ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1684/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Ізюмської міської ради, м.Ізюм Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Управління освіти Ізюмської міської ради Харківської області, м.Ізюм Харківської області, Управління освіти Ізюмської міської ради, м. Ізюм
до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради, м.Ізюм Харківської області,
про визнання права власності, визнання незаконним та скасування рішення
за участю представників:

позивача - Кисельової Н.С. (довіреність № 008 від 09.11.2008);

відповідача - не з'явився;

третьої особи - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Ізюмська міська рада, м.Ізюм Харківської області, 21.06.2018 звернулась до господарського суду з позовною заявою до 1) Державного реєстратору відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради Мітіної В.В., м.Ізюм Харківської області, 2) Відділу державної реєстрації апарату виконавчого комітету Ізюмської міської ради, м.Ізюм Харківської області, про визнання права комунальної власності на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: вул.Сумська, 8 у м.Ізюм Харківської області за територіальною громадою міста Ізюм в особі Ізюмської міської ради, а саме: нежитлову будівлю під літ. "А-2", з прибудовою під літ. "а10", з гранками під літ. "а", "а1", "а2", "а4", "а5", "а6", "а7", "а8", "а9", "а11", "а14", "а15", "а16", з тамбуром під літ. "а3", "а12", "а13", із пожежними сходами під літ. "а17", "а18", "а19", "а20",, з підвалом під літ. "п/д", загальною площею 3341,4 кв.м., Гараж-майстерню під літ. "В", загальною площею 69,4 кв.м., Сміттєвий кіоск під літ. "Д", загальною площею 38,1 кв.м., Овочесховища під літ. "Е", площею 47,8 кв.м., Яму під літ. "Ж", Огорожу 130 секцій під № 1. Позивач також просить скасувати Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 41258665 від 24.05.2018, прийняте Державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Ізюмської міської ради Мітіною Вітою Валеріївною на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: Харківська область, м.Ізюм, вул.Сумьска, 8, та зобов'язати Відділ державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради прийняти рішення про державну реєстрацію права комунальної власності на нежитлові будівлі, що розташовані по вул.Сумській, 8 у м.Ізюм Харківської області, за територіальною громадою міста Ізюм в особі Ізюмської міської ради.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.07.2018 вищевказану позовну заяву було призначено до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/1684/18 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

У відзивах на позовну заяву, які надійшли до суду 10.08.2018, Відділ державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області надав обґрунтування того, що при вирішенні питання щодо відмови у державній реєстрації, державний реєстратор виніс законодавчо вмотивоване, правомірне та обґрунтоване рішення про відмову з урахуванням положень діючого законодавства.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.08.2018 до участі у справі № 922/1684/18 за вищевказаним позовом було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Управління освіти Ізюмської міської ради Харківської області.

У підготовчому засіданні 12.09.2018 представник позивача звернулась до суду із заявою про уточнення позовних вимог, з якої вбачається, що позивачем було виключено з числа позовних вимог вимогу про зобов'язання Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради прийняти рішення про державну реєстрацію права комунальної власності на нежитлові будівлі, що розташовані по вул.Сумській, 8 у м.Ізюм Харківської області, за територіальною громадою міста Ізюм в особі Ізюмської міської ради. Інші позовні вимоги позивачем викладено у наступній редакції:

- визнати право комунальної власності Територіальної громади м.Ізюм в особі Ізюмської міської ради на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: вул.Сумська, 8 у м.Ізюм Харківської області, а саме: нежитлову будівлю під літ. "А-2", з прибудовою під літ. "а10", з гранками під літ. "а", "а1", "а2", "а4", "а5", "а6", "а7", "а8", "а9", "а11", "а14", "а15", "а16", з тамбуром під літ. "а3", "а12", "а13", із пожежними сходами під літ. "а17", "а18", "а19", "а20",, з підвалом під літ. "п/д", загальною площею 3341,4 кв.м., Гараж-майстерню під літ. "В", загальною площею 69,4 кв.м., Сміттєвий кіоск під літ. "Д", загальною площею 38,1 кв.м., Овочесховища під літ. "Е", площею 47,8 кв.м., Яму під літ. "Ж", Огорожу 130 секцій під № 1;

- визнати незаконним та скасувати рішення від 24.05.2018 № 41258665 від 24.05.2018, про відмову у реєстрації прав та їх обтяжень на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: Харківська область, м.Ізюм, вул.Сумьска, 8, прийняте Державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Ізюмської міської ради Мітіною Вітою Валеріївною.

