РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2018 року м. Чернігівсправа № 927/470/18
Господарський суд Чернігівської області, у складі судді Фесюри М.В. за участю секретаря Скороход А.О., у судовій справі

за позовом: Чернігівської міської ради

вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000,

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙВА»

вул. Шевченка, буд. 44, кв. 52, м. Чернігів, 14000,

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦТОРГ

ГРУПП»

вул. Панаса Мирного, буд. 11, м. Київ, 01011,

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОК ЧЕРНІГІВ»

вул. Толстого, 147, м. Чернігів, 14014,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог

на предмет спору, на стороні відповідачів Деснянський відділ Державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (вул.Шевченка,118,м.Чернігів,14030, )

про визнання недійсними прилюдних торгів, свідоцтва про право власності та зобов'язання вчинити дії

представники сторін:

позивача: Федоров Д.В.,

відповідача-3: Запорожцев В.В.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В судовому засіданні оголошувалась перерва на підставі ст.216 ГПК України

Чернігівською міською радою подано позов до відповідачів: 1- Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙВА», 2-Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП», 3-Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОК ЧЕРНІГІВ» з вимогами:

-визнати недійсними прилюдні (публічні) торги щодо реалізації товариством з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» товариству з обмеженою відповідальністю «ДОК ЧЕРНІГІВ» об'єкта незавершеного будівництва 37 (тридцять сім) % готовності, площа 3893,7 кв. м., що розташований за адресою: Чернігівська область, місто Чернігів, вул. Музейна, 6а;

- визнати недійсним свідоцтво від 14.06.2016, видане приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О. В. і зареєстроване в реєстрі за №1681;

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙВА» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОК ЧЕРНІГІВ» привести земельну ділянку площею 0,5447 га, розташовану за адресою: Чернігівська область, місто Чернігів, вул. Музейна, 6а (між будинками №6 та №8, у придатний для використання стан шляхом знесення об'єкту незавершеного будівництва готельно - туристичного комплексу «Дворянське зібрання».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що порушення Відповідачами прав на один і той же об'єкт комунальної власності, призвело до цілої низки неправомірних рішень та дій, зведення об'єкту незавершеного будівництва та переходу права власності до іншої особи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.06.2018 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №927/470/18, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.07.2018.

Ухвалою суду від 18.07.2018, враховуючи необхідність витребування у відповідача-3 та Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області доказів в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, підготовче засідання було відкладено на 20.08.2018.

07.08.2018 від Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області надійшов лист від 03.08.2018 №26-11/35741, яким суд повідомив про неможливість виконання вимог п.3 ухвали суду від 18.07.2018, враховуючи наступне.

Відповідно до змісту листа, на виконанні перебувало зведене виконавче провадження за №АСВП 34426951, (дата об'єднання виконавчих проваджень у зведене 21.09.2012 року) про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙВА» ().

25.10.2013 року зведене виконавче провадження №34426951 було завершено на підставі п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» діючої на той час редакції.

Відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством. Відповідно до акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 20.02.2017 року зведене виконавче провадження №34426951, про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙВА», знищено за закінченням строку зберігання.

Лист Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 03.08.2018 №26-11/35741 долучено судом до матеріалів справи.

17.08.2018 від позивача надійшла заява (№1-28/1032 від 16.08.2018) про залучення до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Деснянський відділ державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (вул. Шевченка, 118, м. Чернігів, 14030, ). Заява обґрунтована тим, що на виконанні перебувало зведене виконавче провадження за №АСВП 34426951, про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙВА", , в межах якого були організовані спірні прилюдні торги щодо відчуження об'єкта незавершеного будівництва 37% готовності (готельно-туристичного комплексу "Дворянське зібрання"), а тому рішення суду по справі №927/470/18 може безпосередньо зачіпати права та законні інтереси Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

Ухвалою господарського суду від 20.08.2018 Деснянський відділ державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 10.09.2018.

В підготовчому засіданні 10.09.2018 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та перехід до розгляду справи по суті, призначивши судове засідання на 25.09.2018.

