ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1645/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Марічка" (61002, м. Харків, вул. Сумська, 90)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 плюс2" (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, буд. 14-16)
про усунення перешкод в користуванні майном та визнання іпотеки припиненою
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2;

відповідача - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

18.06.2018 ТОВ "Марічка" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "ОСОБА_1 Плюс2".

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ПОЗИВАЧА

В позовній заяві позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні нерухомим майном, а саме нежитловими приміщеннями 1-го поверху №89-96 в літ. "А-6", загальною площею 68,7 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 8 (Павлівський майдан, 8), а також нежитловими приміщеннями 1-го поверху №13, 14, 13а, 13б, 13в, 13г, 13д, 13е, 13 ж, 13з, 13и, 13к, 13л, 13м, антресолі №13н, 13о, 13п, 13р, 13с, 13т, 13у в літ. "А-7", загальною площею 249,2 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 10 (Павлівський майдан, 10), які належать ТОВ "Марічка", шляхом надання безперешкодного доступу до нежитлових приміщень, комунікацій та майна, яке в них знаходиться та належить на праві власності ТОВ "Марічка", та заборони ТОВ "ОСОБА_1 Плюс2" чи іншим особам чинити перешкоди у користуванні ТОВ "Марічка" нежитловими приміщеннями 1-го поверху №89-96 в літ. "А-6", загальною площею 68,7 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 8 (Павлівський майдан, 8), а також нежитловими приміщеннями 1-го поверху №13, 14, 13а, 13б, 13в, 13г, 13д, 13е, 13 ж, 13з, 13и, 13к, 13л, 13м, антресолі №13н, 13о, 13п, 13р, 13с, 13т, 13у в літ. "А-7", загальною площею 249,2 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 10 (Павлівський майдан, 10); визнати припиненою іпотеку на нежитлові приміщення 1-го поверху №89-96 в літ. "А-6", загальною площею 68,7 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 8 (Павлівський майдан, 8) на підставі Договору про внесення змін до іпотечного договору №16-03-37 від 30.01.2004, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 23.05.2014, зареєстрованого в реєстрі за №1081.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою Київського апеляційного господарського суд від 23.05.2018 у справі №910/10123/17 визнано недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя, за яким ТОВ "ОСОБА_1 Плюс2" набуло право власності на спірні нежитлові приміщення. В якості правових підстав посилається на положення статей 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України.

Позивач позов підтримує. Присутній у судовому засіданні по суті 01.10.2018 представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на такі обставини:

- Станом на даний час згідно даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником нежитлових приміщень 1-го поверху №89-96 в літ. "А-6", загальною площею 68,7 кв. м, що розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 8 є відповідач, а не позивач (т.І а.с.89-90). Так само, відповідач, а не позивач є власником нежитлових приміщень 1-го поверху №13, 14, 13а, 13б, 13в, 13г, 13д, 13е, 13 ж, 13з, 13и, 13к, 13л, 13м, антресолі №13н, 13о, 13п, 13р, 13с, 13т, 13у в літ. "А-7", загальною площею 249,2 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 10 (т.І а.с. 86-87). Тому позивач не будучи власником цих приміщень не вправі вимагати від відповідача, котрий насправді і є власником цих приміщень, усунення перешкод у доступі до них.

- Визнання припиненою іпотеки нежитлових приміщень 1-го поверху №89-96 в літ. "А-6", загальною площею 68,7 кв. м, що розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 8 з підстав внесення змін до договору іпотеки про виключення цих приміщень зі складу предмету іпотеки неможливе з огляду на те, що така підстава не передбачена чинним законодавством, а саме ст.17 Закону України "Про іпотеку".

- Визнання іпотеки припиненою неможливе з огляду на пропуск позивачем строку позовної давності.

Відповідач та його представник в судовому засіданні по суті 01.10.2018 просять суд відмовити в задоволенні позову повністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Позивач ТОВ "Марічка" в 1999 році набув право власності на наступні нежитлові приміщення:

1) нежитлові приміщення 1-го поверху №89-96 в літ. "А-6", загальною площею 68,7 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 8 на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, орендованого товариством з обмеженою відповідальністю Марічка від 13.09.1999 №1550-В-С (т.І а.с. 98-102);

2) нежитлові приміщення в літ. "А-7" 1-го поверху №№13, 14, 13а, 13б, 13в, 13г, 13д, 13е, 13ж, 13з, 13и, 13к, 13л, 13м, антресолі №№13н, 13о, 13п, 13р, 13с, 13т, 13у, загальною площею 249,2 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 10 на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, орендованого товариством з обмеженою відповідальністю Марічка від 13.09.1999 №1551-В-С (т.І а.с. 103-107).

