ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22.10.2018 м ХарківСправа № 922/2866/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

розглянувши матеріали

позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, код 14360570
до першого відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Астарта-ВВ", 64602, Харківська область, м. Лозова, вул. Михайла Грушевського, 94, код 38076254 , другого відповідача - ОСОБА_2, 64602, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1
про солідарне стягнення 372 572,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

19.10.2018 до господарського суду Харківської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Астарта-ВВ" (як боржника за договором банківського обслуговування від 03.01.2013) та з ОСОБА_2 (як поручителя за договором поруки №POR777 від 14.12.2015) 372 572,01 грн. заборгованості за кредитом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2018 справу було передано до розгляду судді Прохорову С.А.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до позовної заяви, а саме позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи підприємця (для фізичних осіб підприємців); відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, якщо законом встановлений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмовихрави, заяву про відмову від позову підписано директором позивача ОСОБА_1, повноваження якого підтверджуються наявним в матеріалах справи витягом з ЄДРПОУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до акту від 19.10.2018, складеного відділом документального забезпечення та контролю. Канцелярія, встановлено, що під час перевірки документів при розкриванні поштового відправлення, які надійшли від АТ КБ "Приватбанк" не виявилося оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору.

Дослідивши ж примірник платіжного доручення № ІНВ94В1W26 від 14.08.2018, яке надано в якості доказу сплати судового збору, суд встановив, що воно не містить будь-яких відміток установи банку (підпису уповноваженої особи, печатки, тощо) про проведення даної операції.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Як визначено у пункту 2.20. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Суд звертає увагу на те, що п. 1.30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що платіжне доручення це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

П 24.3. ст. 24 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що при використанні документа на переказ готівки ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття до виконання банком або іншою установою - учасником платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

Пунктом 1.4. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 (надалі - Інструкція), також, визначено поняття платіжного доручення та встановлено, що це розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

Платники та стягувачі оформляють доручення / розпорядження про списання коштів з рахунків на відповідних бланках розрахункових документів, форма та порядок оформлення яких визначаються цією Інструкцією.

Розрахункові документи складаються на бланках, форми яких наведені в додатках цієї Інструкції. Реквізити розрахункових документів за цими формами заповнюються згідно з вимогами додатка 8 до цієї Інструкції та відповідних її глав (пункт 2.1. Інструкції).

Згідно додатків №№2, 8 зазначеної Інструкції для заповнення реквізиту платіжного доручення №41 (підписи платника) ставляться підписи (підпис) відповідальних осіб (відповідальної особи), які вповноважені розпоряджатися рахунком і зразки підписів яких заявлені банку в картці із зразками підписів, для - реквізиту №50 (дата надходження) зазначаються число, місяць та рік отримання банком платника розрахункового документа, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку, для - реквізиту №51 (дата виконання) зазначаються число, місяць та рік списання коштів з рахунку платника, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Тобто, прийняття документа на переказ готівки до виконання засвідчується підписом уповноваженої особи банку або іншої установи - учасника платіжної системи чи відповідним чином оформленою квитанцією.

Таким чином, суд не може прийняти зазначене вище платіжне доручення як належний доказ сплати судового збору за розгляд позовної заяви, оскільки останнє не відповідає перелічиним вище вимогам.

Крім того, до даного позову не додано довідки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, а за даними інформаційної системи "Діловодство спеціалізованого суду" господарського суду Харківської області надходження судового збору до державного бюджету не підтверджено.

Відповідно до ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву АТ КБ "Приватбанк" залишити без руху.

АТ КБ "Приватбанк" слід усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки в п'ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме надати суду докази сплати судового збору у встановленому законом порядку (оригінал платіжного доручення з підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку або довідку про зарахування коштів до спеціального фонду державного бюджету України.

Роз'яснити, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 22.10.2018.

Суддя С.А. Прохоров

додаток : акт від 19.10.2018