17.09.2018 від відповідача 3 (ТОВ «ДОК ЧЕРНІГІВ») надійшов відзив на позов. 19.09.2018 від позивача надійшла заява про залишення відзиву відповідача 3 без розгляду як такого, що був поданий з порушенням встановленого строку.

Частиною 1 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, тощо.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 26.06.2018 відповідачу 3 відповідно до ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надіслати (надати) суду відзив на позовну заяву разом з усіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем та попереджено останнього, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд буде вирішувати справу за наявними матеріалами.

Ухвала від 26.06.2018, направлена за місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОК ЧЕРНІГІВ», яке вказано у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 14014, м. Чернігів, вул. Толстого, 147, повернута 03.07.2018 відправнику без вручення адресату відділом поштового зв'язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно з п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ст. 207 Господарського процесуального кодексу України головуючий з'ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов'язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Зважаючи на те, що поважних причин для неподання відзиву в підготовчому провадженні відповідачем 3 не наведено, доказів поважності таких причин суду не надано, в судовому засіданні 25.09.2018 суд задовольнив заяву позивача про залишення відзиву відповідача без розгляду та оголосив перерву в судовому засіданні до 05.10.2018.

Водночас, в судовому засіданні 05.10.2018, Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОК ЧЕРНІГІВ» подано письмову промову представника на стадії дебатів в якій відповідач 3 наполягає на необґрунтованості позовних вимог та вважає, що такі вимоги не підлягають задоволенню з огляду на те, що при проведенні землевпорядної експертизи, складанні акту про перенесення проекту відведення земельної ділянки претензій щодо поданих документів заявлено не було, ДП «Науково-дослідний центр «Охоронна археологічна служба» проти початку будівництва в межах дослідженої території не заперечила. Представники позивача, обґрунтовуючи позовні вимоги в засіданнях суду, наголошували на відсутність у ТОВ «ДОК ЧЕРНІГІВ» нового договору оренди земельної ділянки, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, що належить на праві власності відповідачу 3, як переможцю прилюдних торгів, у зв'язку з чим, ТОВ «ДОК ЧЕРНІГІВ» неодноразово звертався до Чернігівської міської ради з проханнями надати дозвіл на розроблення документації для укладення договору оренди, які лишились не задоволеними. При цьому, згідно даних Державного земельного кадастру, земельна ділянка, на якій розташовано об'єкт незавершеного будівництва відноситься до земель житлової та громадської забудови, а не земель історико-культурної спадщини. Крім того відповідач 3 наполягає, що позивачем не надано доказів недодержання відповідачами законодавства на момент проведення прилюдних торгів та не наведено як саме прилюдні торги вплинули на права та інтереси позивача.

Додатково, посилаючись на Перший протокол до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ТОВ «ДОК ЧЕРНІГІВ», вважає невідповідним втручанням держави у його право на мирне володіння майном і зазначає, що несе надмірний тягар у зв'язку з задоволенням позову та зобов'язанням знести комплекс, що на його думку буде свідчити про порушення принципу пропорційності.

Письмову промову відповідача -3 суд долучив до матеріалів справи.

Відповідач-1, відповідач-2 та третя особа належним чином повідомлялись про час та місце судових засідань , однак представників в судові засідання не направили, відзивів та заперечень проти позовних вимог не надіслали.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

30.06.2009 між Чернігівською міською радою (орендодавець за договором) та товариством з обмеженою відповідальністю "АЙВА" (орендар за договором) було укладено договір оренди земельної ділянки №2305 (далі - договір №2305 від 30.06.2009).

Згідно з п.1 договору №2305 від 30.06.2009 орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку в місті Чернігові, для будівництва втраченої пам'ятки історико-культурної спадщини будівлі Дворянського зібрання з улаштуванням готельно-туристичного комплексу по вул. Горького, між будинками №6 та №8.

Відповідно до п.2 договору №2305 від 30.06.2009 в оренду передається земельна ділянка площею 0,5447 га.

Як передбачено п.6 договору №2305 від 30.06.2009, договір укладено до 26.05.2011 року. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір подовжити його дію.

