номер провадження справи 7/37/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.10.2018 Справа № 908/2349/14

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Ярешко О.В., при секретарі Лінчук А.В.

За участю представників:

представник скаржника (позивача) - не з'явився;

представник відповідача - не з'явився;

представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - не з'явився

Розглянувши у судовому засіданні матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром" на неправомірні дії та бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Р.С. у справі № 908/2349/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром"

до відповідача Державного підприємства "Дослідне господарство "Соцземлеробство" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України"

Орган, дії якого оскаржуються: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 6)

ВСТАНОВИВ:

08.10.2018 р. до господарського суду Запорізької області надійшла скарга (вих. 01/10/18-02 від 01.10.2018 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром" на неправомірні дії та бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Р.С.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2018 р., враховуючи звільнення з посади судді-доповідача у цій справі ОСОБА_2, скаргу передано для розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.10.2018 р. скарга (вих. 01/10/18-02 від 01.10.2018 р.) прийнята до розгляду суддею Ярешко О.В., розгляд скарги призначений у судовому засіданні на 18.10.2018 р.

У судове засідання 18.10.2018 р. представники скаржника (позивача), відповідача та органу державної виконавчої служби не з'явилися, причини неявки суду невідомі. Про час та місце судового засідання з розгляду скарги сторони та орган державної виконавчої служби повідомлені відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України. Представник органу державної виконавчої служби про подання скарги повідомлений також відповідно до ч. 2 ст. 340 ГПК України телефонограмою.

Враховуючи встановлений ч. 1 ст. 342 ГПК України десятиденний строк розгляду скарги, належне повідомлення учасників про розгляд скарги, суд визнав можливим розглянути скаргу за відсутності представників скаржника (позивача), відповідача та органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 222 ГПК України, у зв'язку з неявкою учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Скарга мотивована таким. 21.04.2018 р. ВПВР ГТУЮ у Запорізькій області відкрите виконавче провадження № 47302457, що у подальшому приєднане до зведеного виконавчого провадження № 44561389/7 відносно того ж боржника. 20.09.2018 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половніковим Р.С. винесено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» постанову у виконавчому провадженні № 47302457 про повернення виконавчого документу стягувачу. Постанова направлена стягувачу фактично 21.09.2018 р. листом без повідомлення про вручення, чим порушено права стягувача шляхом ускладнення можливості здійснити оскарження рішень, дій виконавця. Скаржник вважає вимогу виконавця щодо здійснення авансування витрат виконавчого провадження протиправною виходячи з такого. Боржник є державним підприємством із часткою держави 100%. Законом України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25%. Тобто, дія мораторію поширюється на нерухоме майно боржника. Відповідно, кошти, отримані ДВС від примусової реалізації нерухомого майна боржника, не можуть бути спрямовані на погашення заборгованості перед ТОВ «ТД «Украгропром», що виключає об'єктивну необхідність здійснення додаткового авансування товариством витрат виконавчого провадження на вказані цілі. Державним виконавцем вимога здійснення додаткового авансування витрат виконавчого провадження надіслана не тим стягувачам, на користь яких надійдуть кошти від примусової реалізації арештованого нерухомого майна боржника, а стягувачу, який за результатами примусової реалізації арештованого майна не отримає нічого. Про вказані суттєві обставини ТОВ «ТД «Украгропром» повідомив держвиконавця листом від 27.07.2018 р. Також повідомив про готовність здійснення авансування витрат виконавчого провадження, що спрямовані на забезпечення виконання судового рішення, у тому числі на користь ТОВ «ТД «Украгропром», та висловив клопотання про зосередження зусиль на здійсненні арешту та примусовій реалізації майна боржника, на яке не розповсюджується дія мораторію, зокрема, біологічні активи (посіви сільськогосподарських культур), товарне зерно, транспортні засоби, інше майно. Матеріали виконавчого провадження не містять об'єктивних даних про відсутність у боржника оборотних активів, відсутня інформація щодо результатів витребування від боржника декларації боржника юридичної особи, інформація щодо дебіторської заборгованості підприємства, балансу та фінансової звітності. Під час виконавчого провадження державним виконавцем не здійснено опечатування каси підприємства боржника, у якій також можуть знаходитися готівкові кошти, за рахунок яких можливо здійснювати задоволення вимог кредиторів. Також у постанові відсутня інформація щодо здійснення державним виконавцем виїзду за місцезнаходженням підприємства боржника, обстеження земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3500,00 га, що знаходиться у постійному користуванні боржника, на предмет наявності посівів с/г культур (товарних) та іншого майна, обстеження складів на предмет наявності готової продукції та іншого майна, на яке не розповсюджується дія мораторію. Вказані обставини доводять, що державним виконавцем рішення про повернення виконавчого документу стягувачу прийнято передчасно, оскільки залишаються нез'ясованими обставини наявності у боржника оборотних активів та іншого майна, коштів, на які не розповсюджується дія мораторію, за рахунок яких можливо здійснювати задоволення вимог кредиторів. Оскільки виконавцем не вчинено усіх передбачених законодавством заходів для перевірки наявності у боржника майна, є майно, щодо якого державним виконавцем накладено арешт, щодо якого тривають судові провадження у адміністративних судах, підстави для повернення виконавчого документа відсутні. Ще одним фактором, що доводить протиправність дій державного виконавця є положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», яким визначено, що у разі, якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Обґрунтовуючи скаргу ст. 339 ГПК України, ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» просив: 1) Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Р.С., що полягають у порушенні способу надіслання стягувачу постанови про повернення виконавчого документу від 20.09.2018 р. у виконавчому провадженні ВП 47302457; 2) Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Р.С., що полягають у винесенні постанови у виконавчому провадженні ВП 47302457 від 20.09.2018 р. про повернення стягувачу виконавчого документа - наказу № 908/2349/14 від 16.01.2015 р.; 3) Зобов'язати ст. державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Р.С. чи або іншу посадову особу вказаного органу державної виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право заявника); 4) Скасувати постанову про повернення стягувачу виконавчого документа від 20.09.2018 р. (у виконавчому провадженні 47302457).

