ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2018 Справа № 917/1104/18

позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, 36014, м.Полтава, вул. Небесної Сотні, 1/23, ідент. код 22527015

до Приватного підприємства "Явір-2000", 36000, м.Полтава, вул.С.Кондратенка, 6, ідент. код 31175036

про розірвання договору купівлі - продажу № 8 від 23.06.2006 державного майна - об'єкту незавершеного будівництва - реабілітаційний центр мануальної терапії та повернення майна у державну власність

Суддя Іванко Л.А.

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов.№ 1 від 02.01.2018 року

відповідача: ОСОБА_2, дов. від 18.07.2018 року

Регіональне відділення ФДМУ по Полтавській області звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до приватного підприємства "Явір-2000" про розірвання договору купівлі - продажу № 8 від 23.06.2006 року державного майна - об'єкту незавершеного будівництва - реабілітаційного центру мануальної терапії та повернення майна у державну власність.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між ними Договору купівлі-продажу державного майна - об"єкту незавершеного будівництва - реабілітаційного центру мануальної терапії в зв"язку з чим, просить його розірвати та повернути зазначене майно до державної власності.

08.10.2018 року відповідач через канцелярію суду подав відзив на позовну заяв (вх. № 9314), в якому зазначає, що умови Договору, зокрема, п.5.3 виконані ним належним чином в зв"язку з чим, просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви за безпідставністю.

Ухвалою суду від 17.09.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 917/1104/18.

Справу ухвалено розглядати у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 09.10.2018 року.

Представники сторін надали суду письмову згоду про розгляд справи по суті в судовому засіданні 09.10.2018 року після закінчення підготовчого засідання.

Відповідно до ч. 6 ст. 183 ГПК України, якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Присутні в засіданні 09.10.2018р. представники сторін повідомили суд про те, що заяв і клопотань не має, ними вчинені всі дії, передбачені у підготовчому провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з'ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання (ч. 2 ст. 177 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Приймаючи до уваги вчинення усіх необхідних процесуальних дій у даній справі для виконання завдань підготовчого провадження, встановлених частиною 1 ст. 177 ГПК України, враховуючи згоду учасників справи, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд встановив:

23 червня 2006 року між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській області (надалі - Позивач) та Приватним підприємством «Явір - 2000» (надалі - Відповідач) укладено Договір № 8 купівлі - продажу державного майна - обєкта незавершеного будівництва - реабілітаційного центру мануальної терапії, що знаходиться на балансі Управління капітального будівництва Полтавської облдержадміністрації, і розташований за адресою: Полтавська обл., м. Кобеляки, вул. Мануальна, 6, (надалі - Договір, додається).

Відповідно до п. 1.4 Договору остаточна ціна продажу обєкта незавершеного будівництва на аукціоні з урахуванням ПДВ становить 162 500,00 (сто шістдесят дві тисячі пятсот) грн. 00 коп.

Вказаний в цьому Договорі обєкт продано з урахуванням ПДВ за 162 500,00 (сто шістдесят дві тисячі пятсот) грн. 00 коп. (п. 1.5 Договору ).

Ціна проданого на аукціоні обєкта незавершеного будівництва в сумі 162 500,00 (сто шістдесят дві тисячі пятсот) грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ була сплачена Відповідачем повністю.

Розділом 5 Договору встановлено перелік обовязків, покладених на Покупця, зокрема:

- У 5-місячний термін з моменту нотаріального посвідчення Договору розібрати обєкт та привести будівельний майданчик у належний стан, з додержанням правил техніки безпеки та санітарно - екологічних норм, передбачених чинним законодавством України і здати земельну ділянку місцевим органам самоврядування з додержанням умов здачі, якщо Покупець відмовляється від права придбання земельної ділянки (п.5.3);

- Покупець за бажанням може придбати земельну ділянку, на якій розташований обєкт, тільки під забудову (п.5.4);

- на вимогу Продавця Покупець зобовязаний протягом терміну розбирання і здачі земельної ділянки органам місцевого самоврядування та підписання акту підсумкової перевірки виконання умов Договору, надавати Продавцю для ознайомлення необхідні матеріали, відомості, документи, тощо про виконання умов Договору (п.5.5);

- не здійснювати відчуження обєкта та земельної ділянки, на якій він розташований, до моменту закінчення розбирання обєкта і здачі земельної ділянки органам місцевого самоврядування та до здійснення повних розрахунків за придбаний обєкт (п.5.6).