Ухвалою господарського суду від 12.09.2018 було прийнято вищевказану заяву позивача про зміну предмету позову у формі клопотання про уточнення позовних вимог. даною ухвалою також було задоволено клопотання позивача про заміну неналежних відповідачів у справі - Державного реєстратора відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради Мітіної В.В. та Відділ державної реєстрації апарату виконавчого комітету Ізюмської міської ради на належного відповідача - Виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області, а також продовжено підготовче провадження у справі № 922/1684/18 до 17.10.2018.

Ухвалою господарського суду від 01.10.2018, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче провадження у справі № 922/1684/18 було закрито; розгляд справи по суті призначено на 10.10.2018 о 12:15.

У судовому засіданні 10.10.2018 представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи на стороні позивача у судове засідання не з'явились, але подали через канцелярію суду клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 10.10.2018, без участі їх представників. У вирішенні справи відповідач та третя особа на стороні позивача поклалися на розсуд суду.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджатиме розгляду справи по суті, у зв'язку з чим визнав за можливе розглянути справу за відсутності останнього, згідно ст. 202 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

26.12.1986 було затверджено акт прийому в експлуатацію комплексу споруд дитячого садка по вул.Сумській, 8 у м.Ізюм Харківської області, який був збудований господарським способом з дотриманням усіх санітарних та будівельних норм Ізюмським приладобудівним заводом.

Оскільки відповідно до приписів Цивільного кодексу, що діяв у 1987 році, право власності на нерухоме майно виникало з моменту будівництва, Ізюмським приладобудівним заводом, що знаходився у державній власності, було набуто право власності на збудований ним дитячий садок.

У грудні 1987 року, на виконання Указу Президента України "Про передачу будівель та споруд соціально-культурного призначення у комунальну власність територіальних громад", з дотриманням встановленого на той час законом порядку, споруда дитячого садка, що розташована по вул.Сумській, 8 у м.Ізюм Харківської області, була передана у комунальну власність на баланс міського відділу народної освіти.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.04.2015 по справі № 922/3673/13 встановлено, що рішенням Ізюмської міської ради від 21.01.1999 № 42 комплекс недіючих та частково зруйнованих будівель за адресою: м.Ізюм, вул.Сумська, 8 передано в оренду Українсько-Ірландському ТОВ "Новотроніка-лімітед" строком на 10 років.

На вимогу міської ради, для реалізації проекту переобладнання недіючих та частково зруйнованих будівель за адресою: м.Ізюм, вул.Сумська, 8 Українсько-Ірландським ТОВ "Новотроніка-лімітед" передано всі права з реалізації проекту ТОВ "Українська оптична компанія "Єврооптика".

Рішенням Ізюмського міськвиконкому від 11.08.1999 № 873 міському Відділу освіти було дозволено укласти договір оренди недіючого дитсадку за адресою: м.Ізюм, вул. Сумська, 8, строком на 10 років.

18.08.1999 між міським Відділом освіти та TOB "Українська оптична компанія "Єврооптика" було укладено Договір оренди недіючого дитсадку № 8 за адресою: м.Ізюм, вул. Сумська, 8, до якого входило: окремо визначена будівля садку, загальною площею 2159 кв.м; овочесховище, загальною площею 88,5 кв.м; гараж, загальною площею 33,6 кв.м.

22.04.2014 рішенням Господарського суду Харківської області по справі № 922/3673/13 за орендарем - TOB Українська оптична компанія "Єврооптика" визнано право власності на 60 із 100 відсотків споруд майнового комплексу недіючого садка № 8, розташованого по вул. Сумській, 8 у м. Ізюм Харківської області, а за Ізюмською територіальною громадою за зустрічним позовом - 40 із 100 відсотків споруд майнового комплексу недіючого садка.

Постановою Харківського апеляційного Господарського суду від 28.01.2015 вищезазначене рішення в частині визнання за TOB Українська оптична компанія "Єврооптика" права власності на 60 із 100 відсотків споруд майнового комплексу недіючого садка № 8, розташованого по вул. Сумській, 8 у м. Ізюм Харківської області, скасовано.

07.04.2015 Вищим господарський судом України за касаційною скаргою TOB Українська оптична компанія "Єврооптика" було скасовано обидва рішення і направлено справу № 922/3673/13 на новий розгляд.

