ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.10.2018 р. Справа № 914/1351/16

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали заяви:

Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» (пр. С. Бандери, 16, м. Київ, 04073; ідентифікаційний код 34693790) з грошовими вимогами до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» (вул. Суховоля, 61, м.Трускавець, Львівська область, 82200; ідентифікаційний код 30439207) на суму НОМЕР_1 грн. 88 коп.

Суддя: Цікало А. І.

При секретарі: Зубко С. В.

Представники:

від Дрогобицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області: ОСОБА_2 представник (довіреність від 09.02.2018 р. № 97/13-09-10-004);

від ОСОБА_3 «Факторингова компанія «Стандарт кепітал»: ОСОБА_4 - керівник; ОСОБА_5 представник (довіреність від 16.03.2018 р.);

від ОСОБА_3 «Фінансова компанія «Ідеа капітал»: ОСОБА_6 представник (довіреність від 12.03.2018 р. № 16);

від ОСОБА_3 «Вілік буд»: ОСОБА_7 представник (довіреність від 12.10.2018 р.);

ліквідатор: ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.06.2016 р. порушено провадження у справі № 914/1351/16 за заявою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Вілік Буд» про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест».

Оголошення про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 01.06.2016 р. № 32106.

05.07.2016 р. до суду за вх. № 3476/16 від Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» (АТ «Єврогазбанк») поступила заява від 01.07.2016 р. вих. № 1427 з грошовими вимогами до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» на суму НОМЕР_1 грн. 88 коп. Із штемпеля на поштовому конверті вбачається, що заява направлена на адресу суду 01.07.2016 р., що свідчить про те, що заяву подано в строк, встановлений ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.07.2016 р. заяву АТ «Єврогазбанк» з вимогами до ОСОБА_3 «Трускавецьінвест» прийнято до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.05.2017 р. у справі № 914/1351/16 визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» на суму 108341184,06 грн., які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_3 «Трускавецьінвест», з яких: 2756,00 грн. (судовий збір) - перша черга; 105843307,43 грн. (основний борг) - четверта черга; 2495120,63 грн. (пеня) - шоста черга. Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів боржника вимоги, які забезпечені заставою майна в сумі 331528888,34 грн. У решті заявлені грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» відхилено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.2017 р. апеляційну скаргу ПАТ «Європейський газовий банк» задоволено частково. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.05.2017 р. у справі № 914/1351/16 змінено в частині розміру вимог шостої черги. Пункт 1 резолютивної частини ухвали змінено, вказавши суму пені, віднесену до шостої черги в розмірі 38455614,37 грн. В решті ухвалу залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 26.07.2018 р. касаційну скаргу ПАТ «Європейський газовий банк» в особі уповноваженої особи на ліквідацію АТ «Єврогазбанк» ОСОБА_9 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.05.2017 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.2017 р. щодо розгляду грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» у справі № 914/1351/16 задоволено частково. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.05.2017 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.2017 р. щодо розгляду грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» у справі № 914/1351/16 скасовано. Справу № 914/1351/16 у скасованій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій у даній справі, постановлених в частині розгляду заявлених ПАТ «Єврогазбанк» грошових вимог, колегія суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду не погодилася з висновками судів щодо обмеження розміру таких кредиторських вимог переданим у іпотеку/заставу майном (його вартістю, визначеною сторонами в договорах іпотеки/застави) боржника, як майнового поручителя, який не є одночасно позичальником за основними кредитними договорами.

При цьому, колегія суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду, посилаючись на висновки ОСОБА_10 Верховного Суду щодо застосування норм права, зроблених за результатами розгляду справи № 902/492/17 (постанова від 15.05.2018), зазначила, що забезпеченими зобов'язаннями в розумінні ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та, відповідно, вимогами забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, є всі вимоги кредитора, які існують за основним зобов'язанням (кредитним договором), і є дійсними на момент визнання вимог та можуть бути задоволені за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення відповідно до умов забезпечувального договору та чинного законодавства. Господарські суди, визначаючи розмір забезпечених кредиторських вимог та включаючи їх окремо до реєстру, повинні застосовувати положення ст. 19 Закону України «Про заставу» і ст. 7 Закону України «Про іпотеку» та встановити на підставі належних та допустимих доказів, які саме вимоги кредитора, зазначені в його заяві, забезпечені заставою майна, а також склад та розмір цих вимог.

Тобто, за висновком Верховного Суду, Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не пов'язує включення до реєстру вимог, забезпечених заставою майна боржника, із встановленням договірної вартості предметів забезпечення, як єдиного критерію визначення розміру забезпечених заставою вимог. Розмір таких вимог встановлюється виходячи з розміру заборгованості за кредитом та розміру дійсних на момент подання заяви з кредиторськими вимогами зобов'язань майнової поруки по даному кредитному договору, незалежно від вартості предметів застави.

Крім вказаних висновків та відповідних вказівок, колегія суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду вказала, що під час нового розгляду у залежності від встановлених обставин, належить врахувати висновки ОСОБА_10 Верховного Суду щодо застосування норм права зроблених за результатами розгляду справи № 444/9519/12 (постанова від 28.03.2018), у якій Суд звертає увагу судів попередніх інстанцій на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 5 ст. 310 ГПК України висновки суду касаційної інстанції, у звязку з якими скасовано судові рішення, є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Частиною першою статті 316 ГПК України встановлено, що вказівки, котрі містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 914/1351/16 в частині розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» з грошовими вимогами до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» розподілено судді Цікало А. І.

Ухвалою суду від 25.09.2018 р. заяву Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» з грошовими вимогами до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» на суму НОМЕР_1 грн. 88 коп. призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.10.2018 р.

11.10.2018 р. до суду за вх. № 38337/18 від Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» поступило клопотання про участь в судовому засіданні, призначеному на 16.10.2018 р., в режимі відеоконференції та просить доручити проведення такої Господарському суду м. Києва або Київському апеляційному господарському суду.

Ухвалою суду від 12.10.2018 р. відмовлено в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» про участь в судовому засіданні у справі № 914/1351/16, котре призначено на 16.10.2018 р., в режимі відеоконференції.