30.01.2004 між ТОВ "Марічка" (Іпотекодавець) та АКБ "Меркурій" (Іпотекодержатель) було укладено Договір іпотеки №16-03-37 посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №1-508 (т.I, а.с. 18-21) на забезпечення вимог Іпотекодержателя, що виникають із договору на кредитну лінію в іноземній валюті від 30.01.2004 №02-06К-14 та із договору на кредитну лінію в іноземній валюті від 30.01.2004 №02-06К-15.

Згідно з умовами пункту 1.2. зазначеного Договору іпотеки Іпотекодавець в забезпеченнях своїх зобов'язань за Кредитними договорами передав в іпотеку Іпотекодержателю нежитлові приміщення першого поверху №89-96, загальною площею 68,7 кв. м, які розташовані в цегляному будинку (літ. "А-7), що знаходиться за адресою: м. Харків, майдан Р. ОСОБА_5, буд. 8 та нежитлові приміщення першого поверху №13, 13а, 13б, 13в, 13г, 13д, 13ж, 13з, 13и, 13к, 13л, 13м, 14, антресолі №13н, 13о, 13п, 13р, 13с, 13т, 13у, загальною площею 249,2 кв. м, які розташовані у цегляному будинку (літ. "А-7"), що знаходиться за адресою: м. Харків, майдан Р. ОСОБА_5, буд. 10.

18.02.2014 АКБ "Меркурій" та ПАТ "Банк "ОСОБА_6" було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами на кредитну лінію в іноземній валюті від 30.01.2004 №02-06К-14, на кредитну лінію в іноземній валюті від 30.01.2004 №02-06К-15 та договір відступлення права за договором іпотеки від 30.01.2004 №16-03-37 посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 18.02.2014 за реєстровим №131.

23.05.2014 між позивачем ТОВ Марічка та новим Іпотекодержателем ПАТ "Банк "ОСОБА_6" було укладено договір про внесення змін до іпотечного договору №16-03-37 від 30 січня 2004 року (т.I, а.с.17). Цей договір про внесення змін був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 Я.М.23.05.2014 за реєстровим №1081.

У відповідності до названого договору від 23.05.2014 пункт 1.1. договору іпотеки від 30.01.2004 №16-03-37 був викладений в новій редакції: У забезпечення виконання всіх вимог Іпотекодержателя до Іпотекодавця за договором №02-06К-15 на кредитну лінію (невідновлювальну) від 30.01.2004 та всіма додатковими угодами до нього (додатковими угодами, що виникнуть у майбутньому щодо змін умов основного зобов'язання - збільшення, зменшення відсотків, строку дії основного зобов'язання, зменшення, збільшення розміру кредиту у розмірі забезпечення Договором та інш.), в саме: повернення кредиту у розмірі 155.500,00 доларів США у строк не пізніше 15.05.2015, сплати відсотків за користування кредитом за ставкою 12,5% річних згідно з умовами Кредитного договору, комісії у розмірі передбаченому Кредитним договором, неустойки, та інших можливих витрат Іпотекодержателя, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням Іпотекодавцем зобов'язань за Кредитним договором, Іпотекодавець передає в іпотеку Ікотекодержателю нерухоме майно, разом з усіма його приналежностями, а саме нежитлові приміщення першого поверху №№13, 14, 13-а, 13-б, 13-в, 13-г, 13-д, 13-е, 13-ж, 13-з, 13-и, 13-к, 13-л, 13-м, антресолі №13-н, 13-о, 13-п, 13-р, 13-с, 13-т, 13-у загальною площею 249,2 кв. м, розташовані у цегляному будинку (літ. "А-7), що знаходяться за адресою: Павлівський майдан (колишня адреса: м. Харків, майдан ОСОБА_5), будинок 10.