Ухвалою Господарського суду Харківської області у справі № 922/3673/13 від 21.07.2015 позов TOB Українська оптична компанія "Єврооптика" до відповідачів: Ізюмської міської ради, Відділу освіти Ізюмської міської ради (на даний час Управління освіти Ізюмської міської ради Харківської області) та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області про визнання за ним права власності на 60 із 100 відсотків споруд майнового комплексу недіючого садка № 8, розташованого по вул. Сумській, 8 в м. Ізюм Харківської області, та зустрічний позов Ізюмської міської ради - 40 із 100 відсотків споруд майнового комплексу недіючого садка № 8, розташованого по вул. Сумській, 8 в м. Ізюм Харківської області, залишено без розгляду.

Таким чином, нежитлова будівля, що розташована по вул. Сумській, 8 у м. Ізюм Харківської області, залишилася у комунальній власності територіальної громади міста Ізюм в особі Ізюмської міської ради.

22.05.2018 юрист Управління освіти Ізюмської міської ради Харківської області ОСОБА_5 на підставі довіреності Ізюмського міського голови Марченка В.В. № 226 від 17.05.2018 звернувся до Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) за територіальною громадою м.Ізюм в особі Ізюмської міської ради на нежитлову будівлю, яка розташована по вул.Сумській, 8 в м. Ізюм Харківської області.

До заяви було додано технічний паспорт, довідку держаного з фонду державного майна про неперебування об'єкту, комплексу будівель та споруд, розташованого по вул. Сумській, 8 у м. Ізюм Харківської державній, у державній власності; акти вводу в експлуатацію даного комплексу; документи з передачі комплексу будівель та споруд, розташованих по вул. Сумській, 8 у м. Ізюм Харківської області, на баланс відділу народної освіти Ізюмської міської ради (Управління освіти Ізюмської міської ради Харківської області).

24.05.2018 Відділом державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області було прийнято рішення № 41258665 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень права комунальної власності за територіальною громадою м.Ізюм в особі Ізюмської міської ради на нежитлову будівлю, що розташована по вул. Сумській, 8 у м. Ізюм Харківської області, у зв'язку з відсутністю документу, що підтверджує факт перебування об'єкту нерухомого майна у комунальній власності, виданого відповідним органом місцевого самоврядування, тобто рішення, та неможливістю, у зв'язку з цим, ідентифікувати об'єкт нерухомого майна.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про власність", що діяв на час розмежування майна між загальнодержавною власністю та власністю адміністративно-територіальних одиниць, було передбачено, що об'єктами права комунальної власності є майно, що забезпечує діяльність відповідних Рад і утворюваних ними органів; кошти місцевих бюджетів, держаний житловий фонд, об'єкти житлово-комунального господарства; майно закладів народної освіти, культури, охорони здоров'я, торгівлі, побутового обслуговування; майно підприємств; місцеві енергетичні системи, транспорт, системи зв'язку та інформації, включаючи націоналізоване майно, передане відповідним підприємствам, установам, організаціям; а також інше майно, необхідне для забезпечення економічного і соціального розвитку відповідної території. У комунальній власності перебуває також майно, передане у власність області, району чи іншої адміністративно-територіальної одиниці іншими суб'єктами права власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311 "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю" затверджено перелік державного майна України, яке передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності).

Відповідно до розділу І "Народна освіта" Переліку державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311, до власності областей віднесено дошкільні виховні та позашкільні навчально-виховні заклади, середні загальноосвітні навчально-виховні заклади, педагогічні училища, школи-інтернати, міжшкільні навчально-виробничі комбінати, Будинок учителя, міжрегіональний інститут удосконалення вчителів, методичні кабінети, фільмотеки, підрозділи по господарському обслуговуванню установ і закладів народної освіти, крім тих, що перебувають у відомчому підпорядкуванні.

Згідно положень Законів України "Про управління об'єктами державної власності", "Про Фонд державного майна України", постанов Кабінету міністрів України від 30.11.2005 № 1121 "Про затвердження Методики проведення інвентаризації об'єктів державної власності" та від 14.04.2004 № 467 "Про затвердження Положення про Єдиний реєстр об'єктів державної власності", Єдиний реєстр об'єктів державної власності формується та ведеться Фондом згідно з наданою суб'єктами управління інформацією щодо об'єктів державної власності.