16.10.2018 р. до суду за вх. № 38693/18 від ліквідатора поступило письмове пояснення щодо заяви Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» з грошовими вимогами до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест». До вказаного пояснення долучено копію договору від 13.06.2014р. про розірвання кредитного договору № 640-281212 від 28.12.2012 р. та копію повідомлення ОСОБА_3 «Фінансова компанія «Базель-Фінанс» від 08.10.2018 р. № 08/10-1 про відсутність заборгованості по кредитному договору № 640-281212 від 28.12.2012 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_9 України.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті. Забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов'язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Відповідно до абз. 2 та абз. 3 ч. 6 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Із заяви Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» (АТ «Єврогазбанк», Банк) від 01.07.2016 р. вих. № 1427 з грошовими вимогами до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» та доданих до неї документів вбачається, що кредитором заявлено вимоги до боржника, які виникли на підставі:

1) кредитного договору № 450-140711 від 14.07.2011 р. (зі змінами та доповненнями) укладеного між Банком та ОСОБА_3 «Вілік Буд»; договору іпотеки № 2158 від 27.07.2011 р., укладеного між банком та ОСОБА_3 «Трускавецьінвест», а також договору фінансової поруки №147-310513/П від 31.05.2013 р., укладеного між Банком та ОСОБА_3 «Трускавецьінвест»;

2) кредитного договору № 559-190412 від 19.04.2012 р. (зі змінами та доповненнями) укладеного між Банком та ОСОБА_3 «Компанія Сітібуд», а також на підставі договору іпотеки № 967-200412/І від 25.04.2012 р. укладеного між Банком та ОСОБА_3 «Трускавецьінвест»;

3) кредитного договору № 697-300513 від 30.05.2013 р. (зі змінами та доповненнями) укладеного між Банком та ОСОБА_3 «Лакшмі-8», а також на підставі договору іпотеки № 1172-260613/І від 26.06.2013 р. укладеного між Банком та ОСОБА_3 «Трускавецьінвест»;

4) кредитного договору № 436-290611 від 29.06.2011 р. (зі змінами та доповненнями) укладеного між Банком та ОСОБА_3 «Сеторі ОСОБА_11», а також на підставі договору застави транспортних засобів № 924/270212/А від 28.02.2012 р. укладеного між Банком та ОСОБА_3 «Трускавецьінвест».

Крім цього, заявою від 18.07.2016 р. вих. № 1564, що надійшла до Господарського суду Львівської області 21.07.2016 р. за вх. № 30774/16, ПАТ «Європейський газовий банк» вказав на необхідність визнання судом грошових вимог, які виникли на підставі кредитного договору № 640-281212 від 28.12.2012 р. укладеного між Банком та ОСОБА_3 «Фінансова компанія «Базель-Фінанс», а також на підставі договору іпотеки №1119-170413/І від 17.04.2013 р., укладеного між Банком та ОСОБА_3 «Трускавецьінвест»

Надаючи належну правову оцінку заявленим ПАТ «Європейський газовий банк» грошовим вимогам, враховуючи при цьому висновки та вказівки, викладені в постанові Верховного Суду від 26.07.2018 р. у даній справі, судом відзначається наступне.

АТ «Єврогазбанк» заявлено грошові вимоги до боржника в сумі 12086664,15 дол. США, еквівалентних станом на 31.05.2016 р. 304173014,17 грн., з яких: 6715253,45 дол. США, що станом на 31.05.2016 р. еквівалентно 168996081,75 грн. - основної заборгованості; 2842036,44 дол. США, що станом на 31.05.2016 р. еквівалентно 71522694,73 грн. заборгованості за процентами; 2347718,63 дол. США, що станом на 31.05.2016 р. еквівалентно 59082738,70 грн. нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом; 181655,63 дол. США, що станом на 31.05.2016 р. еквівалентно 4571545,95 грн. три проценти річних.

Судом встановлено, що вказані грошові вимоги виникли на підставі кредитного договору №450-140711 від 14.07.2011р. (зі змінами та доповненнями) укладеного між Банком та ОСОБА_3 «Вілік Буд», а також на підставі договору іпотеки № 2158 від 27.07.2011 р., укладеного між Банком та ОСОБА_3 «Трускавецьінвест».

Предметами іпотеки за вказаним договором є належні ОСОБА_3 «Трускавецьінвест» на праві власності будівля готельного комплексу № 4, загальною площею 6208,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Суховоля, 65; земельна ділянка, загальною площею 2,1472 га, кадастровий номер :02:001.

Згідно з п. 1.4. договору іпотеки № 967-200412 від 25.04.2012р. погоджена сторонами вартість предметів іпотеки складає 139247015,00 грн.

Розглядаючи вказані грошові вимоги судом також встановлено, що окрім майнової поруки на підставі зазначеного договору іпотеки № 2158 від 27.07.2011 р., виконання зобовязань за кредитним договором № 450-140711 від 14.07.2011 р. (зі змінами та доповненнями) забезпечувалося також фінансовою порукою ОСОБА_3 «Трускавецьінвест» на підставі укладеного з Банком договору поруки №147-310513/П від 31.05.2013 р.

Відповідно до пункту 1.1. договору поруки №147-310513/П від 31.05.2013р. поручитель (ОСОБА_3 «Трускавецьінвест») зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно з ОСОБА_3 «Вілік Буд» (позичальником) за належне виконання останнім умов кредитного договору №450-140711 від 14.07.2011 року, в тому числі щодо погашення суми кредиту в розмірі 6716733,00 доларів США, сплати процентів, комісій а також можливих штрафних санкцій.

Судом встановлено, що заборгованість ОСОБА_3 «Вілік Буд» за кредитним договором №450-140711 від 14.07.2011р. (зі змінами та доповненнями) була предметом розгляду в межах справи № 910/369/15-г Господарського суду м. Києва.

Так, рішенням Господарського суду м. Києва від 01.03.2016 року у справі № 910/369/15-г на користь ПАТ «Європейський газовий банк» солідарно стягнено з ОСОБА_3 «Вілік Буд» та ОСОБА_3 «Трускавецьінвест» заборгованість за кредитним договором № 450-140711 від 14.07.2011р. в сумі 6715253,45 дол. США основної заборгованості; 1328127,89 дол. США процентів за користування кредитом; 2495120,63 грн. пені за прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом.

