ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.10.2018 м.Харків Справа № 905/792/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор'євій М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «КАНТ», м.Харків

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Шахта імені О.Ф. Засядько», м.Авдіївка, Донецька область

про: стягнення 110734,30грн.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Суть справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «КАНТ», м.Харків, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Шахта імені О.Ф. Засядько», м.Авдіївка, Донецька область про стягнення 110734,30грн., з яких: 100000,00грн. - основний борг; 8589,09грн. інфляційні втрати; 2145,21грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на не виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором підряду №691/1444/1 від 05.12.14р.

В якості правової підстави позову позивач зазначив положення статей 509, 526, 530, 610, 625 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/792/18.

Ухвалою господарського суду від 21.05.18р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/792/18; дану справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 12.06.18р.

Ухвалою господарського суду від 12.06.18р. розгляд справи відкладено на 03.07.18р.

02.07.18р. через канцелярію суду від відповідача надійшли:

- клопотання про огляд оригіналів доказів, які були додані до позову;

- письмові пояснення по справі, у яких відповідач зазначає про відсутність можливості надати відзив на позовну заяву та письмові докази, посилаючись на обставини того, що ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядько» не має доступу до первинних документів щодо господарських відносин між ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядько» та ТОВ «КАНТ» у зв'язку з тим, що відповідні документи залишились на тимчасово непідконтрольній українській владі території у м. Донецьку.

Ухвалою суду від 03.07.18р. у судовому засіданні оголошена перерва до 17.07.18р.

16.07.18р. через канцелярію суду від позивача надійшли письмові пояснення (з додатками).

Також 16.07.18р. через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог ТОВ «КАНТ» щодо стягнення заборгованості у розмірі 110 734,30грн.

Ухвалою суду від 17.07.18р. справу №905/792/18 визначено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 21.08.18р.

21.08.18р. до суду від позивача надійшли:

- письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог;

- клопотання №4518/3 від 15.08.18р. про витребування доказів.

Ухвалою суду від 21.08.18р. задоволено клопотання позивача про витребування доказів; підготовче засідання відкладено на 11.09.18р.

06.09.18р. до канцелярії суду від позивача надійшли:

- клопотання №4618/3 від 03.09.18р. про витребування доказів;

- клопотання №4718/3 від 04.09.18р. про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

07.09.18р. до канцелярії суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 11.09.18р. продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та підготовче засідання відкладено на 26.09.18р.

25.09.18р. до суду від відповідача надійшли письмові пояснення стосовно неможливості виконання вимог ухвали суду від 21.08.18р. щодо надання витребуваних документів, у зв'язку із тим, що відповідні документи знаходяться у м.Донецьку та доступ до яких станом на теперішній час у відповідача відсутній.

26.09.18р. представником позивача до канцелярії суду надано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

Ухвалою суду від 26.09.18р. за результатами підготовчого засідання відмовлено у задоволенні клопотання позивача від 03.09.18р. про витребування доказів; закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначений в судовому засіданні на 23.10.18р.

16.10.18р. до суду від позивача надійшли, викладені у письмовій формі, судові дебати.

У судове засідання 23.10.18р. представники сторін не з'явилися; про місце, час та дату судового засідання сторони були повідомленні належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

При цьому, судом не встановлено обставин, що неявка у судове засідання 23.10.18р. представників сторін перешкоджає вирішенню спору, оскільки судом приймається до уваги, що явка представників сторін у дане засідання обов'язковою не визнавалась.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З огляду на наведене, суд вирішує спір по суті за наявними матеріалами на підставі ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

05.12.14р. між позивачем (підрядник) Товариством з обмеженою відповідальністю "КАНТ" та відповідачем (замовник) Публічним акціонерним товариством «Шахта імені О.Ф. Засядько» укладений договір підряду №691/1444/1 з додатковою угодою до нього від 30.12.15р. (далі за текстом - договір), згідно, якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов'язання виконати роботи з капітального ремонту гірничо-шахтного обладнання, передбачені в додатках до даного договору, які є невід'ємною його частиною (п.1.1. договору).

Згідно п.2.1. договору, строк виконання робіт встановлюється сторонами у специфікаціях, які є невід'ємними частинами даного договору.

Відповідно до п.2.4. договору, замовник зобов'язан прийняти роботи, виконані підрядником, протягом одного робочого дня від дня пред'явлення їх до приймання. Днем пред'явлення до приймання виконаних робіт є день передачі замовнику акта про виконані роботи. Всі недоліки до виконаної роботи усуваються за рахунок підрядника.