18.10.2018 р. від старшого державного Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Р.С. до суду надійшов письмовий відзив на скаргу. Просив у задоволенні скарги відмовити повністю. Вказано, що постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Запорізькій області № 47302457 від 21.04.2015 р. відкрите виконавче провадження з виконання наказу № 908/2349/14. Постановою від 21.04.2015 р. ВП № 47302457 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, оголошено заборону на його відчуження. Постановою від 12.05.2015 р. накладено арешт на розрахункові рахунки боржника, заборонено боржнику відкривати нові рахунки. У липні 2015 р. на виконання до ВПВР передано з відділу ДВС Веселівського РУЮ зведене виконавче провадження про стягнення з боржника на користь юридичних осіб, фізичних осіб та держави заборгованості на загальну суму 2738726,10 грн. Зазначені матеріали постановою від 22.07.2015 р. прийняті до виконання старшим державним виконавцем ВПВР Половніковим Р.С. та об'єднано у зведене виконавче провадження за № 44561389. Постановою ВП № 44561389 від 29.09.2015 р. накладено арешт на розрахункові рахунки боржника за зведеним виконавчим провадженням, заборонено відкривати нові рахунки. На момент винесення постанови від 20.09.2018 р. на виконанні у ВПВР перебувало зведене виконавче провадження за № 44561389/7 у кількості 34 проваджень. Постановою від 12.04.2016 р. накладено арешт на земельні ділянки боржника, майбутній врожай та майнові права на зазначених земельних ділянках. Постановою від 31.03.2017 р. накладено арешт на кошти, що перебувають у касах та інших сховищах боржника або надходять до неї у межах суми заборгованості за зведеним виконавчим провадженням. Постановою від 06.06.2016 р. оголошено в розшук транспортні засоби боржника. Стосовно відсутності у матеріалах виконавчого провадження даних про відсутність у боржника оборотних активів, зауважує, що це є припущенням стягувача. Виконавцем систематично перевіряється інформація у відповідності до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» щодо виявлення рахунків, нерухомого та рухомого майна боржника. Протягом перебування зведеного виконавчого провадження на виконанні, виконавцем неодноразово здійснювався вихід за юридичною адресою боржника з метою виявлення та проведення опису та арешту майна боржника. 12.07.2018 р. складено акт про відсутність рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення. 12.07.2018 р. описано та арештовано майно, належне боржнику. Суб'єктом оціночної діяльності вказано, що загальна вартість робіт з проведення оцінки описаного та арештованого майна склала 177000,00 грн. Листом від 17.07.2018 р. виконавець звернувся до стягувачів щодо здійснення додаткового авансування витрат виконавчого провадження та попередив стягувача щодо наслідків нездійснення авансування. На момент проведення опису та арешту нерухомого майна боржника, на виконанні у відділі перебували виконавчі документи щодо стягнення з боржника на користь держави заборгованості з виплати єдиного соціального внеску на загальну суму 2937394,83 грн. Таким чином, дії виконавця щодо опису та арешту нерухомого майна та подальше звернення стягнення, здійснені з дотриманням чинного законодавства та встановленого мораторію. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у черговості: у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій. Чинним законодавством не встановлено обмежень щодо перерахування грошових коштів від реалізації майна, на яке розповсюджується дія мораторію. Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 20.09.2018 р. була направлена стягувачу рекомендованим листом із повідомленням. При винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 20.09.2018 р. виконавець діяв з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження».