Вказана заборгованість станом на дату порушення справи про банкрутство ОСОБА_3 «Трускавецьінвест» не погашена.

Таким чином, звертаючись з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство, ПАТ «Європейський газовий банк» заявило частково вимоги, розмір яких підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва від 01.03.2016 року у справі №910/369/15-г, тобто еквівалента 6715253,45 дол. США (станом на 31.05.2016р.) основної заборгованості; еквівалента 1328127,89 дол. США (станом на 31.05.2016р.) процентів за користування кредитом; 2495120,63 грн. пені, а також додатково нарахованої заборгованості за період, що не охоплений вказаним судовим рішенням, з якої: еквівалент 1513908,55 дол. США - процентів за користування кредитом; 56587618,07 грн. - пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом.

За змістом частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ч. 4 ст. 75 ГПК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість грошових вимог, розмір яких підтверджується вказаним судовим рішенням, тобто еквівалента 6715253,45 дол. США основної заборгованості; еквівалента 1328127,89 дол. США процентів за користування кредитом; 2495120,63 грн. пені.

Також суд вважає обґрунтованим нарахування ПАТ «Європейський газовий банк», за період, що не охоплений рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/369/15-г, еквівалента 181655,63 доларів США трьох відсотків річних відповідно до ст. 625 ЦК України на прострочене грошове зобовязання. Вказане нарахування узгоджується з висновками ОСОБА_10 Верховного Суду щодо застосування норм права, зроблених за результатами розгляду справи № 444/9519/12 (постанова від 28.03.2018), оскільки є забезпеченням в охоронних правовідносинах прав та інтересів кредитора та регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Проте, визнаючи заявлені грошові вимоги в цій частині обґрунтованими, суд звертає увагу на те, що звертаючись 01.07.2016р. з грошовими вимогами до боржника, визначеними в іноземній валюті, ПАТ «Європейський газовий банк» виразив їх еквівалент в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на 31.05.2016р. (25,166002 грн./дол. США).

Врегульовуючи питання щодо визначення суми, що підлягає сплаті в гривнях для виконання зобовязання, грошовий еквівалент якого визначений в іноземній валюті, законодавець встановив правило за яким якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.2 ст.533 ЦК України).

Частиною шостою статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобовязання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Враховуючи наведене, враховуючи те, що датою подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника було 01.07.2016 р., вірним є визначення таких грошових вимог в національній валюті за курсом НБУ саме станом на 01.07.2016р. (24,8284 грн./дол. США), а не станом на 31.05.2016р., як визначається ПАТ «Європейський газовий банк».

Надаючи належну правову оцінку обґрунтованості заявлених грошових вимог, нарахованих за період, що не охоплений судовим рішенням у справі №910/369/15-г Господарського суду м. Києва (проценти за користування кредитом; договірна пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом), суд відзначає, що як підтверджується змістом наявного в матеріалах даної справи кредитного договору №450-140711 від 14.07.2011р. (зі змінами та доповненнями) та встановлено в межах справи №910/369/15-г Господарського суду м. Києва, строком користування кредитом є період з 14.07.2011 р. по 21.04.2015 р.

Таким чином, що узгоджується висновками ОСОБА_10 Верховного Суду щодо застосування норм права зроблених за результатами розгляду справи №444/9519/12 (постанова від 28.03.2018), додатково нараховані ПАТ «Європейський газовий банк» грошові вимоги (проценти за користування кредитом; договірна пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом) понад ті, що задоволені у справі №910/369/15-г Господарського суду м. Києва, нараховані після спливу визначеного договором строку кредитування, а відтак, є необґрунтованими, оскільки право кредитодавця щодо їх нарахування припинилося зі спливом строку кредитування (21.04.2015р.).

Визначаючи дійсний розмір грошових вимог, які заявлені ПАТ «Єврогазбанк» на підставі кредитного договору №450-140711 від 14.07.2011р.; договору іпотеки № 2158 від 27.07.2011 р. та договору фінансової поруки №147-310513/П від 31.05.2013 року, суд враховує, що відповідно до висновків ОСОБА_10 Верховного Суду України, викладених в постанові від 15.05.2018р. у справі №902/492/17, закон про банкрутство не пов'язує включення до реєстру вимог, забезпечених заставою майна боржника, із встановленням договірної вартості предметів забезпечення, як єдиного критерію визначення розміру забезпечених заставою вимог. Розмір таких вимог встановлюється виходячи з розміру заборгованості за кредитом та розміру дійсних на момент подання заяви з кредиторськими вимогами зобов'язань майнової поруки по даному кредитному договору, незалежно від вартості предметів застави.

Таким чином, договірна вартість заставного майна (за зобов'язальними договорами) не може обмежувати розмір зобов'язання, в обсязі визначеному основними договорами (кредитними договорами), оскільки вартість застави (іпотеки), визначена в договорах застави (іпотеки), не є грошовим показником, що обмежує заявлені кредиторські грошові вимоги, які забезпечені заставою, та не може вважатись розміром вимог кредитора, що забезпечені заставою.

З урахуванням наведених обставин суд доходить висновку, що із заявлених ПАТ «Єврогазбанк» грошових вимог до боржника на підставі кредитного договору №450-140711 від 14.07.2011р. (зі змінами та доповненнями), договору іпотеки №967-200412 від 25.04.2012р. та договору поруки №147-310513/П від 31.05.2013р., підлягають визнанню вимоги на суму 206709628,53 грн., з яких: 6715253,45 доларів США, що станом на 01.07.2016р. (дата подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника) еквівалентно 166728998,76 грн. - основна заборгованість; 1328127,89 дол. США, що станом на 01.07.2016 р. еквівалентно 32975290,50 грн. - проценти за користування кредитом; 2495120,63 грн. пеня; 181655,63 доларів США, що станом на 01.07.2016 р. еквівалентно 4510218,64 грн. - три проценти річних.