Після цього право вимоги за вказаними кредитними договорами від 30.01.2004 та договором іпотеки від 30.01.2004 неодноразово відступалося. Зокрема, ПАТ "Банк "ОСОБА_6" 28.11.2014 відступило право вимоги ПАТ "Комерційний банк "Стандарт", а ПАТ "КБ "Стандарт" 27.07.2016 відступило право вимоги на користь ТОВ "Європа-Факторинг", яке в свою чергу 27.07.2016 відступило вказані права вимоги ТОВ "ОСОБА_1 Плюс2". В результаті з цієї дати ТОВ "ОСОБА_1 Плюс2" набуло права іпотекодержателя за договором іпотеки від 30.01.2004 №16-03-37. Ці обставини встановлені постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2018 у справі №910/10123/17 (т.I, а.с.27), постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.04.2017 у справі №922/2908/16 (т.I, а.с. 112), а крім того визнаються сторонами і тому у відповідності до ст.75 ГПКУ не підлягають доказуванню.

29.10.2014 між ТОВ Марічка та ПП Ірина, а 18.12.2014 між ПП Ірина та ТОВ Добромед були укладені договори купівлі-продажу спірних приміщень. Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.03.2017 у справі №922/1378/16 залишеним в цій частині без змін зазначені договори купівлі-продажу були визнані недійсними (т.І а.с. 117-133).

Таким чином, між ТОВ Марічка та ТОВ "ОСОБА_1 Плюс2" склалися правовідносини у яких ТОВ Марічка виступало іпотекодавцем, а ТОВ "ОСОБА_1 Плюс2" іпотекодержателем за договором іпотеки від 30.01.2004 №16-03-37.

18.08.2017 ТОВ "ОСОБА_1 Плюс2" було вчинено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно якого ТОВ "ОСОБА_1 Плюс2" набуло право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху №89-96 в літ. "А-6", загальною площею 68,7 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 8 та на нежитлові приміщення в літ. "А-7" 1-го поверху №№13, 14, 13а, 13б, 13в, 13г, 13д, 13е, 13ж, 13з, 13и, 13к, 13л, 13м, антресолі №№13н, 13о, 13п, 13р, 13с, 13т, 13у, загальною площею 249,2 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 10.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2018 у справі №910/10123/17 зазначений договір договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 18.08.2017 визнано недійсним (т.І а.с.23-36).

З урахуванням наведених обставин, в т.ч. постанови Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2018 у справі №910/10123/17, позивач, вважаючи себе власником нежитлових приміщень 1-го поверху №89-96 в літ. "А-6", загальною площею 68,7 кв. м, розташованих за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 8 та на нежитлових приміщень в літ. "А-7" 1-го поверху №№13, 14, 13а, 13б, 13в, 13г, 13д, 13е, 13ж, 13з, 13и, 13к, 13л, 13м, антресолі №№13н, 13о, 13п, 13р, 13с, 13т, 13у, загальною площею 249,2 кв. м, розташованих за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 10 намагався отримати доступ до зазначених приміщень (т.І а.с. 7, 143-146, 156-160, 194-199).

Відповідачем, як вбачається з матеріалів справи та з пояснень представника відповідача, позивачеві в доступі до приміщень відмовлено з огляду на те, що власником і іпотекодержателем спірних приміщень залишається відповідач, а не позивач, про що свідчать відомості, які містяться в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т.І а.с. 86-87, 89-90).

Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів та про наявність підстав для їх захисту в судовому порядку

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Конституція України (ст.41) гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.ст. 386, 387, 391 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 17 Закону України "Про іпотеку" також передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. (ст.19 Закону України "Про іпотеку").

Згідно зі статтею 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН І ВИСНОВОК СУДУ

На підставі встановлених обставин справи та з урахуванням наведених вище правових норм вирішуючи спір в частині усунення перешкод в користуванні нерухомим майном суд прийшов до наступних висновків.

По-перше, позивач ТОВ Марічка на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, орендованого товариством з обмеженою відповідальністю Марічка від 13.09.1999 №1550-В-С (т.І а.с. 98-102), договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, орендованого товариством з обмеженою відповідальністю Марічка від 13.09.1999 №1551-В-С (т.І а.с. 103-107), рішення Господарського Харківської області від 02.03.2017 у справі №922/1378/16 залишеним у відповідній частині без змін (т.І а.с. 117-133) є власником спірних нежитлових приміщень, а саме:

1) нежитлових приміщень 1-го поверху №89-96 в літ. "А-6", загальною площею 68,7 кв. м, розташованих за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 8;

2) нежитлових приміщень в літ. "А-7" 1-го поверху №№13, 14, 13а, 13б, 13в, 13г, 13д, 13е, 13ж, 13з, 13и, 13к, 13л, 13м, антресолі №№13н, 13о, 13п, 13р, 13с, 13т, 13у, загальною площею 249,2 кв.м, розташованих за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 10.