18.10.2018 р. від ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області до суду надійшло письмове клопотання про постановлення ухвали, якою провадження у справі за скаргою слід закрити.

Як слідує з матеріалів справи, 16.01.2015 р., на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 р. у справі № 908/2349/14, господарським судом Запорізької області виданий наказ про стягнення з Державного підприємства "Дослідного господарства "Соцземлеробство" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром" 3075049 (три мільйона сімдесят п'ять тисяч сорок дев'ять) грн. 39 коп. суми попередньої плати, 3075049 (три мільйона сімдесят п'ять тисяч сорок дев'ять) грн. 39 коп. штрафу, 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Як встановлено ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.03.2017 р. у справі № 908/2349/14, Державне підприємство "Дослідне господарство "Соцземлеробство" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" перейменовано на Державне підприємство "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" згідно статуту, затвердженого Президентом Національної академії аграрних наук України 27.12.2016 р.

21.04.2015 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області відкрито виконавче провадження № 47302457 з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 16.01.2015 р. № 908/2349/14, про що винесено відповідну постанову.

21.04.2015 р. у виконавчому провадженні ВП № 47302457 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. 12.05.2015 р. у виконавчому провадженні ВП № 47302457 винесено постанову про арешт коштів боржника.

Постановою заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальника УДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 15.07.2015 р. постановлено передати матеріали зведеного виконавчого провадження відділу ДВС Веселівського РУЮ у відношенні боржника Державного підприємства "Дослідне господарство "Соцземлеробство" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" на виконання до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області, до складу якого входить 47 виконавчих проваджень на загальну суму стягнення 2738726,10 грн.

24.07.2015 р. виконавче провадження № 47302457 було приєднане до зведеного виконавчого провадження № 44561389, виконання якого здійснює Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області.

При примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 44561389 винесені постанови:

29.09.2015 р. про арешт коштів боржника;

31.03.2016 р. про арешт коштів боржника, що перебувають в касах та сховищах боржника, або надходять до них;

12.04.2016 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (накладено арешт на земельні ділянки боржника, а також на майбутній врожай та майнові права на зазначених земельних ділянках; заборонено здійснювати відчуження та передачу у користування земельних ділянок, які належить боржнику);

12.07.2018 р. - дві постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника;

12.07.2018 р. складений акт державного виконавця, в якому зазначено, що у ході проведення виконавчих дій за адресою боржника виконавцем не виявлено рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення на момент складання акту.

06.06.2016 р. винесено постанову ВП № 47302457 про оголошення розшуку майна боржника.

Листом від 16.07.2018 р. ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області звернувся до суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання Жирова А.К., яким просив повідомити вартість проведення оцінки майна, яке виконавцем було описано та арештовано 12.07.2018 р.

На вказаний лист ФОП Жировим А.К. було надано відповідь стосовно орієнтовної вартості робіт із незалежної оцінки арештованого майна.

Листом від 17.07.2017 р., адресованим стягувачам, у тому числі скаржнику у дійсній скарзі, ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області було повідомлено, що з метою забезпечення провадження виконавчих дій, а саме, залучення суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання, з метою визначення вартості описаного майна, у триденний строк з моменту отримання даного листа необхідно перерахувати додаткове авансування витрат на виконавче провадження у сумі177000,00 грн. на вказані реквізити. Також у листі був роз'яснений п. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Листом від 27.07.2018 р. вих. № 27/07/18-01 ТОВ «Торговий дім «Украгропром» повідомило ВПВР, що відповідно до Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» мораторій (заборона на примусову реалізацію об'єктів нерухомого майна) поширюється на нерухоме майно боржника ДПДГ «Таврія» ДДСДС НААНУ. Відповідно, кошти, отримані ДВС від примусової реалізації нерухомого майна боржника, не можуть бути спрямовані на погашення заборгованості перед ТОВ «ТД «Украгропром», що виключає об'єктиву необхідність здійснення додаткового авансування товариством витрат виконавчого провадження на вказані цілі. Зазначено, що товариство готове авансувати витрати виконавчого провадження, що спрямовані на забезпечення виконання судового рішення, у тому числі на користь ТОВ «ТД «Украгропром». Товариство просило зосередити зусилля на здійсненні арешту на примусовій реалізації майна боржника, на яке не розповсюджується дія мораторію, зокрема, біологічні активи (посіви сільськогосподарських культур), товарне зерно, транспортні засоби, інше рухоме майно.