16.01.2007 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 8, якою внесені зміни до Договору, зокрема п. 5.3. Договору № 8 викладено в наступній редакції, яка передбачає обовязок Покупця до 30.11.2007 розібрати обєкт та привести будівельний майданчик у належний стан, з додержанням правил техніки безпеки та санітарно - екологічних норм, передбачених чинним законодавством України і здати земельну ділянку місцевим органам самоврядування з додержанням умов здачі, якщо Покупець відмовляється від права придбання земельної ділянки (Додається).

11.12.2007 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 8, в частині збільшення терміну виконання зобовязання, а саме до 01.07.2008 розібрати обєкт та привести будівельний майданчик у належний стан, з додержанням правил техніки безпеки та санітарно - екологічних норм, передбачених чинним законодавством України і здати земельну ділянку місцевим органам самоврядування з додержанням умов здачі, якщо Покупець відмовляється від права придбання земельної ділянки (Додається).

06.11.2008 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 3 до Договору № 8, в частині збільшення терміну виконання зобовязання, а саме до 01.06.2009 розібрати обєкт та привести будівельний майданчик у належний стан, з додержанням правил техніки безпеки та санітарно - екологічних норм, передбачених чинним законодавством України і здати земельну ділянку місцевим органам самоврядування з додержанням умов здачі, якщо Покупець відмовляється від права придбання земельної ділянки (п. 5.3. Договору) (Додається).

23.07.2009 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 4 до Договору № 8, в частині збільшення терміну виконання зобовязання, а саме до 01.06.2011 розібрати обєкт та привести будівельний майданчик у належний стан, з додержанням правил техніки безпеки та санітарно - екологічних норм, передбачених чинним законодавством України і здати земельну ділянку місцевим органам самоврядування з додержанням умов здачі, якщо Покупець відмовляється від права придбання земельної ділянки (п. 5.3. Договору) (Додається).

30.08.2011 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 5 до Договору № 8, якою внесені зміни до Договору, зокрема п. 5.3. Договору викладено в наступній редакції, яка передбачає до 30.06.2013 розібрати обєкт та привести будівельний майданчик у належний стан, з додержанням правил техніки безпеки та санітарно - екологічних норм, передбачених чинним законодавством України (Додається).

17.07.2013 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 6 до Договору, в частині збільшення терміну виконання зобовязання, а саме до 30.06.2018 розібрати обєкт та привести будівельний майданчик у належний стан, з додержанням правил техніки безпеки та санітарно - екологічних норм, передбачених чинним законодавством України (п. 5.3. Договору, додається).

Вказаний Договір посвідчено 23.06.2006 року приватним нотаріусом Кобеляцького районного нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за № 2276.

Отже, виконання Відповідачем покладеного на нього п. 5.3. Договору обовязку, щодо розібрання обєкта та приведення будівельного майданчика у належний стан, з додержанням правил техніки безпеки та санітарно - екологічних норм, передбачених чинним законодавством України мало бути здійснено в строк до 30.06.2018.

Відповідно до ст. ст. 7, 27 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», п. 5.1. Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, затвердженого Головою ФДМУ 17.07.2012, на Державні органи приватизації покладено обовязок здійснювати контроль за виконанням умов договорів купівлі - продажу.

На виконання зазначених приписів позивач листами від 03.07.2018 № 11-115-2424, від 23.07.2018 № 11-115-2801 повідомив Відповідача про те, що згідно з графіком перевірок виконання умов договору купівлі - продажу на II квартал 2018 року, затвердженого наказом регіонального відділення від 27.03.2018 № 146 (Додається), регіональним відділенням ФДМУ по Полтавській області 27.06.2018 року буде проведена перевірка виконання умов договору купівлі - продажу обєкта незавершеного будівництва - реабілітаційного центра мануальної терапії (під розбирання), що розташований за адресою: Полтавська обл., м. Кобеляки, вул. Мануальна, 6 .

