ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2018 р. Справа № 911/236/18

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., за участю секретаря судового засідання Гришко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Бориспільської міської ради Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика «Моно»

про стягнення 215 291, 31 грн.

Представники:

від позивача: Яцько В.О.

від відповідача: не з'явилися

Обставини справи:

Бориспільська міська рада Київської області (позивач) звернулася до господарського суду Київської області із позовною заявою № 12-34-496 від 02.02.2018 (вх. № 244/18 від 06.02.2018) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика «Моно» (відповідач) 215 291, 31 грн. заборгованості за договором оренди землі від 09.03.2006.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.02.2018 позовну заяву № 12-34-496 від 02.02.2018 (вх. № 244/18 від 06.02.2018) Бориспільської міської ради Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика «Моно» про стягнення 215 291, 31 грн. разом з доданими до неї матеріалами передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.03.2018 прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/236/18, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання суду за участю представників сторін.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.03.2018 зупинено провадження у справі № 911/236/18 до розгляду апеляційної скарги Бориспільської міської ради Київської області на ухвалу господарського суду Київської області від 09.02.2018 про передачу справи за підсудністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2018 апеляційну скаргу Бориспільської міської ради Київської області на ухвалу господарського суду Київської області від 09.02.2018 у справі № 911/236/18 задоволено, ухвалу господарського суду Київської області від 09.02.2018 у справі № 911/236/18 скасовано, матеріали вказаної справи повернуто до господарського суду Київської області.

25.06.2018 матеріали справи № 911/236/18 надійшли до господарського суду Київської області та передані на розгляд судді Лутак Т.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.06.2018 прийнято справу № 911/236/18 до свого провадження суддею Лутак Т.В., поновлено провадження у справі № 911/236/18, розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на 23.07.2018 та витребувано у сторін певні документи.

До господарського суду Київської області від позивача надійшов супровідний лист б/н від 23.07.2018 (вх. № 14183/18 від 23.07.2018), до якого додано документи по справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.07.2018, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, неналежним виконанням сторонами вимог суду, а також з метою виконання завдань підготовчого провадження, розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 27.08.2018.

23.08.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшла заява б/н від 21.08.2018 (вх. № 17419/18 від 23.08.2018) про збільшення розміру позовних вимог, у якій він зазначає, що на даний час розмір заборгованості за договором оренди землі від 09.03.2006 збільшився та просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у розмірі 243 581, 51 грн.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, керуючись ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, прийняв до розгляду заяву б/н від 21.08.2018 (вх. № 17419/18 від 23.08.2018) про збільшення розміру позовних вимог. Таким чином, судом розглядаються вимоги позивача про стягнення з відповідача 243 581, 51 грн. заборгованості за договором оренди землі від 09.03.2006.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.08.2018, з метою виконання завдань підготовчого провадження та основних засад господарського судочинства, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача і неналежним виконанням сторонами вимог суду, продовжено строк підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів та відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 17.09.2018.

До господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання б/н від 14.09.2018 (вх. № 19004/18 від 14.09.2018 та вх. № 19108/18 від 17.09.2018) про відкладення розгляду даної справи на іншу дату у зв'язку з неможливістю явки його представника у судове засідання.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.09.2018 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті на 11.10.2018.

11.10.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшов супровідний лист № 12-34-4139 від 10.10.2018 (вх. № 20921/18 від 11.10.2018), до якого додано документи по справі.

Присутній у судовому засіданні 11.10.2018 представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 11.10.2018 судом, в порядку ч. 2 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 17.10.2018.

До господарського суду Київської області від позивача надійшов супровідний лист б/н від 16.10.2018 (вх. № 30193/18 від 17.10.2018), до якого додано довідку із зазначенням правової природи, заявленої до стягнення заборгованості, яка складається із заборгованості по орендній платі та пені.

Присутній у судовому засіданні 17.10.2018 представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 та ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 17.10.2018, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

09.03.2006 між сторонами укладено договір оренди землі, за умовами якого позивач надає, а відповідач приймає в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер: :10:006:0001, під незавершеним будівництвом кафе по вул. Червоноармійській в м. Борисполі Київської області.

Відповідно до п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,083 га.

Згідно з п. 3 договору на земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна (незавершене будівництво).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 303 448, 26 грн. (п. 4 договору).

Пунктом 5 договору передбачено, що договір укладено на 10 років.

Відповідно до п. 6 договору орендна плата вноситься відповідачем у грошовій формі в розмірі 1 відсотку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно з п. 7 договору розмір річної орендної плати становить 3 034, 48 грн. Орендна плата сплачується щомісячно в розмірі 252, 87 грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Пунктом 8 договору передбачено, що орендна плата вноситься відповідачем до 15 числа місяця наступного за звітним на розрахунковий рахунок позивача: № 0004, УДК у Київській області м. Київ, МФО 821018, КДБ 13050200, ЗКПО 23570059, «Місцевий бюджет», м. Бориспіль.