20.09.2018 р. постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Р.С. (ВП № 47302457) виконавчий документ: наказ господарського суду Запорізької області від 16.01.2015 р. № 908/2349/14, повернутий стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова мотивована тим, що станом на 19.09.2018 р. додаткове авансування на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби не надходило. Таким чином, стягувачем не здійснено авансування витрат виконавчого провадження.

Вказана постанова з супровідним листом від 20.09.2018 р. вих. № 15438-7534 направлена на адресу стягувача та боржника 21.09.2018 р., що підтверджується списком № 352 згрупованих рекомендованих поштових відправлень.

Постанова отримана стягувачем (скаржником) 24.09.2018 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев'ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Таким чином, постанова від 20.09.2018 р. ВП № 47302457 направлена стягувачу відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, судом відмовляється у задоволенні скарги ТОВ «Торговий дім «Украгропром» у частині визнання неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Р.С., що полягають у порушенні способу надіслання стягувачу постанови про повернення виконавчого документу від 20.09.2018 р. у виконавчому провадженні ВП 47302457, у зв'язку з необґрунтованістю скарги у цій частині.

Стосовно інших вимог скарги суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є обов'язковість судового рішення.

За приписом ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За змістом статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 340 ГПК).

Аналіз правових норм, передбачених статтями 339, 340 Господарського процесуального кодексу України дає підстави зробити висновок, що у разі оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого господарським судом, таку скаргу розглядає відповідний господарський суд, який ухвалив таке рішення за правилами господарського судочинства.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлені особливості виконання рішень у разі відкриття кількох виконавчих проваджень щодо одного боржника.

Так, згідно статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент розгляду скарги) виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5, яка була чинною на момент приєднання виконавчого провадження № 47302457 до зведеного виконавчого провадження, якщо в установлений строк рішення боржником добровільно не виконано, державний виконавець за наявності іншого виконавчого провадження або зведеного виконавчого провадження щодо даного боржника виносить постанову про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження або про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження. Така постанова виноситься не пізніше наступного дня після закінчення строку для добровільного виконання. Після виконання окремого виконавчого документа виконавче провадження за цим виконавчим документом виводиться із зведеного виконавчого провадження постановою державного виконавця і виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

За приписами ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», який був чинним на момент приєднання виконавчого провадження № 47302457 до зведеного виконавчого провадження, у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкриті у кількох органах державної виконавчої служби, об'єднання виконавчих проваджень у зведене здійснюється в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Таким чином, з вищевикладених законодавчих приписів вбачається, що при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості виконавчих документів, виданих іншими органами державної влади, судових рішень та юрисдикції, у яких вказані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

Крім того, єдиною підставою для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження є наявність підстав для завершення виконавчого провадження. При цьому, таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову, що є його дискреційним повноваженням.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України не врегульовано порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судових рішень при вчиненні таких дій у зведеному виконавчому провадженні.

Як встановлено судом, предметом оскарження є дії та бездіяльність старшого державного виконавця ВПВР ГТУЮ у Запорізькій області щодо примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області № 908/2349/14 від 16.01.2015 р., що полягають у винесенні постанови у виконавчому провадженні ВП № 47302457 від 20.09.2018 р. про повернення виконавчого документа стягувачу.

При цьому, як зазначалося вище, виконавче провадження ВП № 47302457 було приєднане до зведеного виконавчого провадження № 44561389.

Усі дії, які вчинялися виконавцем щодо виконання наказу № 908/2349/14, вчинялися останнім у рамках зведеного виконавчого провадження № 44561389. Зокрема, виносилися постанови від 12.07.2018 р. про опис та арешт майна (коштів) боржника, стосовно оцінки якого виконавець просив стягувачів здійснити додаткове авансування витрат виконавчого провадження.

