ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2018м. ДніпроСправа № 904/2935/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панна С.П. за участю секретаря судового засідання Кравченко Р.В.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул. Тверська,б.5) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49602, м.Дніпро, пр-т. ОСОБА_1, б.108)

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. соборна, б.76)

про стягнення штрафу в сумі 34 079,50 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" про стягнення заборгованості у сумі 34079 грн. 50 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані невірним зазначенням маси вантажу у накладних № 46571402.

25.07.2018р. до господарського суду Дніпропетровської області представником відповідача подано відзив (вх.. № 8/4066) на позовну заяву у якому останній зазначено про те, що в порушення п. 10 Правил складання актів результати проведеного зваження не засвідчені підписом одержувача (ДТеК Запорізька ТЕС згідно з накладною № 46571402) у комерційному акті, незважаючи на те, що перевірка, начебто проводилась за його участі. Також відповідач у відзиві зазначає, що в порушення п. 2.7.1 Інструкції прийомоздавальника вантажу, станція призначення не виконала, а провадила видачу вантажу без повторної перевірки його маси, у звязку з чим комерційний акт № 476906/304 не може бути доказом проведення вірного зважування вагону № 62932546. Окрім того, на думку відповідача зі змісту комерційного акту № 476906/304 від 10.03.2018р. неможливо достеменно встановити чи правильно визначалась вага вантажу, оскільки у ньому не зазначено спосіб проведення перевірки маси вантажу, невідомо чи здійснювалась зупинка вагонів без їх розчеплення, чи зважування було під час руху, що є обовязковою умовою при зважуванні вантажу, який перевозиться навалом.

10.08.2018р. позивач подав до господарського суду Дніпропетровської області відповідь на відзив (вх. № 13-04/510) у якому зазначає про те, що перше зважування проводилось на станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці, яке засвідчено актом від 05.03.2018р. № 390. При виявлені невідповідності маси вказаній у накладній на станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці, залізницею складено Комерційний акт № 454502/56. Повторне зважування проведено на станції Енергодар Придніпровської залізниці, при якому виявлено невідповідність маси зазначеної на станції Павлоград-1. Так, на думку позивача відповідач не вірно трактує п.п. «г» п. 2.7.1 Інструкції прийомоздавальника. Щодо засвідчення результатів проведеного зважування підписом у комерційному акті від 10.03.2018р. № 476906/304 представником одержувача позивач зазначає, що представнику одержувача ОСОБА_2 надавався на підпис вказаний акт, але одержувач від підпису відмовився, у звязку з чим працівниками залізниці складено акт загальної форми від 10.03.2018р. № 560, в якому було зазначено про вказану відмову. Також позивач зазначає, що згідно акту загальної форми від 05.03.2018р. № 390 при контрольному зважуванні вищезазначеного вагону на вагах на станції Павлоград-1 виконане без відчеплення при повній зупинці.

03.09.2018р. відповідачем подано до господарського суду Дніпропетровської області заяву (вх.. №б/н) про зменшення розміру штрафу за невірно зазначену масу вантажу у перевідному документі, в якому останній просить у разі встановлення факту неправильного зазначення відповідачем у накладній № 46571402 маси вантажу за спірним перевезенням та задоволення позову застосувати ч. 3 ст. 559 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України та зменшити суму штрафу з 34 079, 50 грн. до 6 815, 90 грн.

Заяву вмотивовано тими обставинами, що заявлена позивачем до стягнення сума штрафу не має компенсаторний характер та є додатковим засобом отримання прибутку для позивача.

В судовому засіданні 03.09.2018р. позивач заперечував проти зазначеної заяви та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 233 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи 04.03.2018р. зі станції відправлення Ароматна Придніпровської залізниці відповідачем - Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" було здійснено відправлення на станцію призначення Енергодар Придніпровської залізниці за накладною №46571402 вагон №62932546 із вантажем вугілля камяне марки г-газовий маса вантажу - 70 000 кг.

В подальшому на проміжній станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці було здійснено контрольне переважування зазначеного вагону, про що складено акт загальної форми від 05.03.2018р. № 390.

Згідно складеного комерційного акту від 05.03.2018р №454502/56 залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вагоні №62932546 не відповідає масі вантажу, зазначеній у накладній №46571402, а саме фактично виявлено, що: - маса вантажу у вагоні №62932546 не відповідає масі вантажу, зазначеній у накладній. Так, брутто 92000 кг, тара по документу 23700 кг, нетто 68300 кг., що менше маси, вказаної в документі на 1 700 кг. Зважування проводилось двічі, маса брутто 92000 кг. Не змінилась. Навантаження в вагоні вище бортів 0,1-0,2 м., трапецієвидна, вантаж ущільнений із застосуванням катка, з природними скосами вздовж бортів, до лобової та торцевої частини вагона, ущільненя не порушене, без заглиблень та виїмок. Вагон в технічному відношенні справний, без дверний, люка зачинені, тесі та слідів течі вантажу не має.