Відповідно до п. 9 договору розмір орендної плати переглядається один раз на 2 роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини відповідача, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 10 договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором справляється пеня у розмірі 0,5 % несплаченої суми за кожний день прострочення.

Пунктом 14 договору передбачено, що передача земельної ділянки відповідачу здійснюється у місячний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Відповідно до п. 22 договору позивач має право вимагати від відповідача своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з п. 28 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Пунктом 33 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Відповідно до п. 35 договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та нотаріального посвідчення і державної реєстрації у відповідності до ст. 202 Земельного кодексу України та вимог Закону України «Про оренду землі».

Невід'ємними частинами договору є кадастровий план, схема розташування земельної ділянки, акт про передачу на зберігання встановлених межових знаків, акт перенесення в натуру меж земельних ділянок, висновок про наявні обмеження на використання земельної ділянки, копії яких долучено до матеріалів справи.

Даний договір посвідчено 09.03.2006 приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Савицькою Т.В. та зареєстровано 20.03.2006 у Бориспільському міському відділенні Київської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за № 54.

На виконання умов договору оренди землі від 09.03.2006 позивач передав, а відповідач прийняв в оренду земельну ділянку загальною площею 0,083 га під незавершеним будівництвом кафе по вул. Червоноармійській в м. Борисполі Київської області, про що сторони склали акт приймання-передачі земельної ділянки.

13.05.2009 сторони уклали договір про внесення змін до договору оренди землі від 09.03.2006, згідно якого вирішили внести зміни у пункти 4, 6, 7, 8, 9, 10, 21, 25 договору.

Так, п. 4 викладено у такій редакції: «нормативна грошова оцінка на 2009 рік становить 359 398, 30 грн. згідно витягу з нормативної грошової оцінки, виданого Бориспільським міським відділом земельних ресурсів Київської області 21.04.2009 за № 322. Орендар земельної ділянки самостійно обчислює суму орендної плати щороку з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 01 січня поточного року, розміру відсотків від нормативної грошової оцінки землі встановлених відповідним рішенням сесії міської ради «Про затвердження відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок для встановлення розмірів орендної плати в межах міста Борисполя» на поточний рік та індексу інфляції. Орендар щорічно до 01 лютого поточного року подає відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом та до 15 лютого письмово повідомляє орендодавця про нову нормативну грошову оцінку земельної ділянки».

Пунктом 6 договору про внесення змін від 13.05.2009 передбачено, що орендна плата за 2009 рік вноситься відповідачем у грошовій формі у розмірі 7 % від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки відповідно до рішення Бориспільської міської ради від 12.06.2008 за № 4102-35-V «Про зміну відсотків орендної плати від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в договорах оренди землі, укладених до 06.03.2008». Орендна плата на наступні роки вноситься відповідачем у грошовій формі у розмірі відповідного відсотка від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, що визначений пп. 1.6 рішення Бориспільської міської ради «Про затвердження відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок для встановлення розмірів орендної плати в межах міста Борисполя» з відповідними змінами та доповненнями.

Відповідно до п. 7 договору про внесення змін від 13.05.2009 розмір річної орендної плати на 2009 рік становить 25 157, 88 грн. Орендна плата сплачується щомісячно в рівних частинах з урахуванням плати за день. На наступні роки орендна плата обчислюється з урахуванням п. 4 цього договору. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Згідно з п. 8 договору про внесення змін від 13.05.2009 орендна плата вноситься відповідачем щомісяця протягом 30 календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на рахунок позивача. Реквізити розрахункового рахунку уточнюються у позивача кожного місяця та у разі їх зміни орендна плата вноситься на новий рахунок.

Пунктом 9 договору про внесення змін від 13.05.2009 передбачено, що розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розміру процентної ставки орендної плати на відповідну категорію земель за цільовим призначенням; зміни розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки; зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини відповідача, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 10 договору про внесення змін від 13.05.2009 у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня згідно діючого законодавства України.

27.04.2016 сторони уклали договір про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 09.03.2006, згідно якого поновлено договір оренди землі від 09.03.2006 до 20.03.2017 та змінено найменування вулиці, на якій розташована земельна ділянка, з «Червоноармійська» на «Європейська, 11».

26.07.2016 сторони уклали договір про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 09.03.2006, відповідно до якого змінено кадастровий номер земельної ділянки з « :10:006:0001» на « :10:006:0026».

27.07.2017 сторони уклали додатковий договір до договору оренди землі від 09.03.2006, яким поновили договір оренди землі від 09.03.2006 до 20.09.2017 та змінили призначення земельної ділянки з «під незавершеним будівництвом кафе» на «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі».

05.02.2018 сторони уклали додатковий договір до договору оренди землі від 09.03.2006, згідно якого поновлено договір оренди землі від 09.03.2006 до 20.09.2018 та викладено п. 6 договору в наступній редакції: «орендна плата за рік вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5,5 % від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки. В разі прийняття міською радою рішення про встановлення іншого розміру орендної плати за землю, ніж передбачено цим договором, до договору оренди землі вносяться зміни в частині розміру орендної плати.».