По-друге, відповідач ТОВ "ОСОБА_1 Плюс2" власником зазначених спірних нежитлових приміщень не є у звязку із визнанням недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 18.08.2017 постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2018 у справі №910/10123/17 (т.І а.с.23-36).

Посилання відповідача на те, що ТОВ "ОСОБА_1 Плюс2" є власником відповідних нежитлових приміщень мотивовані тим, що ТОВ "ОСОБА_1 Плюс2" зазначене в якості власника в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т.І а.с. 86-87, 89-90) суд оцінює критично.

Так, судом встановлено, що правочин, котрий був підставою для набуття ТОВ "ОСОБА_1 Плюс2" права власностіі на спірне майно договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 18.08.2017, визнаний судом недійсним (Постанова Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2018 у справі №910/10123/17 (т.І а.с.23-36)).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін (частини перша, четверта ст. 216 ЦК України).

У відповідності до частини другої ст. 12 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Таким чином, відомості щодо власника спірного майна, котрі містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що були внесені до нього на підставі недійсного правочину (договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 18.08.2017), не відповідають відомостям, що містяться в первинних документах договорах купівлі-продажу, свідоцтвах про право власності, реєстраційних посвідченнях (т.І а.с. 98-102, 103-107), а також рішенням судів, котрими визнані недійсними договори про відчуження ТОВ Марічка зазначеного майна та набуття прав на нього ТОВ ОСОБА_1 плюс2 (т.І а.с. 23-36). При цьому суд зауважує, що у відповідності до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обовязковим до виконання.

За таких обставин посилання відповідача ТОВ "ОСОБА_1 Плюс2" в підтвердження його права власності на спірне майно на відомості, котрі містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є юридично неспроможними.

По-третє, ТОВ "ОСОБА_1 Плюс2" не будучи власником спірних приміщень здійснює фактичне ними володіння і перешкоджає власникові ТОВ Марічка у доступі до них, чим порушує права та охоронювані законом інтереси останнього (т.І а.с. 7, 143-146, 156-160, 194-199).

За таких обставин, на підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 321, 386, 387, 391 ЦК України ТОВ Марічка, як власник майна чиї права порушені вправі вимагати від відповідача ТОВ "ОСОБА_1 Плюс2", як особи, яка допустила порушення прав, усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном способом, що визначений у позові шляхом надання безперешкодного доступу до відповідних нежитлових приміщень, комунікацій та заборони ТОВ "ОСОБА_1 Плюс2" чинити перешкоди у користуванні ТОВ "Марічка" цими нежитловими приміщеннями.

Таким чином позовні вимоги в частині усунення перешкод в реалізації права власності на майно є законними, обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач всупереч вимог статей 13, 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій) не надав жодних доказів перебування в спірних приміщеннях рухомого майна, що належить на праві власності позивачеві. У звязку з чим позов в цій частині (в частині усунення перешкод в реалізації права власності на рухоме майно) задоволенню не підлягає.

Віршуючи спір в частині визнання припиненою іпотеки на нежитлові приміщення 1-го поверху №89-96 в літ. "А-6", загальною площею 68,7 кв. розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 8 суд виходить з наступного.

У відповідності до договору від 23.05.2014 про внесення змін до іпотечного договору №16-03-37 від 30 січня 2004 року (т.I, а.с.17) пункт 1.1. договору іпотеки від 30.01.2004 №16-03-37 був викладений в новій редакції: У забезпечення виконання всіх вимог Іпотекодержателя до Іпотекодавця за договором №02-06К-15 на кредитну лінію (невідновлювальну) від 30.01.2004 та всіма додатковими угодами до нього (додатковими угодами, що виникнуть у майбутньому щодо змін умов основного зобов'язання - збільшення, зменшення відсотків, строку дії основного зобов'язання, зменшення, збільшення розміру кредиту у розмірі забезпечення Договором та інш.), в саме: повернення кредиту у розмірі 155.500,00 доларів США у строк не пізніше 15.05.2015, сплати відсотків за користування кредитом за ставкою 12,5% річних згідно з умовами Кредитного договору, комісії у розмірі передбаченому Кредитним договором, неустойки, та інших можливих витрат Іпотекодержателя, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням Іпотекодавцем зобов'язань за Кредитним договором, Іпотекодавець передає в іпотеку Ікотекодержателю нерухоме майно, разом з усіма його приналежностями, а саме нежитлові приміщення першого поверху №№13, 14, 13-а, 13-б, 13-в, 13-г, 13-д, 13-е, 13-ж, 13-з, 13-и, 13-к, 13-л, 13-м, антресолі №13-н, 13-о, 13-п, 13-р, 13-с, 13-т, 13-у загальною площею 249,2 кв. м, розташовані у цегляному будинку (літ. "А-7), що знаходяться за адресою: Павлівський майдан (колишня адреса: м. Харків, майдан ОСОБА_5), будинок 10.