При цьому, вказані грошові вимоги ПАТ «Європейський газовий банк», що визнаються судом в розмірі 206709628,53 грн., підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_3 «Трускавецьінвест» окремо, як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника та підлягають погашенню за рахунок майна, що є предметом забезпечення у позачерговому порядку.

Разом з тим, дійсна вартість заставного забезпечення визначається за наслідком продажу предмета застави (іпотеки). В подальшому, якщо реалізаційна вартість предметів забезпечення не покриє розміру визнаних судом грошових вимог, кредитор матиме право на задоволення різниці вимог з іншого майна ОСОБА_3 «Трускавецьінвест» в порядку черговості, встановленої ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки в даному випадку, крім майнової поруки, боржником надавалася фінансова порука і вона не припинилася (узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 05.06.2018 р. у справі № 914/3734/15).

Також, згідно поданої заяви ПАТ «Єврогазбанк» просить визнати його вимоги на суму 11849025,35 дол. США, еквівалентних станом на 31.05.2016р. 298192595,66 грн., з яких: 6926406,93 дол. США, еквівалентних станом на 31.05.2016 р. 174309970,65 грн. - основна заборгованість; 2531601,75 дол. США, еквівалентних станом на 31.05.2016р. 63710294,70 грн. заборгованість за процентами; 2391016,67 дол. США, еквівалентних станом на 31.05.2016р. 60172330,30 грн. - нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом.

Судом встановлено, що вказані грошові вимоги виникли на підставі кредитного договору № 559-190412 від 19.04.2012 р. (зі змінами та доповненнями) укладеного між Банком та ОСОБА_3 «Компанія Сітібуд», а також на підставі договору іпотеки № 967-200412/І від 25.04.2012р. укладеного між Банком та ОСОБА_3 «Трускавецьінвест».

Предметом іпотеки за вказаним договором є належна ОСОБА_3 «Трускавецьінвест» на праві власності нежитлова будівля «SPA-Wellnes» центр з басейнами, площею 7228,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул.Суховоля, 63-Б.

Згідно п. 1.4 договору іпотеки № 967-200412/І від 25.04.2012 р. погоджена сторонами вартість предмету іпотеки складає 139366640,00 грн.

Судом встановлено, що заборгованість ОСОБА_3 «Компанія Сітібуд» за кредитним договором №559-190412 від 19.04.2012р. (зі змінами та доповненнями) була предметом розгляду в межах справи №910/6522/15-г Господарського суду м. Києва.

Так, рішенням Господарського суду м. Києва від 05.06.2015 р. у справі №910/6522/15-г з ОСОБА_3 «Компанія Сітібуд» стягнено на користь ПАТ «Єврогазбанк» заборгованість за кредитним договором № 559-190412 від 19.04.2012 р. в сумі 7903969,44 доларів США, з якої: 6926 406,93 доларів США (еквівалентних на дату прийняття рішення 154112554,19 грн.) - заборгованості за кредитом; 848484,85 доларів США (еквівалентних на дату прийняття рішення 18878 787,91 грн.) - заборгованості за відсотками; 64399,73 доларів США (еквівалентних на дату прийняття рішення 1432893,99 грн.) - пені за несвоєчасне повернення кредиту; 64677,93 доларів США (еквівалентних на дату прийняття рішення 1439083,94 грн.) - пені за несвоєчасну сплату відсотків.

Таким чином, звертаючись з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство, ПАТ «Європейський газовий банк» заявлено частково вимоги, розмір яких підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва від 05.06.2015 р. у справі №910/6522/15-г, тобто еквівалента 6926406,93 дол. США (станом на 31.05.2016 р.) основної заборгованості; еквівалента 848484,85 дол. США (станом на 31.05.2016р.) процентів за користування кредитом; еквівалента 64399,73 доларів США (станом на 31.05.2016р.) - пені за несвоєчасне повернення кредиту; еквівалента 64677,93 доларів США (станом на 31.05.2016р.) - пені за несвоєчасну сплату відсотків, а також додатково нарахованої заборгованості за період, що не охоплений вказаним судовим рішенням, з якої: еквівалент 1683116,9 доларів США процентів за користування кредитом; еквівалент 2261939,01 дол. США - пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом.

Враховуючи зазначене, керуючись ч. 4 ст. 75 ГПК України, суд доходить висновку про обґрунтованість грошових вимог, розмір яких підтверджується вказаним судовим рішенням, тобто еквівалента 6926406,93 дол. США основна заборгованість; еквівалента 848484,85 дол. США проценти за користування кредитом; еквівалента 64399,73 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; еквівалента 64677,93 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату відсотків.

Проте, визнаючи заявлені грошові вимоги в цій частині обґрунтованими, суд звертає увагу на те, що звертаючись 01.07.2016р. з грошовими вимогами до боржника, визначеними в іноземній валюті, ПАТ «Європейський газовий банк» визначив їх еквівалент в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на 31.05.2016 р. (25,166002 грн./дол. США).

За наведених обставин та відповідно до вимог ч. 6 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», вірним є визначення таких грошових вимог в національній валюті за курсом НБУ саме станом на 01.07.2016 р. (24,8284 грн./дол. США), а не станом на 31.05.2016 р., як помилково визначається ПАТ «Європейський газовий банк».

Надаючи належну правову оцінку обґрунтованості заявлених грошових вимог, нарахованих за період, що не охоплений рішенням Господарського суду м. Києва у справі №910/6522/15-г (проценти за користування кредитом; договірна пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом), суд відзначає, що як підтверджується змістом наявного в матеріалах даної справи кредитного договору №559-190412 від 19.04.2012 р. (зі змінами та доповненнями) та встановлено в межах справи №910/6522/15-г Господарського суду м. Києва, кредит надається в строк до 03 квітня 2015 року (включно).