Згідно п.3.1. договору, замовник оплачує підряднику вартість робіт згідно додатку протягом трьох календарних днів після отримання відповідного рахунку від підрядника на умовах 100%-ої передплати.

Зміна умов оплати між сторонами оформлюється додатковою угодою до даного договору, яка є невід'ємною його частиною (п.3.3. договору).

Даний договір вступає в силу з моменту досягнення сторонами угоди з усіх суттєвих умов, укладання договору та діє до 31.12.15р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляду його умов (п.5.1. договору).

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

13.06.16р. сторонами договору підписана специфікація, згідно якої сторонами узгоджено: найменування обладнання, найменування робіт, загальна вартість робіт - 100000,00грн.; строк виконання робіт - протягом 45 календарних днів з моменту отримання передплати; умови оплати робіт - 50% передплата, 50% після отримання повідомлення про виконані роботи.

Специфікація підписана представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

В підтвердження виконання своїх зобов'язань з виконаних робіт за договором підряду №691/1444/1 від 05.12.14р., позивач надав акти приймання-здачі виконаних робіт №037, №039, №041, №042 від 27.07.16р., які підписані обома сторонами договору та скріплені печатками підприємств.

Також, позивачем надані видаткові накладні №128/16, №130/16, №133/16, №134/16 від 27.07.16р. та товарно-транспортні накладні №27/07/01, №27/-7/03, №27/07/06, №27/07/07 від 27.07.16р., які свідчать про прийняття представником відповідача обладнання - секцій MVPO після модернізації, а також довіреність №1637 від 27.07.16р. в підтвердження повноважень особи, яка приймала обладнання з боку відповідача.

За твердженнями позивача відповідач свої зобов'язання щодо оплати вартості робіт не виконав.

25.05.17р. позивач звернувся до відповідача з вимогою №4117/3 від 22.05.17р. про сплату заборгованості за виконані роботи у сумі 100000,00грн. за договором підряду у семиденний строк з дня отримання вимоги. Вимога отримана представником відповідача 06.06.17р.

11.08.17р. позивач направив на адресу відповідача претензію №6117/3 від 01.08.17р. про сплату заборгованості за надані послуги у сумі 100000,00грн. за договором підряду у тридцятиденний строк з дня отримання претензії. Претензія отримана представником відповідача 15.08.17р.

Відповідач заборгованість не сплатив, що і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

У відзиві на позовну заяву відповідач, заперечує проти задоволення позовну у повному обсязі, з огляду на те, що вимоги заявлені за актами приймання-здачі виконаних робіт не підтверджують факт виконання позивачем зазначених в них робіт.

Відповідач стверджує, що підписи в актах приймання-здачі виконаних робіт від 27.07.2016р. №037 на суму 25000,00грн., від 27.07.2016р. №039 на суму 25000,00грн., від 27.07.2016р. №041 на суму 25000,00грн., від 27.07.2016р. №042 на суму 25000,00грн. від імені генерального директора ОСОБА_2 вчинені іншою особою.

Також, відповідач зазначив, що у березні 2017 року внаслідок протизаконних дій з боку невстановлених осіб, адміністрація ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядько» втратила фактичний контроль над своїм виробничим комплексом та на сьогоднішній день не має доступу до документів, які знаходяться у м.Донецьку, зокрема, до первісних документів щодо господарських відносин між ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядько» та ТОВ «КАНТ».

Позивач у письмових поясненнях, наданих до суду 21.06.2018р., проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, заперечує та наполягає на задоволенні своїх позовних вимог, зазначаючи при цьому, що всі акти приймання-здачі виконаних робіт підписані представником відповідача - заступником генерального директора із зовнішньоекономічних зв'язків ОСОБА_3 за довіреністю та скріплені печаткою. Також, в матеріалах справи є відповідні видаткові накладні та товарно-транспортні накладні, які є доказом відвантаження обладнання з ремонту відповідачу.

За твердженнями позивача, підписання відповідачем актів приймання-здачі виконаних робіт, які є первинним обліковим документом у розумінні ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за виконані роботи.