Таким чином нежитлові приміщення 1-го поверху №89-96 в літ. "А-6", загальною площею 68,7 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 8 було виключено зі складу предмета іпотеки за договором іпотеки від 30.01.2004 №16-03-37.

Предметом іпотеки за договором іпотеки від 30.01.2004 №16-03-37 сторонами договору були визначені нежитлові приміщення в літ. "А-7" 1-го поверху №№13, 14, 13а, 13б, 13в, 13г, 13д, 13е, 13ж, 13з, 13и, 13к, 13л, 13м, антресолі №№13н, 13о, 13п, 13р, 13с, 13т, 13у, загальною площею 249,2 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 10.

Згідно ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Законом не встановлена недійсність договору від 23.05.2014 про внесення змін до іпотечного договору №16-03-37 від 30 січня 2004 року. Доказів визнання його недійсним сторонами не надано. Таким чином, станом на цей час зазначений договір від 23.05.2014 є чинним.

Перевірка правильності мотивів з яких був укладений договір від 23.05.2014 про внесення змін до іпотечного договору №16-03-37 від 30 січня 2004 року (погашення кредиту тощо) не входить в предмет даного спору і не впливає на дійсність договору. Так само, у зв"язку з відсутність відповідних приписів чинного законодавства, не впливає на дійсність цього договору і наявність чи відсутність його державної реєстрації.

Надаючи правову кваліфікацію наслідкам, котрі створені цим договором, суд враховує таке.

Первісно у відповідності до умов договору іпотеки від 30.01.2004 №16-03-37 предмет іпотеки складався з двох обєктів нерухомого майна:

1) нежитлових приміщень 1-го поверху №89-96 в літ. "А-6", загальною площею 68,7 кв. м, розташованих за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 8;

2) нежитлових приміщень в літ. "А-7" 1-го поверху №№13, 14, 13а, 13б, 13в, 13г, 13д, 13е, 13ж, 13з, 13и, 13к, 13л, 13м, антресолі №№13н, 13о, 13п, 13р, 13с, 13т, 13у, загальною площею 249,2 кв. м, розташованих за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 10.

За своїм змістом договір від 23.05.2014 про внесення змін до іпотечного договору №16-03-37 від 30 січня 2004 року, крім іншого, спрямований на зміну предмету іпотеки. Зі складу предмету іпотеки виключені приміщення 1-го поверху №89-96 в літ. "А-6", загальною площею 68,7 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 8. Предметом іпотеки залишені приміщення в літ. "А-7" 1-го поверху №№13, 14, 13а, 13б, 13в, 13г, 13д, 13е, 13ж, 13з, 13и, 13к, 13л, 13м, антресолі №№13н, 13о, 13п, 13р, 13с, 13т, 13у, загальною площею 249,2 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 10.

Такі дії сторін договору узгоджуються зі ст. 5 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає, що предметом іпотеки можуть бути один або декілька обєктів нерухомого майна.

Зміна предмету іпотеки, що тягне за собою припинення іпотеки на один з обєктів нерухомого майна узгоджується також і з положеннями абзацу сьомого частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», якою передбачена можливість припинення іпотеки з інших підстав, передбачених цим Законом. Такою підставою наразі є внесення змін до іпотечного договору, що прямо передбачено ст.19 Закону України «Про іпотеку».

При цьому положення ст.19 Закону України «Про іпотеку» кореспондуються в даному разі із положеннями частини другої ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація).

Таким чином, договір від 23.05.2014 про внесення змін до іпотечного договору №16-03-37 від 30 січня 2004 року є новацією. А саме, домовленістю сторін, котра має наслідком заміну первісного іпотечного зобовязання новим таким, що складається з одного предмету іпотеки, та відповідно, припинення іпотеки на інший обєкт (нежитлові приміщення 1-го поверху №89-96 в літ. "А-6", загальною площею 68,7 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 8).