Відповідно до п.13, п.14 договору №2305 від 30.06.2009 земельна ділянка передається в оренду для будівництва втраченої пам'ятки історико-архітектурної спадщини будівлі Дворянського зібрання з улаштуванням готельно-туристичного комплексу, розробленого, згідно з рішенням міської ради від 03.06.2004 року (12 сесія 24 скликання). Цільове (функціональне) призначення земельної ділянки - землі іншого призначення (поточне будівництво).

Згідно з п.17, п.18 договору №2305 від 30.06.2009 передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення, на підставі рішення Чернігівської міської ради від 26.05.2009 року (38 сесія 5 скликання) п.114. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Відповідно до п.36 договору №2305 від 30.06.2009 він набирає чинності після підписання сторонами та його реєстрації згідно чинного законодавства.

01.07.2011 між Чернігівською міською радою (орендодавець за договором) та товариством з обмеженою відповідальністю "АЙВА" (орендар за договором) було укладено договір оренди земельної ділянки №2305 (далі - договір №2305 від 01.07.2011).

Згідно з п.1 договору №2305 від 01.07.2011 орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку в місті Чернігові для будівництва втраченої пам'ятки історико-культурної спадщини будівлі Дворянського зібрання з улаштуванням готельно-туристичного комплексу, розробленого, згідно з рішенням міської ради від 3.06.2004 (12 сесія 24 скликання) по вул. Горького, 6-а.

Відповідно до п.2 договору №2305 від 01.07.2011 в оренду передається земельна ділянка площею 0,5447 га.

Як передбачено п.6 договору №2305 від 01.07.2011, договір укладено до 31.05.2013 року. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір подовжити його дію.

Відповідно до п.13, п.14 договору №2305 від 01.07.2011 земельна ділянка передається в оренду для будівництва втраченої пам'ятки історико-архітектурної спадщини будівлі Дворянського зібрання з улаштуванням готельно-туристичного комплексу, розробленого, згідно з рішенням міської ради від 3.06.2004 року. Цільове (функціональне) призначення земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови (комерційне використання).

Згідно з п.17, п.18 договору №2305 від 01.07.2011 передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення, на підставі рішення Чернігівської міської ради від 31.05.2011 року (9 сесія 6 скликання) п.46. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється протягом 5 днів після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Відповідно до п.36 договору №2305 від 01.07.2011 він набирає чинності після підписання сторонами та його реєстрації згідно чинного законодавства.

Договір зареєстрований у Чернігівській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди внесено запис 01.07.2011 №2305 та зареєстрований 29.07.2011 в управлінні Держкомзему у м. Чернігові, у Державному реєстрі земель за №00215.

Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру власником земельної ділянки за адресою: м. Чернігів, вул. Горького 6-а, кадастровий номер №:02:035:0061, форма власності - державна власність, цільове призначення - комерційне використання, вид використання: для будівництва втраченої пам'ятки історико-архітектурної спадщини будівлі Дворянського зібрання з улаштуванням готельно-туристичного комплексу, площа 0,5447 га, дата здійснення державної реєстрації 29.07.2011.

Згідно з відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованого станом на 23.05.2018, на підставі договору оренди №2305 від 01.07.2011, дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області на виконання будівельних робіт №397-м від 22.06.2009, до реєстру 03.08.2011 внесено запис про реєстрацію за ТОВ «Айва» права приватної власності на об'єкт незавершеного будівництва 37% готовності загальною площею 3893,7 кв.м., готельно-туристичний комплекс «Дворянське зібрання», кадастровий номер земельної ділянки: :02:035:0061.

04.10.2013 Чернігівською філією ТОВ «Укрспецторг Груп» проведено прилюдні торги щодо продажу майна ТОВ «Айва» - об'єкту незавершеного будівництва 37% готовності, загальною площею 3893,7 кв.м., який розташований за адресою: м. Чернігів, вул. Горького 6-а, опис об'єкта: готельно-туристичний комплекс «Дворянське зібрання» (протокол № 26-0218/13 від 04.10.2013 проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна, яку належить ТОВ «Айва»).

За результатом проведених торгів 16.10.2013 начальником Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Приходьком Ю.М. затверджено акт державного виконавця про проведені прилюдні (публічні) торги №33А/1/13, відповідно до якого вказане майно придбало Товариство з обмеженою відповідальністю «Док Чернігів» за ціною 1782001,00 грн.