27 червня 2018 року представником позивача з виїздом на місце розташування обєкта була здійснена поточна перевірка виконання умов договору купівлі - продажу державного майна - обєкта незавершеного будівництва - реабілітаційного центра мануальної терапії (під розбирання), що розташований за адресою: Полтавська обл., м. Кобеляки, вул. Мануальна, 6, у присутності Покупця - ОСОБА_4 - директора Приватного підприємства «Явір - 2000».

За результатами перевірки позивачем встановлено невиконання відповідачем, як стороною по Договору № 8 від 23.06.2006, своїх зобовязань, попереджено про можливість застосування до нього санкцій, передбачених ст. 29 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», що підтверджується ОСОБА_4 № 5 від 27.06.2018 поточної перевірки виконання умов Договору (Додається).

Зокрема, перевіркою зафіксовано невиконання п. 5.3. Договору, в частині розібрання обєкта та приведення будівельного майданчика у належний стан, з додержанням правил техніки безпеки та санітарно - екологічних норм, передбачених чинним законодавством України до 30.06.2018 року.

ОСОБА_5 від 03.07.2018 № 11-115-2424, у відповідності до п. 2.9 Порядку контролю за виконанням умов договорів купівлі - продажу об'єктів приватизації державними органами приватизації, затвердженого наказом Фонду державного майна України 10.05.2012 № 631, відповідачу для підпису було надано два примірника ОСОБА_4 № 5 від 27.06.2018 поточної перевірки виконання умов договору купівлі - продажу від 23.06.2006 № 8 (Додається).

Листом від 23.07.2018 № 11-115-2801 позивач повторно наголосив щодо необхідності надати підписаний примірник ОСОБА_4 № 5 від 27.06.2018 поточної перевірки виконання умов договору купівлі - продажу від 23.06.2006 № 8 до регіонального відділення та усунути порушення виявлені під час перевірки. А також у вище зазначеному листі зазначалося, що в разі ненадання підписаного примірника ОСОБА_4 № 5 від 27.06.2018 поточної перевірки до 27.07.2018, позивач буде змушений зафіксувати відмову від підпису.

ОСОБА_6 № 5 від 27.06.2018 перевірки наданий відповідачем до регіонального відділення 31.07.2018 року.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем господарсько-договірних зобов"язань, що виникли на підставі укладеного сторонами Договору №8 від 23.06.2006 року купівлі-продажу державного майна - об'єкту незавершеного будівництва - реабілітаційного центру мануальної терапії та Додаткових угод до нього, позивач звернувся до суду з позовом про розірвання даного Договору та повернення зазначеного майна у державну власність.

При вирішення спору суд виходив з наступного.

За приписами ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Предметом даного спору є розірвання договору купівлі - продажу державного майна та повернення майна, отриманого за цим договором у державну власність.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (стаття 626 ЦК України).

Ч.1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу вимог частини 9 статті 26 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано, у тому числі за рішенням суду, в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

Частиною 2 статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно вимог частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частинами 1, 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України, частини 6 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу вимог частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Вбачається, що 23.06.2006 року між сторонами укладено Договір № 8 купівлі-продажу державного майна - об"єкту незавершеного будівництва - реабілітаційний центр мануальної терапії, що знаходиться на балансі - Управління капітального будівництва Полтавської облдержадміністрації, розташованого за адресою: Полтавська область, м.Кобеляки, вул.Мануальна,6, приватизованого шляхом продажу на аукціоні під розбирання.

Додатковою угодою № 6 до Договору купівлі-продажу від 23.06.2006 року № 8 сторони внесли зміни в п.5.3 Договору, яким встановили обов"язок відповідача (покупця) до 30.06.2018 року розібрати об"єкт та привести будівельний майданчик у належний стан, з додержанням правил техніки безпеки та санітарно-екологічних норм, передбачених чинним законодавством України.