Таким чином, що узгоджується з висновками ОСОБА_10 Верховного Суду щодо застосування норм права, зроблених за результатами розгляду справи №444/9519/12 (постанова від 28.03.2018), додатково нараховані ПАТ «Європейський газовий банк» грошові вимоги (проценти за користування кредитом; договірна пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом) понад ті, що задоволені у справі №910/6522/15-г Господарського суду м. Києва, нараховані кредитором після спливу визначеного договором строку кредитування, а відтак, є необґрунтованими, оскільки право кредитодавця щодо їх нарахування припинилося зі спливом строку кредитування (03.04.2015р.).

Визначаючи дійсний розмір грошових вимог, які заявлені ПАТ «Єврогазбанк» на підставі кредитного договору кредитного договору №559-190412 від 19.04.2012р. та договору іпотеки № 967-200412/І від 25.04.2012р., суд також враховує висновки ОСОБА_10 Верховного Суду України викладені у постанові від 15.05.2018р. у справі №902/492/17, констатуючи, що розмір таких вимог встановлюється виходячи з дійсного розміру заборгованості за кредитом, незалежно від вартості предметів застави.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що із заявлених ПАТ «Єврогазбанк» вказаних грошових вимог до боржника, підлягають визнанню вимоги на суму 7903969,44 дол. США, що станом на 01.07.2016 р. еквівалентно 196242914,18 грн., з яких: 6926406,93 доларів США, що станом на 01.07.2016р. еквівалентно 171971601,82 грн. - основна заборгованість; 848484,85 дол. США, що станом на 01.07.2016р. еквівалентно 21066521,25 грн. - проценти за користування кредитом; 64399,73 доларів США, що станом на 01.07.2016р. еквівалентно 1598942,26 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 64677,93 доларів США, що станом на 01.07.2016р. еквівалентно 1605849,52 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків.

При цьому, вказані грошові вимоги ПАТ «Європейський газовий банк», що визнаються судом в розмірі 196242914,18 грн., підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_3 «Трускавецьінвест» окремо, як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника та підлягають погашенню за рахунок майна, що є предметом забезпечення у позачерговому порядку.

Разом з тим, дійсна вартість заставного забезпечення визначається за наслідком продажу предмета застави. В подальшому, якщо реалізаційна вартість предметів застави не покриє розміру визнаних господарським судом вказаних грошових вимог, такі вимоги погашаються (припиняються), оскільки боржник в даному випадку є тільки майновим поручителем третьої особи, яка отримувала кредит та відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку» несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки (узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 05.06.2018р. по справі №914/3734/15).

Також, згідно поданої заяви ПАТ «Єврогазбанк» просить визнати його вимоги на суму 157275425,22 грн., з яких 81626079,50 грн. - основна заборгованість; 49389169,36 грн. заборгованість за процентами; 26260176,36 грн. - нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом.

Судом встановлено, що вказані грошові вимоги виникли на підставі кредитного договору №697-300513 від 30.05.2013р. (зі змінами та доповненнями) укладеного між Банком та ОСОБА_3 «Лакшмі-8», а також на підставі договору іпотеки №1172-260613/І від 26.06.2013р. укладеного між Банком та ОСОБА_3 «Трускавецьінвест».

Предметом іпотеки за вказаним договором є належні ОСОБА_3 «Трускавецьінвест» на праві власності спальний корпус санаторію «Женева», 5А, загальною площею 2451,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Суховоля, 63; земельна ділянка площею 0,0934 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Суховоля, 63, кадастровий номер :02:001:0006.

Згідно п. 1.6. договору іпотеки №1172-260613/І від 26.06.2013р. погоджена сторонами вартість предмету іпотеки складає 49454 000,00 грн.

Судом також встановлено, що заборгованість ОСОБА_3 «Лакшмі-8» за кредитним договором №697-300513 від 30.05.2013р. була предметом розгляду в межах справи №910/7846/15-г Господарського суду м. Києва.

Так, рішенням Господарського суду м. Києва від 12.05.2015 року у справі №910/7846/15-г з ОСОБА_3 «Лакшмі-8» стягнено на користь ПАТ «Європейський газовий банк» заборгованість за кредитним договором №697-300513 від 30.05.2013 року в сумі 99790403,17 грн., з якої: 81626079,50 грн. - борг за кредитом; 16849536,86 грн. - борг по процентах за користування кредитом; 1314786,81 грн. - пеня.

Таким чином, звертаючись з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство, ПАТ «Європейський газовий банк» заявило частково вимоги, розмір яких підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва від 12.05.2015 року у справі №910/7846/15-г, тобто 81626079,50 грн. основної заборгованості; 16849536,86 грн. - боргу по процентах за користування кредитом; 1314786,81 грн. пені, а також додатково нарахованої заборгованості за період, що не охоплений вказаним судовим рішенням, з якої: 32539632,5 грн. проценти за користування кредитом; 24945389,55 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 4 ст. 75 ГПК України, суд доходить висновку про обґрунтованість грошових вимог, розмір яких підтверджується вказаним судовим рішенням, тобто 99790403,17 грн., з яких: 81626079,50 грн. основна заборгованість; 16849536,86 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 1314786,81 грн. - пеня.

Надаючи належну правову оцінку обґрунтованості заявлених грошових вимог, нарахованих за період, що не охоплений рішенням Господарського суду м. Києва у справі №910/7846/15-г (проценти за користування кредитом; договірна пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом), суд відзначає, що як підтверджується змістом наявного в матеріалах даної справи кредитного договору №697-300513 від 30.05.2013 р. (зі змінами та доповненнями) та встановлено в межах справи №910/7846/15-г Господарського суду м. Києва, кредит надається на строк по 10.03.2015 включно.

Таким чином, що узгоджується висновками ОСОБА_10 Верховного Суду щодо застосування норм права, зроблених за результатами розгляду справи №444/9519/12 (постанова від 28.03.2018), додатково нараховані ПАТ «Європейський газовий банк» грошові вимоги (проценти за користування кредитом; договірна пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом) понад ті, що задоволені у справі №910/7846/15-г Господарського суду м. Києва, нараховані після спливу визначеного договором строку кредитування, а відтак, є необґрунтованими, оскільки право кредитодавця щодо їх нарахування припинилося зі спливом строку кредитування (10.03.2015р.).