Згідно наявної в матеріалах справи інформації, при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 44561389 виконуються: накази господарських судів №№ 908/350/14, 908/1070/14, 908/2349/14, 908/6225/14, 908/1269/15-г, 908/1829/15-г, вимоги №№ ю-1-11у, видані Веселівським відділеннями МОДПІ, судові накази №№ 313/431/15-ц, 313/432/15-ц, 313/430/15-ц, 313/429/15-ц, 313/433/15-ц, 313/557/15-ц, 313/433/15-ц, 313/431/15-ц, 313/432/15-ц, 313/429/15-ц, 313/430/15-ц, 313/501/15-ц, 313/507/15-ц, 313/500/15-ц, 313/511/15-ц, 313/503/15-ц, 313/523/15-ц, 313/505/15-ц, 313/504/15-ц, 313/509/15-ц, 313/494/13-ц, 313/482/15-ц, 313/492/15-ц, 313/485/15-ц, 313/490/15-ц, 313/512/15-ц, 313/558/15-ц, 313/538/15-ц, 313/558/15-ц, 313/557/15-ц, 313/508/15-ц, 313/510/15-ц, 313/537/15-ц, 313/538/15-ц, 313/502/15-ц, 313/506/15-ц, 313/573/15-ц, 313/573/15-ц, видані Веселівським районним судом Запорізької області.

Викладене свідчить, що у зведеному виконавчому провадженні проводиться примусове виконання виконавчих документів, виданих різними органами державної влади, що наділені різною компетенцією, відносно одного боржника.

Отже, за зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, який орган їх видав, або за правилами якої юрисдикції ухвалені відповідні судові рішення.

У матеріалах справи міститься копія постанови № 74/03/2018 від 10.08.2018 р. заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області Лактіна І.С., яким перевірялись матеріали зведеного виконавчого провадження № 44561389 стосовно боржника Державного підприємства "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України". У постанові вказано, що постановою від 30.03.2017 р. утворено виконавчу групу. Перше виконавче провадження № 47302457, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження, відкрито 21.04.2015 р. останнє виконавче провадження № 56636780 приєднано 17.07.2018 р. до складу зведеного виконавчого провадження. Зазначено, що згідно матеріалів зведеного виконавчого провадження, державним виконавцем вжито певних заходів примусового виконання та проведено перевірку майнового стану боржника.

Як вказувалося судом вище, господарським процесуальним законодавством не передбачено порядку розгляду скарг щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання документів, виданих різними органами та судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Разом з тим, у частині п'ятій вказаної статті передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто, частина п'ята статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об'єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, а також виконавчих документів, виданих іншими органами державної влади, Велика Палата Верховного Суду, про що зазначено у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц, дійшла висновку, що у такому випадку потрібно застосовувати частину першу статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, та розгляд скарги на дії державного виконавця, вчинені саме в межах зведеного виконавчого провадження, слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, враховуючи, що предметом оскарження Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Украгропром» є дії та бездіяльність державного виконавця щодо виконання наказу справі № 908/2349/17, який був приєднаний до зведеного виконавчого провадження, дії державного виконавця щодо виконання вказаного наказу здійснювалися саме у рамках зведеного виконавчого провадження, керуючись висновками Великої Палати Верховного Суду, суд дійшов висновку, що скарга на неправомірні дії та бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Р.С. у справі № 908/2349/14 не підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Враховуючи наведене, розгляд скарги у частині визнання неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Р.С., що полягають у винесенні постанови у виконавчому провадженні ВП 47302457 від 20.09.2018 р. про повернення стягувачу виконавчого документа - наказу № 908/2349/14 від 16.01.2015 р.; зобов'язання ст. державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Р.С. чи або іншої посадової особи вказаного органу державної виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право заявника); скасування постанови про повернення стягувачу виконавчого документа від 20.09.2018 р. (у виконавчому провадженні 47302457) підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Клопотання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області судом задовольняється.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 234, 339-343 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги (вих. 01/10/18-02 від 01.10.2018 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром" у частині визнання неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Р.С., що полягають у порушенні способу надіслання стягувачу постанови про повернення виконавчого документу від 20.09.2018 р. у виконавчому провадженні ВП 47302457.

В іншій частині провадження у справі з розгляду скарги (вих. 01/10/18-02 від 01.10.2018 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром" на неправомірні дії та бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Р.С. закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України. Ухвала підписана 23.10.2018 р.

Суддя О.В. Ярешко