Невизнання припиненою іпотеки на вказані вище приміщення порушує права позивача, як їх власника, про що в т.ч. свідчить намагання відповідача ТОВ "ОСОБА_1 Плюс2", звернути на них стягнення договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 18.08.2017.

За таких обставин обраний позивачем спосіб захисту визнання іпотеки припиненою відповідає обставинам справи та чинному законодавству. Зокрема, ст. 55 Конституції України, ст.ст. 16, 20 ЦК України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повністю відповідає способам захисту цивільного права чи інтересу, оскільки кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Суд зазначає, що виходячи зі змісту рішень Європейський суд з прав людини від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" та від 05.04.2005 у справі "ОСОБА_1 проти України" ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення -- гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Таким чином позов в цій частині (визнання іпотеки припиненою) також є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Твердження відповідача про неможливість визнання іпотеки припиненою суд відхиляє, адже вони ґрунтуються на довільному тлумаченні та вибірковому застосуванні норм чинного законодавства. Так, відповідач посилаючись на відсутність передбачених ст.17 Закону України «Про іпотеку» підстав для визнання іпотеки припиненою ігнорує положення абзацу сьомого частини першої цієї ж статті Закону та положення частини першої ст. 19 Закону України «Про іпотеку», котрі прямо передбачають відповідні обставинам справи підстави припинення іпотеки, а також ст.604 ЦК України.

Доводи відповідача про застосування строку позовної давності до вимог щодо визнання іпотеки припиненою суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до частини першої ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.08.2018 (т.I, а.с. 89-91) ТОВ "ОСОБА_1 Плюс2" здійснило спробу набуття права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху №89-96 в літ. "А-6", загальною площею 68,7 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 8 в 2016 році, а саме 19.08.2016. Тобто, саме в цю дату 19.08.2016 відбулося фактичне порушення права власності позивача ТОВ Марічка на відповідні приміщення шляхом звернення стягнення на майно, іпотека на яке була припиненою. Отже саме з цієї дати і починається перебіг строку позовної давності.

Кваліфікація відповідачем договору від 23.05.2014 про внесення змін до іпотечного договору №16-03-37 від 30 січня 2004 року як на подію, з настанням якої починається перебіг строку позовної давності є неправильним, адже укладення цього договору не порушує жодних прав позивача.

Відтак, позивачем строк позовної давності наразі не пропущено і тому право позивача підлягає судовому захисту.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, покладаючи витрати зі сплати судового збору в розмірі 3.524,00грн. на відповідача, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій останнього.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Усунути перешкоди в користуванні нерухомим майном, а саме нежитловими приміщеннями 1-го поверху №89-96 в літ. "А-6", загальною площею 68,7 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 8 (Павлівський майдан, 8), а також нежитловими приміщеннями 1-го поверху №13, 14, 13а, 13б, 13в, 13г, 13д, 13е, 13 ж, 13з, 13и, 13к, 13л, 13м, антресолі №13н, 13о, 13п, 13р, 13с, 13т, 13у в літ. "А-7", загальною площею 249,2 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 10 (Павлівський майдан, 10), які належать ТОВ "Марічка" (), шляхом надання безперешкодного доступу до нежитлових приміщень, комунікацій та заборони ТОВ "ОСОБА_1 Плюс2" () чинити перешкоди у користуванні ТОВ "Марічка" нежитловими приміщеннями 1-го поверху №89-96 в літ. "А-6", загальною площею 68,7 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 8 (Павлівський майдан, 8), а також нежитловими приміщеннями 1-го поверху №13, 14, 13а, 13б, 13в, 13г, 13д, 13е, 13 ж, 13з, 13и, 13к, 13л, 13м, антресолі №13н, 13о, 13п, 13р, 13с, 13т, 13у в літ. "А-7", загальною площею 249,2 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 10 (Павлівський майдан, 10).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Визнати припиненою іпотеку на нежитлові приміщення 1-го поверху №89-96 в літ. "А-6", загальною площею 68,7 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, пл. Рози Люксембург, 8 (Павлівський майдан, 8) на підставі Договору про внесення змін до іпотечного договору №16-03-37 від 30.01.2004, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 23.05.2014, зареєстрованого в реєстрі за №1081.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 плюс2» (01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, буд. 14-16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Марічка» (61002, м. Харків, вул. Сумська, буд. 90, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 3.524,00грн.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

7. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.10.2018 р.

Суддя ОСОБА_7

/справа №922/1645/18/