14.06.2016 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. Товариству з обмеженою відповідальністю «Док Чернігів» видане свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за №1681, про право власності на майно, що складається з: об'єкта незавершеного будівництва 37% готовності, вартість майна 1772001,00 грн. площа 3893,7 кв.м., що розташовано за адресою: Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Музейна (колишня вул. Горького), буд. 6А, технічний опис майна: готельно-туристичний комплекс "Дворянське зібрання", номер запису: 2381 в книзі 16; реєстраційний номер майна за Реєстром прав власності на нерухоме майно: 31448864, кадастровий номер земельної ділянки :02:035:0061, яке придбане Товариством з обмеженою відповідальністю «Док Чернігів» за 1782001,00 грн., що раніше належало Товариству з обмеженою відповідальністю «Айва» на підставі договору оренди земельної ділянки №2305 від 01.07.2011, укладеного між Чернігівською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Айва", зареєстрованому у Чернігівській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди вчинено запис 01.07.2011 №2305, зареєстрованому в управління Держкомзему у м. Чернігові, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.07.2011 за №000215; та на підставі дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області на виконання будівельних робіт №397-м від 22.06.2009 року (перереєстрація дозволу №307 від 22.12.2007 року), виданого ТОВ «Айва».

Відповідно до ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 20.04.2012 у справі №5028/3/5(1/7(5/11(10/116(11/103(6/195д)2012 скасовані пункти 62, 63 рішення 13 сесії 24 скликання Чернігівської міської ради від 28.09.2004 «Про надання, вилучення та передачі земельних ділянок в межах м. Чернігова та надання дозволу на розроблення проекту відведення земельних ділянок» та визнано недійсним договір оренди земельної ділянки № 2305 від 28.09.2004, укладений між Чернігівською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Айва».

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 29.08.2013 у справі №927/893/13, що набрало законної сили 10.09.2013,тобто до початку проведення прилюдних торгів, з ТОВ «Айва» стягнуто 348840,24 грн заборгованості по орендній платі за договором оренди земельної ділянки №2305 від 01.07.2011 та зобов'язано ТОВ «Айва» повернути Чернігівській міській раді земельну ділянку площею 0,5447 га по вул. Горького, 6а у м. Чернігові, кадастровий номер: :02:035:0061, шляхом підписання акту прийому-передачі земельної ділянки протягом одного місяця з дати набрання судовим рішенням законної сили.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 у справі №927/1207/16, залишеною в силі постановою Верховного Суду від 10.05.2018, визнано недійсними з моменту укладення договір оренди земельної ділянки №2305 від 30.06.2009 та договір оренди земельної ділянки №2305 від 01.07.2011.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі №825/1037/17, яке залишено в силі постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018, визнано протиправним та скасовано рішення Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 03.08.2011 № 31448864 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з яким за Товариством з обмеженою відповідальністю «Айва» зареєстровано право власності на об'єкт незавершеного будівництва 37% готовності: Готельно-туристичний комплекс «Дворянське зібрання», що знаходиться на земельній ділянці за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Горького (Музейна), будинок 6а, кадастровий номер №:02:035:0061.

Рішенням господарського суду від 20.04.2012 у справі №5028/3/5(1/7(5/11(10/116(11/103(6/195д)2012 з поміж іншого встановлено, що земельна ділянка по вул. Горького між будинками № 6 та № 8 площею 0,5447 розташована на території архітектурно-історичного заповідника «Чернігів стародавній», внесеного до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

23.04.2003 розпорядженням Кабінету Міністрів України №233-р «Про передачу цілісного майнового комплексу Національний архітектурно - історичний заповідник «Чернігів стародавній» із спільної власності територіальних громад Чернігівської області у державну власність з віднесенням його до сфери Держбуду України».

14.08.2003 керуючись вищевикладеним розпорядженням КМУ Чернігівська обласна рада своїм рішенням вирішила передати безоплатно із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області у державну власність цілісний майновий комплекс Національного архітектурно - історичного заповідника «Чернігів Стародавній».