Визначаючи дійсний розмір грошових вимог, які заявлені ПАТ «Єврогазбанк» на підставі кредитного договору №697-300513 від 30.05.2013р. та договору іпотеки №1172-260613/І від 26.06.2013р., суд також враховує висновки ОСОБА_10 Верховного Суду України викладені у постанові від 15.05.2018р. у справі №902/492/17, констатуючи, що розмір таких вимог встановлюється виходячи з дійсного розміру заборгованості за кредитом, незалежно від вартості предметів застави.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що із заявлених ПАТ «Єврогазбанк» вказаних грошових вимог до боржника, підлягають визнанню вимоги на суму 99790403,17 грн., з яких: 81626079,50 грн. основна заборгованість; 16849536,86 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 1314786,81 грн. - пеня.

При цьому, вказані грошові вимоги ПАТ «Європейський газовий банк», що визнаються судом в розмірі 99790403,17 грн., підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_3 «Трускавецьінвест» окремо, як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника та підлягають погашенню за рахунок майна, що є предметом забезпечення у позачерговому порядку.

Разом з тим, дійсна вартість заставного забезпечення визначається за наслідком продажу предмета застави. В подальшому, якщо реалізаційна вартість предметів застави не покриє розміру визнаних судом вказаних грошових вимог, такі погашаються (припиняються), оскільки боржник в даному випадку є тільки майновим поручителем третьої особи, яка отримувала кредит (узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 05.06.2018р. у справі №914/3734/15).

Також, згідно поданої заяви ПАТ «Єврогазбанк» просить визнати його вимоги на суму 275914307,83 грн., з яких: 6205932,15 дол. США, що станом на 31.05.2016р. еквівалентно 156178500,90 грн. - основна заборгованість; 2589297,94 дол. США, що станом на 31.05.2016р. еквівалентно 65162277,14 грн. заборгованість за процентами; 1713194,94 дол. США, що станом на 31.05.2016р. еквівалентно 43114267,29 грн. - нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 455346,96 дол. США, що станом на 31.05.2016р. еквівалентно 11459262,51 грн. - нарахована пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом.

Судом встановлено, що вказані грошові вимоги виникли на підставі кредитного договору № 436-290611 від 29.06.2011р. (зі змінами та доповненнями) укладеного між Банком та ОСОБА_3 «Сеторі ОСОБА_11», а також на підставі договору застави транспортних засобів №924/270212/А від 28.02.2012р. укладеного між Банком та ОСОБА_3 «Трускавецьінвест».

Предметами застави за вказаним договором є належні ОСОБА_3 «Трускавецьінвест» на праві власності автомобіль марки SKODA SUPERB AMBITION 1.8, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов №TMBJB43T5BB300202; автомобіль марки VOLVO S 80, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, кузов №YV1AS5250B1144095; автомобіль марки VOLKSWAGEN CARAVELLE, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4, кузов №WV2ZZZ7HZBH045956; автомобіль марки SKODA Octavia Elegance 2.0i, 2007 року випуску, реєстраційний номер АТ 5559АМ, кузов №TMBBD41Z98B152344.

Згідно п. 1.4. договору застави транспортних засобів №924/270212/А погоджена сторонами вартість предметів застави складає 624833,34 грн.

Судом також встановлено, що заборгованість ОСОБА_3 «Сеторі ОСОБА_11» за кредитним договором №436-290611 від 29.06.2011р. була предметом розгляду в межах справи №910/12759/15 Господарського суду м. Києва.

Так, рішенням Господарського суду м. Києва від 14.07.2015р. у справі №910/12759/15 стягнуто з ОСОБА_3 «Сеторі ОСОБА_11» на користь ПАТ «Єврогазбанк» заборгованість за кредитним договором № 436-290611 від 29.06.2011р. в сумі 7768517,58 доларів США, еквівалентних станом на 18.05.2015 р. 174415882,36 грн., з яких: 6205932,15 доларів США - заборгованість по кредиту; 1134351,66 доларів США - відсотки за користування кредитом; 428233,77 доларів США - неустойка.

Таким чином, звертаючись з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство, ПАТ «Європейський газовий банк» заявило частково вимоги, розмір яких підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/12759/15, тобто еквівалента 6205932,15 доларів США (станом на 31.05.2016р.) основної заборгованості; еквівалента 1134351,66 доларів США (станом на 31.05.2016р.) процентів за користування кредитом; еквівалента 428233,77 доларів США неустойки, а також додатково нарахованої заборгованості за період, що не охоплений вказаним судовим рішенням, з якої: еквівалент 1454946,28 доларів США процентів за користування кредитом; еквівалент 1740308,13 дол. США - пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом.

Враховуючи зазначене, керуючись ч. 4 ст. 75 ГПК України, суд доходить висновку про обґрунтованість грошових вимог, розмір яких підтверджується вказаним судовим рішенням, тобто еквівалента 6205932,15 доларів США основної заборгованості; еквівалента 1134351,66 доларів США процентів за користування кредитом; еквівалента 428233,77 доларів США неустойки.

Проте, визнаючи заявлені грошові вимоги в цій частині обґрунтованими, суд звертає увагу на те, що звертаючись 01.07.2016р. з грошовими вимогами до боржника, визначеними в іноземній валюті, ПАТ «Європейський газовий банк» виразив їх еквівалент в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на 31.05.2016р. (25,166002 грн./дол. США).

За наведених обставин та відповідно до вимог ч. 6 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», вірним є визначення таких грошових вимог в національній валюті за курсом НБУ саме станом на 01.07.2016р. (24,8284 грн./дол. США), а не станом на 31.05.2016р., як помилково визначається ПАТ «Європейський газовий банк».

Надаючи належну правову оцінку обґрунтованості заявлених грошових вимог, нарахованих за період, що не охоплений судовим рішенням у справі № 910/12759/15 Господарського суду м. Києва (проценти за користування кредитом; договірна пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом), суд відзначає, що як підтверджується змістом наявного в матеріалах даної справи кредитного договору №436-290611 від 29.06.2011р. (зі змінами та доповненнями) та встановлено в межах справи № 910/12759/15 Господарського суду м. Києва, кредит надається в строк до 03 квітня 2015 р. включно.

