УХВАЛА

16 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/22093/17

Верховний Суд у складі колегії суддів палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду:

Дроботової Т.Б. - головуючого, Пількова К.М., Чумака Ю.Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Київської міської ради

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2018 і рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2018 у справі

за позовом Київської міської ради

до Фізичної особи - підприємця Гарькавого Андрія Борисовича

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.08.2018 відкрито касаційне провадження у справі № 910/22093/17 за касаційною скаргою Київської міської ради на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2018 і рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2018 та призначено розгляд справи у судовому засіданні 11.09.2018.

У судовому засіданні 11.09.2018 оголошувалася перерва до 16.10.2018.

До прийняття постанови судом касаційної інстанції, колегія суддів, ознайомившись з матеріалами справи та касаційної скарги встановила, що рішенням Господарського суду м. Києва, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2018, відмовлено у задоволенні позову Київської міської ради про зобов'язання Фізичної особи - підприємця (далі - ФОП) Гарькавого А.Б. звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 0,2388 га на вул. Автотранспортній (біля будинку 6) у Дарницькому районі м. Києва та повернути Київській міській раді, привівши у придатний для використання стан, шляхом звільнення від будівель та споруд.

Суд апеляційної інстанції залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, з посиланням, зокрема на положення статті 120 Земельного кодексу України, статей 321, 328, 377, 386 Цивільного кодексу України, а також правову позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 15.02.2018 у справі № 910/5702/17, дійшов висновку, що враховуючи факт вжиття ФОП Гарькавим А.Б. заходів з оформлення спірної земельної ділянки та відсутність у нього переоформлених на його ім'я правовстановлюючих документів на земельну ділянку не може розцінюватися як правопорушення та бути підставою для застосування до нього приписів статті 212 Земельного кодексу України. Суди дійшли висновку, що зобов'язання ФОП Гарькавого А.Б. у цьому випадку в примусовому порядку звільнити земельну ділянку та передати її в натурі Київській міській раді фактично означає знесення належного відповідачеві на праві власності майна, що є порушенням його права власності, гарантованого статтею 321 Цивільного кодексу України і зазначені обставини виключають можливість звільнення земельної ділянки під будівлею з посиланням на її самовільне зайняття.

У постанові від 15.02.2018 у справі № 910/5702/17, суд касаційної інстанції залишаючи без змін постанову Київського апеляційного господарського суду про відмову у задоволенні позову заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради про зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку, привівши її у придатний для використання стан, погодився з висновком суду стосовно того, що з огляду на положення статей 182, частини 2 статті 331, статей 377, 657 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України покупець нерухомого майна вправі вимагати оформлення відповідних прав на земельну ділянку, зайняту нерухомістю, з моменту державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно. З виникненням прав власності на будівлю чи споруду у юридичної особи виникає право оформити земельну ділянку в користування, а розглянути таке питання та прийняти відповідне рішення в строки, встановлені законом, зобов'язаний відповідний повноважний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. У разі ж встановлення того, що суб'єкт господарювання вживав необхідних заходів до оформлення свого права землекористування, то відсутність у нього переоформлених на його ім'я правовстановлюючих документів на земельну ділянку не може розцінюватися як правопорушення, а відтак і бути підставою для застосування приписів статті 212 Земельного кодексу України.

Крім того, суд касаційної інстанції погодився з висновком суду апеляційної інстанції стосовно того, що відсутність у відповідача на момент здійснення перевірки, правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, не може кваліфікуватись як самовільне зайняття земельної ділянки у розумінні статті 376 Цивільного кодексу України, а відтак і не може бути підставою для застосування приписів статті 212 Земельного кодексу України.

Статтею 120 Земельного кодексу України та статтею 377 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на час укладення ФОП Гарькавим А.Б. договору купівлі - продажу нежитлового приміщення від 02.06.2005) передбачалося, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Зі змісту договору купівлі - продажу нежитлового приміщення від 02.06.2005, укладеного між Фондом приватизації комунального майна Дарницького району м. Києва та ФОП Гарькавим А.Б., убачається, що відповідач придбав будівлі виробничої бази загальною площею 294,60 м2, у тому числі столярний цех (літ А) площею 13,40 м2, будівля РККП (літера Б) загальною площею 91,40 м2, бокси (літера В) площею 189,80 м2, розташовані за адресою: м. Київ (Бортничі) вул. Червоноармійська, 10.

Суди установили, що рішенням Господарського суду м. Києва від 08.11.2010 у справі № 35/521 за ФОП Гарькавим А.Б., зокрема визнано право власності на нерухоме майно - цілісний майновий комплекс виробничої бази, загальною площею 3 584,50 м2, розташований за адресою: м. Київ (Бортничі) вул. Червоноармійська, 10.

Відповідно до частини 1 статті 302 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї ж палати або у складі такої палати.

Ураховуючи предмет та підстави позову, суб'єктний склад, фактичні обставини, які формують зміст спірних земельних правовідносин у тому числі щодо застосування положень статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України, у зв'язку з необхідністю з'ясування наявності підстав для відступлення, чи навпаки, від висновку висловленому у постанові від 15.02.2018 у справі № 910/5702/17, колегія суддів вважає за необхідне передати справу № 910/22093/17 на розгляд палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 234, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Справу № 910/22093/17 разом із касаційною скаргою Київської міської ради на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2018 і рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2018 передати на розгляд палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді К. М. Пільков

Ю. Я. Чумак