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі №825/1037/17, яке залишено в силі постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 з поміж іншого встановлено, що реєстрація зміни цільового призначення земельної ділянки з історико-культурного призначення на комерційне використання, як земель житлової та громадської забудови, сталася, по перше, на підставі саме рішення Чернігівської міської ради від 26.05.2009, яке стало підставою укладення договору оренди земельної ділянки №2305 від 01.07.2011, по-друге, дана реєстраційна дія відбулася 29.07.2011, тобто вже після укладення договору оренди земельної ділянки від 01.07.2011 за №2305.

Тобто, саме на момент укладення другого договору №2305 від 01.07.2011, як і на момент укладення першого договору №2305 від 30.06.2009, цільове призначення земельної ділянки залишалося саме історико-культурне призначення.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Аналогічні правові позиції викладені в постанові Верховного Суду України від 29.06.2016 у справі №6-547цс16 та та постановах Верховного Суду, зокрема, від 14.02.2018 у справі №490/5475/15 та від 02.05.2018 у справі № 910/10136/17

Як зазначалось вище ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою ст. 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, так зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частинами 1, 3 ст. 228 Цивільного кодексу України визначено правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства. Так, зокрема, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 150 Земельного кодексу України визначено, що до особливо цінних земель відносяться: землі природно-заповідного фонду та землі історико-культурного призначення, які можуть вилучатися (викуплятися) для будівництва об'єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв'язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об'єктів соціально-культурного призначення, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов'язаних з їх експлуатацією, за постановою Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною Радою України.

Всупереч наведеним нормам, відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що постановою Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною Радою України, передано земельну ділянку історико-культурного призначення, розташовану за адресою: Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Музейна (колишня вул. Горького), буд. 6А, для подальшої зміни її цільового призначення та способу її використання.

Реалізація права власності на незавершене будівництво нерозривно пов'язано з наявністю речового права на земельну ділянку. Вищенаведеними судовими рішеннями встановлена відсутність у відповідача-1 права користування земельною ділянкою для будівництва,нецільове використання земельної ділянки та незаконність реєстрації права власності на незавершене будівництво.

Враховуючи наведене, позовні вимоги щодо визнання недійсними результатів проведених 04.10.2013 прилюдних (публічних) торгів щодо реалізації Товариству з обмеженою відповідальністю «Док Чернігів» об'єкта незавершеного будівництва 37% готовності, площа 3893,7 кв.м., розташованого за адресою: Чернігівська область м.Чернігів вул. Музична, 6а та вимоги про визнання недійсним свідоцтва від 14.06.2016, виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. і зареєстрованого в реєстрі за № 1681 виданого на підставі результатів проведених 04.10.2013 торгів є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу Конвенції є втручання держави у право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

Перший протокол Конвенції ратифікований Законом України від 17.07.1997 N 475/97-ВР і з огляду на приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України, Закону України від 29.06.2004 N1906-IV «Про міжнародні договори України» застосовується національними судами України як частина національного законодавства.

При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу Конвенції, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка згідно зі ст. 17 Закону України від 23.02. 2006 N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується українськими судами як джерело права.

У практиці ЄСПЛ наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати, аналізуючи сумісність втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи можна вважати втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним щодо застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу, за наявності об'єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов'язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

При цьому ЄСПЛ у питаннях оцінки «пропорційності», як і в питаннях наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою достатньо широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.

У даній справі "суспільним", "публічним" інтересом є звернення Чернігівської міської ради з вимогою про визнання недійсними результатів проведених прилюдних торгів, визнання недійсним свідоцтва про право власності з метою задоволення суспільної потреби у відновленні законності та становища, яке існувало до порушення правового режиму використання відповідної земельної ділянки.

Таким чином, з огляду на характер спірних правовідносин, встановлені судом обставини та застосовані правові норми, втручання держави в право Товариства з обмеженою відповідальістю «ДОК ЧЕРНІГІВ» на мирне володіння майном не суперечить критеріям правомірного втручання в це право, сформульованим в усталеній практиці ЄСПЛ.

Крім того, одним із елементів дотримання принципу пропорційності при втручанні у право на мирне володіння майном є надання справедливої та обґрунтованої компенсації.