Таким чином, що узгоджується висновками ОСОБА_10 Верховного Суду щодо застосування норм права зроблених за результатами розгляду справи №444/9519/12 (постанова від 28.03.2018), додатково нараховані ПАТ «Європейський газовий банк» грошові вимоги (проценти за користування кредитом; договірна пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом) понад ті, що задоволені у справі №910/12759/15 Господарського суду м. Києва, нараховані після спливу визначеного договором строку кредитування, а відтак, є необґрунтованими, оскільки право кредитодавця щодо їх нарахування припинилося зі спливом строку кредитування (03.04.2015 р.).

Визначаючи дійсний розмір грошових вимог, які заявлені ПАТ «Єврогазбанк» на підставі кредитного договору №436-290611 від 29.06.2011р. та договору застави транспортних засобів №924/270212/А від 28.02.2012р., суд також враховує висновки постанови ОСОБА_10 Верховного Суду України від 15.05.2018р. по справі №902/492/17, констатуючи, що розмір таких вимог встановлюється виходячи з дійсного розміру заборгованості за кредитом, незалежно від вартості предметів застави.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що із заявлених ПАТ «Єврогазбанк» вказаних грошових вимог до боржника, підлягають визнанню вимоги на суму 7768517,58 дол. США, що станом на 01.07.2016р. еквівалентно 192879861,89 грн., з яких: 6205932,15 дол. США, що станом на 01.07.2016р. еквівалентно 154083365,79 грн. - основна заборгованість; 1134351,66 дол. США, що станом на 01.07.2016р. еквівалентно 28164136,76 грн. - проценти за користування кредитом; 428233,77 дол. США, що станом на 01.07.2016р. еквівалентно 10632359,34 грн. - нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом.

При цьому, вказані грошові вимоги ПАТ «Європейський газовий банк», що визнаються судом в розмірі 192879861,89 грн., підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_3 «Трускавецьінвест» окремо, як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника та підлягають погашенню за рахунок майна, що є предметом забезпечення у позачерговому порядку.

Разом з тим, дійсна вартість заставного забезпечення визначається за наслідком продажу предмета застави. В подальшому, якщо реалізаційна вартість предметів застави не покриє розміру визнаних господарським судом вказаних грошових вимог, такі погашаються (припиняються), оскільки боржник в даному випадку є тільки майновим поручителем третьої особи, яка отримувала кредит (узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 05.06.2018р. у справі № 914/3734/15).

Також, враховуючи обставини, встановлені рішеннями судів по цивільній справі №464/5898/16-ц, які набрали законної сили, відсутніми є підстави для задоволення грошових вимог, заявлених ПАТ «Єврогазбанк» на підставі договору застави транспортних засобів №924/270212/А від 28.02.2012р., за рахунок одного із предметів застави, а саме: автомобіля марки SKODA Octavia Elegance 2.0i, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5, кузов №TMBBD41Z98B152344, оскільки такий вибув з власності боржника на користь третіх осіб.

Надаючи належну правову оцінку змісту заяви ПАТ «Європейський газовий банк» від 18.07.2016 р. вих. № 1564, що надійшла до Господарського суду Львівської області 21.07.2016 р. за вх. № 30774/16, в частині необхідності визнання судом грошових вимог, які виникли на підставі кредитного договору №640-281212 від 28.12.2012р. укладеного між Банком та ОСОБА_3 «Фінансова компанія «Базель-Фінанс» та на підставі договору іпотеки №1119-170413/І від 17.04.2013р., укладеного між Банком та ОСОБА_3 «Трускавецьінвест», суд зазначає таке.

Частиною восьмою статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що розпорядник майна зобовязаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 «Трускавецьінвест» не є позичальником за кредитним договором №640-281212 від 28.12.2012р., а виступає лише майновим поручителем на підставі договору іпотеки №1119-170413/І від 17.04.2013р., а отже в даних обліку боржника не відображено заборгованості за вказаним кредитним договором.

ПАТ «Єврогазбанк» не подано жодних доказів, які б підтверджували заборгованість ОСОБА_3 «Фінансова компанія «Базель-Фінанс» за кредитним договором №640-281212 від 28.12.2012р., а також ПАТ «Єврогазбанк» не зазначено розміру дійсної заборгованості за вказаним кредитним договором на час подання заяви.

Натомість суд відзначає, що ліквідатором долучено до матеріалів справи копію листа ОСОБА_3 «Фінансова компанія «Базель-Фінанс» (позичальника за кредитним договором №640-281212 від 28.12.2012р.) від 08.08.2018 р. №08/10-1, зі змісту якого вбачається обставина повернення позичальником 13.06.2014 р. кредитних коштів в повному обсязі.

На підтвердження вказаної обставини, ліквідатором додатково представлено в суд копію договору про розірвання кредитного договору №640-281212 від 28.12.2012р., укладеного між ПАТ «Єврогазбанк» та ОСОБА_3 «Фінансова компанія «Базель-Фінанс» (далі договір про розірвання).

За умовами п. 1 договору про розірвання сторони домовились про розірвання кредитного договору №640-281212 від 28.12.2012р. з дати підписання цього договору, тобто з 13.06.2014р.

Пунктом другим договору про розірвання сторони встановили, що з моменту набуття чинності цим договором всі правовідносини, що випливали з умов кредитного договору №640-281212 від 28.12.2012р., врегульовані на майбутнє; відсутніми є підстави для предявлення сторонами в подальшому претензій та позовних заяв одна одній.

Тобто, наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами підтверджується обставина припинення з 13.06.2014р. кредитного договору №640-281212 від 28.12.2012р., укладеного між ПАТ «Єврогазбанк» та ОСОБА_3 «Фінансова компанія «Базель-Фінанс» (основного зобовязання), виконання якого, на підставі договору іпотеки №1119-170413/І від 17.04.2013р., забезпечувалося іпотекою належного боржникові нерухомого майна.