Разом з тим, позивач наголошує, що відповідач не надав жодних доказів щодо свої тверджень, зокрема, відомостей щодо недійсності підпису на актах, доказів втрати чи викрадення печатки з визначенням найменування «ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядько», місцезнаходження «Україна Донецька обл. м. Авдіївка», або її утилізації, доказів підробки документів, відкриття кримінального провадження за наслідками якого встановлено факт їх фіктивності.

Крім того, у клопотанні від 03.04.2018р. та від 04.09.2018р., позивач також зазначив, що зареєстровані податкові накладні та квитанції, в яких продавцем зазначено - ТОВ «КАНТ», а покупцем - ПАТ «Шахта імені О.В. Засядько» є доказом, що підтверджує приймання-здачу виконаних робіт за зазначеними актами. Копії відповідних податкових накладних надані суду та містяться в матеріалах справи.

Відповідно до змісту судових дебатів, викладених письмово, позивач зауважує на тому, що відповідач наполягає, що всі документи знаходяться у м.Донецьку та їх неможливо отримати. Проте, відповідно до виписки з ЄДР від 21.05.2015р. юридичною адресою відповідача вже була - м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, б.1.

Отже, на переконання позивача факт прийняття робіт відповідно до актів приймання-здачі виконаних робіт №037, №039, №041, №042 від 27.07.2016р. за договором №691/1444/1 від 05.12.2014р. на суму 100000,00грн. з боку відповідача за договором не спростований.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Внаслідок укладення договору підряду №691/1444/1 від 05.12.14р. між сторонами згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами у справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Разом з тим, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Згідно абз.2 ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як передбачено ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України , якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.2 ст.317 Господарського кодексу України , загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст.853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною 4 ст.882 Цивільного кодексу України передбачено, що передавання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і його підписує друга сторона.

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України та ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Знідно ст.599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України , договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч.1 ст.843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Договір підряду №691/1444/1 від 05.12.14р. предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був. Іншого судом не встановлено.

Пунктом 3.1. договору підряду визначений обов'язок відповідача оплатити вартість робіт згідно додатку протягом трьох календарних днів після отримання відповідного рахунку від підрядника на умовах 100%-ої передплати.

Разом з тим, згідно умов специфікації оплата робіт здійснюється наступним чином: 50% - передплата, 50% - після отримання повідомлення про виконані роботи.

На підставі видаткових накладних №128/16, №130/16, №133/16, №134/16 від 27.07.16р. та товарно-транспортних накладних №27/07/01, №27/-7/03, №27/07/06, №27/07/07 від 27.07.16р., відповідачем прийнято обладнання - секції MVPO після модернізації. Будь-яких актів невідповідності виконаних робіт сторони не надали.

Видаткові накладні підписані з боку відповідача головним бухгалтером ОСОБА_5 та старшим механіком ОСОБА_6, повноваження якого підтверджуються копією довіреності №1637 від 27.07.16р.

В підтвердження виконання своїх зобов'язань з виконаних робіт за договором підряду №691/1444/1 від 05.12.14р., позивач надав акти приймання-здачі виконаних робіт №037, №039, №041, №042 від 27.07.16р., які підписані обома сторонами договору та скріплені печатками підприємств без зазначення недоліків виконаної роботи.

Крім того, в підтвердження виконання зобов'язань позивачем надані податкові накладні №4, №6, №8, №9 від 27.07.16р. згідно яких, постачальником за спірним договором виступає ТОВ «Кант», отримувачем ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядько».

Відповідач свої договірні зобов'язання по оплаті вартості робіт не виконав, внаслідок чого у нього виникла та рахується прострочена заборгованість за основним зобов'язанням у сумі 1000000,00грн.

В матеріалах справи містяться вимога №4117/3 від 22.05.17р. та претензія №6117/3 від 01.08.17р., надіслані позивачем на адресу відповідача, про сплату заборгованості за надані послуги у сумі 100000,00грн. за договором підряду, однак такі вимоги залишені відповідачем без відповіді та задоволення

Таким чином, враховуючи наявність в матеріалах справи доказів, що свідчать про фактичне виконання позивачем робіт за договором підряду (акти виконаних робіт), та відсутність доказів, які б свідчили про оплату відповідачем таких робіт, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за виконані позивачем роботи у сумі 100000,00грн. за договором підряду є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву, відхиляються судом з огляду на наступне:

У відзиві відповідач зазначив, що всі документи підписані у 2016 році знаходяться у м.Донецьку та їх неможливо отримати у зв'язку із тим, що у березні 2017 року внаслідок протизаконних дій з боку невстановлених осіб, адміністрація ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядько» втратила фактичний контроль над своїм виробничим комплексом та на сьогоднішній день не має доступу до документів, які знаходяться у м.Донецьку, зокрема, до первісних документів щодо господарських відносин між ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядько» та ТОВ «КАНТ».