Як вбачається з листа Регіонального управління ФДМУ по Харківській області від 10.10.2016 вих. № 42-5287, відомості про нерухоме майно за місцезнаходженням: Харківська область, м. Ізюм, вул. Сумская, 8 від суб'єктів управління до Фонду з метою внесення до Єдиного реєстру об'єктів державної власності не надавались.

Відповідно до ст. 327 Цивільного кодексу України, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішував питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.05.2018 стосовно нежитлової будівлі реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 04 інформацію про зареєстроване право власності не містить.

Таким чином, питання розмежування державної власності та комунальної власності чітко визначено на рівні законодавства.

Статтею 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Ізюмської міської ради про визнання права комунальної власності територіальної громади м.Ізюм в особі Ізюмської міської ради на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: вул.Сумська, 8 у м.Ізюм Харківської області, є законними та обґрунтованими.

При цьому суд зазначає, що за змістом статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Позов про визнання права власності є речово-правовим, його вимоги звернено до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно. Об'єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Предметом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача. Підставою позову є обставини, що підтверджують право власності позивача на майно. Умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Такими доказами можуть бути правовстановлюючі документи, а також будь-які інші докази, що підтверджують приналежність позивачеві спірного майна. Отже, до предмета доказування за позовом про визнання права власності входить встановлення цивільно-правових підстав набуття позивачем права власності на спірне майно.

Отже, рішення суду про визнання права власності, яке приймається за результатами розгляду позову, поданого в порядку статті 392 ЦК України, за своєю суттю є правозахисним актом і спрямоване на захист наявного у позивача права власності.

У зв'язку з цим, момент виникнення права не залежить від набрання рішенням суду законної сили, оскільки підставою для прийняття рішення є наявність у позивача до звернення до суду тих матеріально-правових фактів, з якими закон пов'язує виникнення права власності. Тобто, підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності, згідно статті 392 ЦК України, є оспорення або не визнання існуючого права, а не намір набути вказане право за рішенням суду.

Щодо вимоги про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на спірне нерухоме майно, судзазначаєє наступне.

Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Частиною другою статті 331 ЦК України та частиною другою статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено: якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрації речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", одним з делегованих повноважень, що належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, є державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державним реєстратором відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області 24.05.2018 було прийнято рішення № 41258665 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень права комунальної власності за територіальною громадою м. Ізюм в особі Ізюмської міської ради на нежитлову будівлю, що розташована по вул. Сумській, 8 у м. Ізюм Харківської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Тобто, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства і визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, а також порушення у зв'язку з цим прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Згідно ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав (частина 2 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

На підставі вищевказаних законодавчих актів, суд дійшов висновку про незаконність рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 24.05.2018 № 41258665 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, та наявність обґрунтованих підстав для його скасування.

Таким чином, позовні вимоги Ізюмської міської ради Харківської області підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 21, 182, 321, 327, 328, 331, 392, 393 Цивільного кодексу України, ст. 35 Закону України "Про власність", ст.ст. 38, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 2, 3, 26 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за територіальною громадою міста Ізюм в особі Ізюмської міської ради Харківської області (64300, Харківська область, м.Ізюм, пл.Центральна, 1; ) право комунальної власності на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: вул.Сумська, 8 у м.Ізюм Харківської області, а саме: нежитлову будівлю під літ. "А-2", з прибудовою під літ. "а10", з гранками під літ. "а", "а1", "а2", "а4", "а5", "а6", "а7", "а8", "а9", "а11", "а14", "а15", "а16", з тамбуром під літ. "а3", "а12", "а13", із пожежними сходами під літ. "а17", "а18", "а19", "а20",, з підвалом під літ. "п/д", загальною площею 3341,4 кв.м., Гараж-майстерню під літ. "В", загальною площею 69,4 кв.м., Сміттєвий кіоск під літ. "Д", загальною площею 38,1 кв.м., Овочесховища під літ. "Е", площею 47,8 кв.м., Яму під літ. "Ж", Огорожу 130 секцій під № 1.

Визнати незаконним та скасувати рішення від 24.05.2018 № 41258665 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: Харківська область, м.Ізюм, вул.Сумьска, 8., прийняте Державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області Мітіною Вітою Валеріївною.

Стягнути з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області (64309, Харківська область, м.Ізюм, пл.Центральна, 1; ) на користь Ізюмської міської ради Харківської області (64300, Харківська область, м.Ізюм, пл.Центральна, 1; ) витрати з оплати судового збору в розмірі 3524,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.10.2018 р.

Суддя Н.М. Кухар