Позивач, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача, з урахуванням заяви б/н від 21.08.2018 (вх. № 17419/18 від 23.08.2018) про збільшення розміру позовних вимог, 243 581, 51 грн. заборгованості за договором оренди землі від 09.03.2006.

Відповідач у судове засідання своїх представників не направив, відзиву на позов не надіслав, належних та допустимих доказів, які б заперечували або спростовували викладені позивачем обставини суду не надав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди.

Згідно з ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Однією з істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно з ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Пунктом 14.1.136. ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно з ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Статтею 289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до п. 6 договору, з урахуванням змін та доповнень, орендна плата за рік вноситься відповідачем у грошовій формі у розмірі 5,5 % від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки.

Згідно з п. 7 договору, з урахуванням змін та доповнень, орендна плата сплачується щомісячно в рівних частинах з урахуванням плати за день. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Пунктом 8 договору, з урахуванням змін та доповнень, передбачено, що орендна плата вноситься відповідачем щомісяця протягом 30 календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на рахунок позивача.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з п. 22 договору позивач має право вимагати від відповідача своєчасного внесення орендної плати.

Відповідач зобов'язаний, у відповідності до пунктів 1, 6-8, 10 договору, своєчасно вносити орендну плату.

Доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою (п. 2.23 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин»).

Відповідно до ст. 41 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику є контролюючим органом під час застосування податкового та іншого законодавства.

У матеріалах справи містяться довідки Головного управління ДФС у Київській області № 5924/9/10-36-17-03-15 від 14.12.2017, № 7935/9/10-36 від 06.08.2018 та № 12-25-3558-вих від 28.09.2018 з інформацією щодо сплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Фабрика «Моно» орендної плати за користування земельною ділянкою.

Згідно наданих довідок Головного управління ДФС у Київській області відповідачем не сплачується орендна плата з лютого 2018 року, за попередні періоди орендна плата внесена частково, у зв'язку з чим у відповідача існує заборгованість перед позивачем зі сплати орендної плати за період з січня 2016 року по серпень 2018 року у розмірі 212 429, 75 грн.

Таким чином, твердження позивача щодо наявності у відповідача заборгованості зі сплати орендної сплати за договором оренди землі від 09.03.2006 у розмірі 212 429, 75 грн. підтверджується матеріалами справи, зокрема, вищезазначеними довідками Головного управління ДФС у Київській області.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач належних та допустимих доказів відсутності заборгованості по сплаті орендної плати за договором оренди землі від 09.03.2006 суду не надав.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що всупереч умовам договору та вимогам чинного законодавства України відповідач своєчасно не сплачує орендної плати, борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, відповідачем не спростований, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу (орендної плати) за договором оренди землі від 09.03.2006 за період з січня 2016 року по серпень 2018 року у розмірі 212 429, 75 грн. є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені, яка нарахована на загальну суму боргу із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого боргу за кожний календарний день прострочення, та становить 22 257, 98 грн. за період з 20.03.2018 по 20.09.2018.

Відповідно до п. 10 договору, з урахуванням змін та доповнень, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня згідно діючого законодавства України.

Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, яким би способом не визначався в господарському договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом перевірено розрахунок пені, здійснений позивачем, та встановлено, що він є невірним, оскільки здійснений на загальну суму заборгованості, а не за кожен місяць прострочення платежу та без врахування розміру пені, який встановлено законодавством для господарських відносин.

Таким чином, за розрахунком суду, який здійснений за заявлений позивачем період, з урахуванням вимог чинного законодавства щодо порядку та розміру нарахування, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 4 121, 94 грн.

З огляду на вищезазначене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди землі від 09.03.2006 підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 216 551, 69 грн., з яких: 212 429, 75 грн. - основний борг та 4 121, 94 грн. - пеня.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Бориспільської міської ради Київської області задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика «Моно» (61098, Харківська область, місто Харків, вулиця Полтавський шлях, будинок 148/2, ідентифікаційний код - 31694000) на користь Бориспільської міської ради Київської області (08301, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Київський Шлях, будинок 72, ідентифікаційний код - 33003375; код отримувача 38007070, р/р № 0004, банк одержувача: ГУ ДКСУ в Київській області, МФО 821018, КБК 18010600) 212 429 (двісті дванадцять тисяч чотириста двадцять дев'ять) грн. 75 коп. - основного боргу та 4 121 (чотири тисячі сто двадцять одна) грн. 94 коп. - пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика «Моно» (61098, Харківська область, місто Харків, вулиця Полтавський шлях, будинок 148/2, ідентифікаційний код - 31694000) на користь Бориспільської міської ради Київської області (08301, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Київський Шлях, будинок 72, ідентифікаційний код - 33003375) 3 248 (три тисячі двісті сорок вісім) грн. 28 коп. судового збору.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 23.10.2018.

Суддя Т.В. Лутак