При цьому, як вбачається з матеріалів справи та відповідачем не заперечується, станом на 21.05.2015р. юридичною адресою відповідача ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядько» () є - м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, б.1, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Вказане свідчить, що ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядько» здійснює діяльність у місті Авдіївка з 2015 року, а не на тимчасово окупованій території України, а тому посилання відповідача на, те що всі документи підписані у 2016 році знаходяться у м.Донецьку та їх неможливо отримати, є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Також, суд зазначає, що докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Таким чином, за змістом наведених норм обов'язок доказування своїх вимог та заперечень процесуальним законом покладено на сторони.

Матеріали справи містять надану позивачем копію довіреності, видану ПАТ "Шахта імені О.Ф. Засядька" від 30.05.2016р. №54/юр на ім'я заступника генерального директора із зовнішньоекономічних зв'язків ОСОБА_3 представляти інтереси Товариства з питань укладання, підписання, зміни, розірвання та виконання договорів, в тому числі зовнішньоекономічних договорів (контрактів), та здійснення інших юридичних дій, пов'язаних з придбанням та відчуженням будь-якого майна та продукції, ця довіреність також містить зразок підпису такої особи.

При цьому, відповідачем не спростовано, що ПАТ "Шахта імені О.Ф. Засядька" видавалась довіреність від 30.05.2016р. №54/юр на ім'я заступника генерального директора із зовнішньоекономічних зв'язків ОСОБА_3 на вчинення відповідних дій.

Доказів звернення відповідача до уповноважених слідчих органів з приводу підроблення довіреності ПАТ "Шахта імені О.Ф. Засядька" від 30.05.2016р. №54/юр суду також не надано.

Разом з тим, як встановлено судом, в матеріалах справи наявні акти приймання-здачі виконаних робіт, які містять підпис та відтиск печатки відповідача, доказів незаконного використання, втрати або утилізації якої матеріали справи не містять. Доказів звернень відповідача до уповноважених органів розслідувань із заявою про підробку підпису або підробки печатки підприємства чи її втрату та відкриття кримінальної справи з цього приводу з винесенням судового вироку, суду також не представлено.

Під час розгляду справи заяв чи клопотань про призначення у даній справі судової почеркознавчої експертизи відповідачем не подавалося.

Таким чином, твердження відповідача не доведені належними та допустимими докази в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі ст.625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та пред'явлено до стягнення за період з 14.06.17р. по 01.03.18р. 3% річних у сумі 2145,21грн. та інфляційні втрати у сумі 8589,09грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що розрахунок таких нарахувань є арифметично вірним, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 2145,21грн., підлягають задоволенню.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.18р. у справу №910/24266/16 вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

Відповідно до п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.13р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, базою для нарахування інфляційних є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж.

Періодом, за який розраховуються інфляційні, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

Перевіривши розрахунок інфляційних нарахувань, судом встановлено, що розмір таких нарахувань складає 9566,39грн., тоді як позивачем заявлено 8589,09грн.

Враховуючи, що суд не може виходити за межі позовних вимог, стягненню з відповідача підлягають інфляційні нарахування у розмірі 8589,09грн.

Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат судом здійснено за допомогою програмного забезпечення "Ліга Закон".

Відповідно до ст.13Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 46, 73, 74, 76, 79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КАНТ», м.Харків до Публічного акціонерного товариства «Шахта імені О.Ф. Засядько», м.Авдіївка, Донецька область про стягнення основного боргу в сумі 100000,00грн., 3% річних в сумі 2145,21грн. та інфляційних нарахувань в сумі 8589,09грн., задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Шахта імені О.Ф. Засядько» (проїзд Індустріальний, буд. 1, м.Авдіївка, Донецька область, 86065; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАНТ» (вул. Лермонтівська, буд. 21, кв. 1, м.Харків, 61024; ) суму основного боргу 100000,00грн., 3% річних в сумі 2145,21грн., інфляційні нарахування в сумі 8589,09грн., та судовий збір в розмірі 1762,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Рішення складено та підписано 23.10.18р.

Суддя М.О. Лейба