На час розгляду вказаної справи суду не надано доказів належного виконання відповідачем умов п.5.3 Договору (в редакції Додаткової угоди № 6).

Твердження відповідача у відзиві на позов про виконання ним умов Договору в повному обсязі є безпідставними, спростовуються наявним в матеріалах справи двостороннє підписаним сторонами ОСОБА_6 № 5 від 27.06.2018 року поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об"єкта незавершеного будівництва - реабілітаційний центр мануальної терапії (під розбирання) від 23.06.2006 року №8, яким встановлено, що відповідач, який зобов"язувався до 30.06.2018 року розібрати об"єкт та привести будівельний майданчик у належний стан, з додержанням правил техніки безпеки та санітарно-екологічних норм, передбачених чинним законодавством, зобов"язання за Договором не виконав.

На момент проведення перевірки залишається виконання 9% демонтажних робіт.

Зазначений факт відповідачем не заперечується, у поданому суду відзиві зазначає, що "подальше розібрання об"єкту не представляється можливим в силу технічних причин".

Враховуючи, що відповідачем зобов'язання за Договором купівлі-продажу державного майна у встановлений строк не виконані, відтак вказаний договір в силу положень ч.9 статті 26 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" підлягає розірванню.

Так, відповідно до статті 26 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано, у тому числі за рішенням суду, в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки або визнано недійсним за рішенням суду.

У разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв'язку з невиконанням покупцем договірних зобов'язань приватизований об'єкт підлягає поверненню в державну (комунальну) власність.

Положенням п.11.2 Договору передбачено, що у разі невиконання однією з сторін умов цього договору він може бути розірваний на вимогу другої сторони за рішенням суду або господарського суду, а об"єкт повернутий у державну власність.

Враховуючи наведені законодавчі приписи, а також беручи до уваги факт розірвання укладеного між сторонами договору купівлі-продажу у судовому порядку, суд дійшов висновку про те, що об"єкт незавершеного будівництва - реабілітаційний центр мануальної терапії, який знаходиться за адресою: Полтавська область, м.Кобеляки, вул.Мануальна, 6 підлягають поверненню позивачу.

Суд зазначає, що статтею 16 ЦК України закріплено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з яким кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

У розумінні приписів статей 15, 16 ЦК України та статті 20 ГК України, спосіб захисту повинен бути таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 145 рішення від 15.11.1996 р. у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним".

Таким чином, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, а тому визначений позивачем предмет позову в повній мірі має забезпечувати захист його порушеного права.

При цьому, метою правосуддя є забезпечення ефективного поновлення порушеного права.

Відповідно до статті 74 ГПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно статті 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 86 ГПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахування вищенаведеного, аналізуючи зміст заявлених позивачем вимог, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість пред"явленого позову, в зв"язку з чим, позов підлягає задоволенню.

Згідно частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 232-233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір купівлі - продажу державного майна - обєкта незавершеного будівництва - реабілітаційний центр мануальної терапії, розташований за адресою: Полтавська обл., м. Кобеляки, вул. Мануальна, 6, укладений 23 червня 2006 року між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Небесної Сотні 1/23, ) та Приватним підприємством «Явір - 2000» (36000, м. Полтава, вул. С. Кондратенка, 6, ).

3. Зобовязати Приватне підприємство «Явір - 2000» повернути обєкт незавершеного будівництва - реабілітаційний центр мануальної терапії, розташований за адресою: Полтавська обл., м. Кобеляки, вул. Мануальна, 6, в державну власність в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Небесної Сотні 1/23, код за ) за актом приймання - передачі (повернення) майна.

4. Стягнути з Приватного підприємства "Явір-2000" (36000, м.Полтава, вул.С.Кондратенка, 6, ідент. код 31175036) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області (36014, м.Полтава, вул. Небесної Сотні, 1/23, ідент. код 22527015) 4199,50 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 19.10.2018 року

Суддя Іванко Л.А.