При прибутті на станцію призначення Енергодар Придніпровської залізниці було здійснено комісійну видачу вантажу за участю одержувача з контрольним переважуванням на справних електронних вагонних вагах № 0213, про що складено новий комерційний акт від 10.03.2018р. № 476906/304.

Зазначений комерційний акт надавався на підпис представнику одержувача вантажу, втім представник одержувача відмовився від його підпису, про що складено Акт загальної форми від 10.03.2018р. № 560.

Відповідно до комерційного акту № 10.03.2018р № 476906/304 залізницею проведено контрольне зважування маси вантажу, під час якого виявлено, що маса вантажу у вагоні №62932546 не відповідає масі вантажу, зазначеній у накладній №46571402, а саме фактично виявлено, що: - маса вантажу у вагоні №62932546 не відповідає масі вантажу, зазначеній у накладній. Так, брутто 91 440 кг, тара по документу 23700 кг, нетто 67740 кг., що менше маси, вказаної в документі на 2 260 кг. Навантаження в вагоні вище бортів 0,1-0,2 м., трапецієвидна, вантаж ущільнений із застосуванням катка, з природними скосами вздовж бортів, до лобової та торцевої частини вагона, ущільненя не порушене, без заглиблень та виїмок. Вагон в технічному відношенні справний, без дверний, люка зачинені, тесі та слідів течі вантажу не має.

Згідно частини 5 статті 306 Господарського кодексу України загальні умови перевезення вантажів, а також особливості умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажів залізницею, тому регулюються Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457, який визначає обовязки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача.

Відповідно до статті 23 Статуту залізниць відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно з пунктом 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 (надалі Правила), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001р. №542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001р. за №798/5989).

Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (частина 1 пункту 1.2 Правил).

Пунктом 1.3 Правил визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Згідно з положенням статті 37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. №863/5084.

Згідно з пунктом 2.1 вказаних Правил оформлення перевізних документів, вантажовідправник при заповненні комплекту перевізних документів повинен вказати масу вантажу у кілограмах.

За даними залізничної накладної №46571402 навантаження було здійснено засобами вантажовідправника відповідача, а правильність внесених у накладну відомостей підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача.

В силу приписів частин 1 і 2 статті 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно частини 1 статті 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційними актами від 05.03.2018р. №454502/56 та від 10.03.2018р. № 476906/304 засвідчено факт розбіжності маси вантажу у спірних вагонах, зазначеної у перевізному документі, з фактичною на 2 260 кг.

Згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту; при цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до частини 1 статті 118 Статуту залізниць України, за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Як вбачається з накладної № 46571402 провізна плата становить 6 815, 90 грн.

За розрахунком позивача, штраф у розмірі пятикратної провізної плати становить 34 079, 50 грн. із розрахунку: 6 815, 90 грн. х 5.

Разом з тим, за приписами п.6 роз'яснення №04-5/601 від 29.05.2002р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» суди мають право при прийнятті рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи. Підстави та розмір зменшення стягуваного штрафу повинні бути мотивовані та обґрунтовані в рішенні суду.

Частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України унормовано, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, згідно 3 ст. 551 Цивільного кодексу України.

Наведеної правової позиції дотримується Верховний суд у складі касаційного господарського суду в постанові від 23.07.2018р. по справі № 905/2314/17.

На момент розгляду справи доказів добровільної сплати зазначеного штрафу перед позивачем відповідачем не надано.

З урахуванням вищенаведеного, з огляду на всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги відсутність доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті дій відповідача, з урахуванням того, що завантаження відправником вагону № 62932546 не перевищувало його вантажопідйомність та не загрожувало безпеці руху на залізниці, суд дійшов висновку про наявність підстав для реалізації зменшення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у вагоні № 62932546 до трьох провізних плат, а саме до 20 447, 70 грн.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Частиною 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, керуючись ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, б.76) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул. Тверська,б.5) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49602, м.Дніпро, пр-т. ОСОБА_1, б.108) 20 447, 70 грн. - штрафу та 1762,00 грн. - судового збору, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного тексту судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.10.2018р.

Суддя С.П. Панна