РІШЕННЯ

Іменем України

17 жовтня 2018 року м. Чернігівсправа № 927/630/18
Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фесюри М.В., при секретарі Скороход А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Чернігівського міського центру зайнятості,

вул. Попудренка, 14, м. Чернігів, 14017,

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській

області, вул. П'ятницька, 83 а, м. Чернігів, 14000,

про відшкодування матеріальної шкоди (збитків) в сумі 61 661,29 грн.

представники учасників справи:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В судовому засіданні оголошувалась перерва на підставі ст.216 ГПК України

Чернігівським міським центром зайнятості подано позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відшкодування матеріальної шкоди (збитків) в сумі 61 543,24 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2018 справа №927/630/18 передана на розгляд судді Фесюрі М.В.

Ухвалою господарського суду від 27.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Пунктом 3 ухвали розгляд справи по суті призначено на 26.09.2018.

03.09.2018 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог в якій позивач у звязку з виплатою нарахованої за період з 01.05.2018 по 31.05.2018 індексації на суму 118,05 грн просить суд стягнути на його користь з відповідача матеріальну шкоду з урахуванням проведеної виплати на загальну суму 61661,29 грн.

Відповідно до положень п.2. ч.2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки заява позивача про збільшення позовних вимог надійшла до початку першого судового засідання, суд прийняв заяву позивача, долучив її до матеріалів справи, подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог.

19.09.2018 на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву №10959/07 від 11.09.2018. В поданому відзиві відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на п.6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним та ст. 1166 Цивільного кодексу України вважає, що саме ОСОБА_3 має відшкодувати шкоду і повернути позивачу суму незаконно отриманого матеріального забезпечення, в той же час зазначаючи, що згідно з ст.1173 Цивільного кодексу України шкода завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади відшкодовується державою незалежно від вини.

18.09.2018 на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідача на позовну заяву №05/2177 від 18.09.2018. У відповіді на відзив позивач посилаючись на неправомірні дії відповідача зазначає, що саме внаслідок вчинення дій останнього йому було завдано шкоду, вважає доводи відповідача необґрунтованими та просить суд позов задовольнити.

Відзив відповідача та відповідь на відзив позивача долучено судом до матеріалів справи.

До початку судового засідання від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копію постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2018 у справі 825/2125/17. Суд задовольнив клопотання долучивши подані документи до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Закон України «Про зайнятість населення» визначає правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття.

Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Наказом Чернігівського міського центру зайнятості №НТ170823 від 23.08.2017 згідно з поданою заявою було прийнято рішення про надання гр. ОСОБА_3 статусу безробітного з 21.08.2017.

Керуючись положеннями ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» наказом Чернігівського міського центру зайнятості №НТ170828 від 28.08.2017 ОСОБА_3 призначено виплату допомоги по безробіттю.

За час перебування на обліку в Чернігівському міському центрі зайнятості в період з 02.09.2017 по 30.06.2018 ОСОБА_3 з урахуванням проведення індексації виплачено допомогу по безробіттю в сумі 61 661,29 грн.

Згідно з п.18 ч.2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

За інформацією отриманою з Пенсійного фонду України було встановлено, що на виконання рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2018 у справі №825/2125/17 визнано неправомірними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_3 пенсії за вислугою років та призначено ОСОБА_3 пенсію за вислугою років на пільгових умовах з 01.08.2017.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється в разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані у встановленому порядку як безробітні особи, мають своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг внаслідок умисного невиконання цією особою своїх обов'язків та зловживань стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

З викладеного вбачається, що відповідальність застрахованої особи настає лише у випадку несвоєчасного подання нею інформації про обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг або умисного невиконання особою своїх обов'язків та зловживання ними, щодо неповідомлення про існування таких обставин.

ОСОБА_3 пенсію за вислугою років на пільгових умовах призначено з 01.08.2017 постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2018. Отже, на момент звернення ОСОБА_3 до Чернігівського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного, пенсії він не отримував.

Вказуючи про неправомірність виплат ОСОБА_3 допомоги по безробіттю за вказаний період у розмірі 61 661,29 грн з огляду на необхідність виплат останньому за цей період пенсії за вислугою років на пільгових умовах, позивач просить ці кошти стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області як органу, з вини якого не відбулося відповідне призначення.

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Способом захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до положень ст. 107 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов'язків з адміністративного управління Накопичуваним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідальність органу державної влади настає у випадку незаконного рішення, незаконної дії чи бездіяльності, шкідливого результату такої поведінки (шкода), причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою.

Отже, на момент звернення громадянина ОСОБА_3 до Чернігівського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного, підстави для відмови щодо надання відповідного статусу були відсутні, оскільки на той час ОСОБА_3 пенсії те отримував.

Неправомірними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, які виражались у формі відмови в призначенні ОСОБА_3 пенсії, Чернігівському міському центру зайнятості, завдано матеріальної шкоди (збитків) у розмірі отриманої громадянином ОСОБА_3 допомоги по безробіттю на суму 61 661,29 грн. за період з 02.09.2017 по 13.06.2018.

Вищенаведене свідчить про обґрунтованість позовних вимог, адже, за умови своєчасного призначення відповідачем пенсії громадянину ОСОБА_3 з 01.08.2017 за вислугою років на пільгових умовах, у позивача були б відсутні правові підстави виплачувати цьому громадянину допомогу як безробітній особі.

Відтак, виходячи з обставин даної справи та враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, вимога позивача про стягнення з відповідача коштів на суму 61 661,29 грн. матеріальної шкоди є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №920/471/17 та від 10.04.2018 у справі №927/455/17.

Заперечення відповідача не приймаються з підстав, викладених у мотивувальній частині.

Керуючись ст.ст. 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П'ятницька, 83 а, м. Чернігів, 14000, ) на користь Чернігівського міського центру зайнятості (вул. Попудренка, 14, м. Чернігів, 14017, ) 61 661,29 грн. матеріальної шкоди та 1 762,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 19 жовтня 2018 року

Суддя М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/