі 103800 грн., що підтверджується платіжним дорученням №148 від 05 лютого 2018р.

Однак, з боку відповідача, в порушення умов Договору поставки №28/02 від 28.02.2017р., поставки відповідної партії товару на користь позивача здійснено не було.

В свою чергу 15.03.2018р. Товариством з обмеженою відповідальністю „УКРЕНЕРГОГАРАНТ було перераховано позивачу 24000 грн. відповідно до платіжного доручення №1097 від 15.03.2018р. Також, 17.04.2018р. відповідачем на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРСПЕЦБУД+ було здійснено повернення грошових коштів у розмірі 15000 грн., про що свідчить платіжне доручення №1143 від 17.04.2018р.

Як встановлено судом решту коштів Товариством з обмеженою відповідальністю „УКРЕНЕРГОГАРАНТ повернуто не було та поставку товару також не здійснено.

У звязку з невиконанням з боку відповідача зобовязань щодо поставки передплаченого товару за умовами Договору поставки №28/02 від 28.02.2017р, позивачем 27 липня 2018р. було скеровано на адресу Постачальника Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРЕНЕРГОГАРАНТ Вимогу щодо повернення коштів у строк до 10.08.2018р.

Даною вимогою від 27 липня 2018р., на думку суду, враховуючи положення ч. 3 ст. 612 та ст. 693 Цивільного кодексу України, у звязку з не поставкою передплаченого товару відповідачем, втратою покупцем (Позивачем) комерційного інтересу щодо його придбання, Товариство з обмеженою відповідальністю „УКРСПЕЦБУД+ відмовилось від прийняття виконання умов договору у вигляді поставки товари з боку Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРЕНЕРГОГАРАНТ.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, повернення грошових коштів у повному обсязі, а саме передплати за товар у розмірі 64800 грн., який не було поставлено, з боку Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРЕНЕРГОГАРАНТ здійснено не було.

Отже, приймаючи до уваги вищевикладене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача грошової суми у розмірі 64800 грн. - є обґрунтованими, підтвердженими відповідними доказами та такими, що підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог зі стягненням з Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРЕНЕРГОГАРАНТ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРСПЕЦБУД+ грошової суми у розмірі 64800 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 1762 грн. покладаються на відповідача, у звязку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРСПЕЦБУД+ задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРЕНЕРГОГАРАНТ (65033, ОСОБА_1, вул. Аеропортівська, 4; код 381454143) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРСПЕЦБУД+ (65005, ОСОБА_1, вул. Балківська, 120/1, офіс 323; код 38953343) кошти в розмірі 64800 (шістдесят чотири тисячі вісімсот) грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Повний текст рішення складено 23 жовтня 2018 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено встановлено законом порядку.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д'яченко