У своїй постанові від 27.03.2018р. у справі №909/453/16 Верховний Суд зазначив, що аналіз положень статті 23 Закону про банкрутство дає підстави для висновку про те, що законодавцем покладено обовязок доказування обґрунтованості своїх вимог саме на кредитора, який їх заявляє до боржника; суд не зобовязаний здійснювати запити певних документів на обґрунтування грошових вимог кредитора, проте може це зробити, для забезпечення кредитору необхідних умов для встановлення певних фактичних обставин справи.

За висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 16.05.2018 р. у справі №910/20378/16, подача лише заяви без усіх відповідних документів, які підтверджують кредиторські вимоги, не може вважатися належним виконанням положень статі 23 Закону про банкрутство.

Положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку», частини першої статті 572 ЦК України та частини першої статті 575 ЦК України встановлено, що іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору.

За системним аналізом зазначених норм права, іпотека припиняється в разі припинення основного зобовязання, зокрема, на підставі виконанням.

При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, повязаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконанням основного зобовязання.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 06.07.2016 р. по справі № 6-118цс16.

Наведене дозволяє суду дійти висновку про те, що сама лише наявність в державному реєстрі застав інформації про обтяження відповідного майна боржника іпотекою, за даних фактичних обставин не може бути умовою визнання грошових вимог ПАТ «Єврогазбанк» на підставі договору іпотеки №1119-170413/І від 17.04.2013р., укладеного між банком та ОСОБА_3 «Трускавецьінвест», оскільки така іпотека припинена за фактом виконання основного зобовязання - кредитного договору №640-281212 від 28.12.2012 р.

Положеннями статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що грошове зобов'язання - це зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов'язань боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Відповідно до абз. 8 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Підсумовуючи наведене, судом визнаються вимоги Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» на суму 695622807 грн. 77 коп. (у тому числі: 206709628,53 грн. (з яких: 166728998,76 грн. - основна заборгованість; 32975290,50 грн. - проценти за користування кредитом; 2495120,63 грн. пеня; 4510218,64 грн. - три проценти річних) на підставі кредитного договору № 450-140711 від 14.07.2011р. (зі змінами та доповненнями), договору іпотеки № 967-200412 від 25.04.2012 р. та договору поруки №147-310513/П від 31.05.2013 р.; 196242914,18 грн. (з яких: 171971601,82 грн. - основна заборгованість; 21066521,25 грн. - проценти за користування кредитом; 1598942,26 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 1605849,52 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків) на підставі кредитного договору № 559-190412 від 19.04.2012 р. (зі змінами та доповненнями) та договору іпотеки № 967-200412/І від 25.04.2012 р.; 99790403,17 грн. (з яких: 81626079,50 грн. основна заборгованість; 16849536,86 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 1314786,81 грн. пеня) на підставі кредитного договору № 697-300513 від 30.05.2013 р. (зі змінами та доповненнями) та договору іпотеки № 1172-260613/І від 26.06.2013 р.; 192879861,89 грн. (з яких: 154083365,79 грн. - основна заборгованість; 28164136,76 грн. - проценти за користування кредитом; 10632359,34 грн. - нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом) на підставі кредитного договору № 436-290611 від 29.06.2011р. (зі змінами та доповненнями) та договору застави транспортних засобів № 924/270212/А від 28.02.2012 р.), як вимоги, що забезпечені заставою майна ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» та підлягають погашенню за рахунок майна, що є предметом забезпечення у позачерговому порядку.

При цьому суд зазначає, що після реалізації предмету іпотеки за договором іпотеки № 967-200412 від 25.04.2012 р. Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк» матиме право на задоволення вимог за кредитним договором № 450-140711 від 14.07.2011 р., які залишаться незадоволеними після реалізації предмету іпотеки, за рахунок іншого майна ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» в порядку черговості, встановленої ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки в даному випадку, крім майнової поруки, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» надавалася фінансова порука за договором поруки №147-310513/П від 31.05.2013 р.

Після реалізації предметів іпотеки/застави за договором іпотеки № 967-200412/І від 25.04.2012 р., договором іпотеки №1172-260613/І від 26.06.2013 р., договором застави транспортних засобів № 924/270212/А від 28.02.2012 р., Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк» не матиме права на задоволення вимог за кредитним договором № 559-190412 від 19.04.2012 р., кредитним договором № 697-300513 від 30.05.2013 р., кредитним договором № 436-290611 від 29.06.2011 р., які залишаться незадоволеними після реалізації предметів іпотеки/застави, за рахунок іншого майна ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» та такі незадоволенні вимоги погашаються (припиняються) у зв'язку з тим, що у даному випадку ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» виступає лише майновим поручителем третьої особи, яка отримувала кредит та несе відповідальність виключно в межах майна, переданого в іпотеку/заставу.

Іншу частину заявлених Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» грошових вимог до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» суд вважає необґрунтованими, у зв'язку із чим такі підлягають відхиленню.

Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк», за подання до суду заяви з вимогами до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест», відповідно до Закону України «Про судовий збір», сплачено судовий збір у розмірі 2756 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 29.06.2016 р. № 1061 (оригінал долучено до заяви з вимогами до боржника).

Відповідно до ст. 129 ГПК України, суму судового збору, сплачену кредитором за подання до господарського суду заяви з вимогами до боржника, слід покласти на ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест». Згідно з ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зазначена суму підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» у першу чергу.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1, 2, 23, 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. ст. 3, 42, 74, 75, 129, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Вимоги Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» (пр.С. Бандери, 16, м. Київ, 04073; ідентифікаційний код 34693790) до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» (вул. Суховоля, 61, м.Трускавець, Львівська область, 82200; ідентифікаційний код 30439207) визнати на суму 695622807 грн. 77 коп., як вимоги, що забезпечені заставою майна ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест», підлягають включенню окрему до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» та погашаються за рахунок майна ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест», що є предметом забезпечення у позачерговому порядку.

2. Судовий збір в розмірі 2756 грн. 00 коп., сплачений Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» за подання заяви з вимогами до боржника, покласти на ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» - вимоги першої черги.

3. Решта заявлених Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» вимог відхилити.

Повна ухвала складена 18 жовтня 2018 року.

Веб-сторінка на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: https://court.gov.ua/fair/sud5015.

Ухвала набрала законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Цікало А.І.