Відповідачем-3 в межах даної справи зазначалось, що він буде нести «надмірний тягар» у зв'язку з задоволенням позовних вимог, в той же час як компенсація це сплата суми, що тісно пов'язана з вартістю майна. Відповідачем 3 під час підготовчого провадження не було подано суду відповідну заяву, не надано розрахунку суми, що підлягала б компенсації. Таким чином, задоволення позову у даній справі не свідчить про порушення принципу пропорційності.

За таких обставин господарський суд доходить висновку, що позов у даній справі не суперечить загальним принципам і критеріям правомірного позбавлення майна, закладеним у статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙВА» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОК ЧЕРНІГІВ» привести земельну ділянку площею 0,5447 га, розташовану за адресою: Чернігівська область, місто Чернігів, вул. Музейна, 6а (між будинками №6 та №8), у придатний для використання стан шляхом знесення об'єкту незавершеного будівництва готельно - туристичного комплексу «Дворянське зібрання».

Згідно з ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 212 Земельного кодексу України встановлено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Як зазначалось вище Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 у справі №927/1207/16, залишеною в силі постановою Верховного Суду від 10.05.2018, визнано недійсними з моменту укладення договір оренди земельної ділянки №2305 від 30.06.2009 та договір оренди земельної ділянки №2305 від 01.07.2011.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Згідно з п. 19 договорів оренди землі №2305 від 30.06.2009 та №2305 від 01.07.2011 сторони погодили, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

За викладених вище обставин суд приходить до висновку про правомірність заявлених позивачем вимог про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Айва» привести земельну ділянку площею 0,5447 га, розташовану за адресою: Чернігівська область м. Чернігів вул.Музична,6а (між будинками № 6 та №8) у придатний для використання стан шляхом знесення будівництва готельно-туристичного комплексу «Дворянське зібрання».

Водночас, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОК ЧЕРНІГІВ» на час початку будівництва готельно - туристичного комплексу «Дворянське зібрання» не було стороною договорів оренди №2305 від 30.06.2009 та №2305 від 01.07.2011, не було користувачем згаданої земельної ділянки та не проводило будівельних робіт, не є законним власником незавершеного будівництва.

Відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОК ЧЕРНІГІВ» не може нести перед позивачем обов'язку щодо приведення земельної ділянки у придатний для використання стан, отже позовні вимоги в частині зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОК ЧЕРНІГІВ» привести земельну ділянку площею 0,5447 га, розташовану за адресою: Чернігівська область м. Чернігів вул.Музична,6а (між будинками № 6 та №8) у придатний для використання стан шляхом знесення будівництва готельно-туристичного комплексу «Дворянське зібрання» задоволенню не підлягають.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином , заперечення відповідача-3 судом не приймаються з підстав, викладених у мотивувальній частині рішення.

Відповідно до ч.9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, 5286,00 грн судового збору підлягають стягненню у повному обсязі з відповідача 1 на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Визнати недійсними результати проведених 04.10.2013р. прилюдних (публічних) торгів щодо реалізації товариству з обмеженою відповідальністю «Док Чернігів» об'єкта незавершеного будівництва 37% готовності, площа 3893,7 кв.м., що розташований за адресою: Чернігівська область м.Чернігів вул. Музична, 6а.

2. Визнати недійсним свідоцтво від 14.06.2016р., видане приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. і зареєстроване в реєстрі за № 1681.

3. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Айва» (вул. Шевченка, буд. 44, кв. 52, м. Чернігів, 14000, ) привести земельну ділянку площею 0,5447 га, розташовану за адресою: Чернігівська область м. Чернігів вул.Музична,6а (між будинками № 6 та №8) у придатний для використання стан шляхом знесення будівництва готельно-туристичного комплексу «Дворянське зібрання».

4. В решті позову в частині зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю «Док Чернігів» вчинити дії, передбачені пунктом 3 даного рішення, відмовити.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Айва» (вул. Шевченка, буд. 44, кв. 52, м. Чернігів, 14000, ) на користь Чернігівської міської ради (вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000, ) судовий збір в сумі 5286,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 16.10.2018.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/