ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1021/18

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С., за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні

позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», м.Київ

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкро ЛТД», м.Вишневе Києво-Святошинського району Київської області

2) ОСОБА_2, с.Вишнопіль Тальнівського району Черкаської області

про солідарне стягнення заборгованості

Учасники справи у судове засідання не з'явились

1. Стислий виклад позицій учасників справи

17.05.2018 Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» (далі - позивач, ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до Господарського суду Київської області (далі - суд) із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкро ЛТД» (далі - відповідач-1, ТОВ «Люкро ЛТД») та ОСОБА_2 (далі - відповідач-2, ОСОБА_2) про солідарне стягнення з останніх заборгованості у розмірі 113 830,93грн, з яких: 82 185,10грн - заборгованість за кредитом, 31 645,83грн - заборгованість за користування кредитом. Крім того, позивач просить солідарно стягнути з ТОВ «Люкро ЛТД» та ОСОБА_2 судовий збір.

Позовна заява мотивована неналежним виконанням ТОВ «Люкро ЛТД» зобов'язань за «Умовами та правилами надання банківських послуг», внаслідок чого станом на 28.03.2018 виникла заборгованість у розмірі 113 830,93грн. Крім того, у зв'язку із тим, що між позивачем та відповідачем-2 було укладено договір поруки у забезпечення виконання зобов'язань відповідачем-1 «Умов та правил надання банківських послуг», ПАТ КБ «Приватбанк», позивач просить стягнути відповідну заборгованість як з боржника за основним зобов'язанням, так із поручителя.

У свою чергу, відповідачі правом передбаченим ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не скористались та відзивів на позов не надали.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 11.06.2018, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 02.07.2018; запропоновано відповідачам надати відзиви на позовну заяву у порядку ст. 178 ГПК України у строк до 27.06.2018.

03.07.2018 судом, ураховуючи положення ч. 6 ст. 174 ГПК України, було направлено на адресу Органу реєстрації Вишнопільської сільської ради запит щодо надання інформації про місце реєстрації відповідача-2 ОСОБА_3 у відповідь на зазначений запит Орган реєстрації повідомив, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою:АДРЕСА_1.

На підставі ст. 183 ГПК України, підготовче засідання відкладалось до 23.07.2018 та 13.08.2018, з метою належного повідомлення відповідачів про розгляд справи, про що було винесено відповідні ухвали від 02.07.2018 та 23.07.2018.

За результатами підготовчого засідання 13.08.2018 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 13.08.2018, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 03.09.2018, у якому на підставі ст. 216 ГПК України, було оголошено перерву до 08.10.2018 до 14.15год.

У судове засідання ані відповідач-1, ані відповідач-2 не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином та своєчасно, явка судом обов'язковою не визнавалась, відомостей у порядку ч. 7 ст.120 ГПК України щодо зміни своєї адреси суду не подавали, а тому ураховуючи положення ст. 42, 242 ГПК України суд визнав за можливе провести судове засідання без участі представника ТОВ «Люкро ЛТД» та ОСОБА_3

Під час судового засідання у представника позивача виникла необхідність подання додаткових пояснень по справі, у зв'язку із чим останній просив суд оголосити перерву. Зазначене клопотання позивача, ураховуючи положення ст. 42 ГПК України було задоволено та оголошено перерву до 08.10.2018 до 15.15год.

Після перерви у судове засідання представник позивача не з'явився, у свою чергу, суд, ураховуючи положення ст. 42 ГПК України, визнав за можливе продовжити судове засідання без участі представника ПАТ КБ «Приватбанк».

На підставі ст. 233 ГПК України у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази

06.11.2014 між ТОВ «Люкро ЛТД» та ПАТ КБ «Приватбанк» підписано заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» (далі - Умови, а.с. 26-44). Із змісту зазначеної заяви вбачається, що відповідач-1 підписуючи зазначену заяву висловлює свою згоду із Умовами (розміщені на сайті банку www.pb.ua) тарифами банку, які разом з зазначеною заявою складають договір банківського обслуговування.

Так, згідно п. 3.2.1.1 Умов, при укладанні договорів і угод, чи вчинення інших дій що свідчать про приєднання клієнта до Умов (або у формі «заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі) банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладення договорів та угод у письмові формі.

Пунктом 3.2.1.1.1 Умов передбачено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди (п. 3.2.1.1.3 Умов).

Відповідно до п. 3.2.1.1.8 Умов, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до Умов (або у формі «заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди у системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі).

Ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт-банк, sms-повідомлення або інших, п.3.2.1.1.6 Умов).

Відповідно до Умов відповідачу-1 було встановлено кредитні ліміти у наступному розмірі: 18.02.2015 - 10000,00грн; 01.09.2015 - 10 000,00грн; 02.10.2015 - 95 000,00грн; 18.04.2015 - 95 000,00грн, 31.07.2016 - 90 000,00грн; 13.08.2016 - 90 000,00грн; 31.08.2016 - 85 000,00грн; 05.11.2016 - 85 000,00грн, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» про розміри встановлених кредитних лімітів (а.с. 44).

За користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дні клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка, п. 3.2.1.4.1 Умов).

Згідно п. 3.2.1.4.1.3 Умов, за сумами кредиту, отриманими клієнтами до 31.01.2015 включно і до моменту обнуління кредитного ліміту у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів *з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

За сумами кредиту, отриманими клієнтами з 01.02.2015 включно і до моменту обнуління кредитного ліміту у разі непогашення кредиту впродовж 30 днів *з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 31-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 60% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

За сумами кредиту, отриманими клієнтами з 01.05.2015 включно і до моменту обнуління кредитного ліміту у разі непогашення кредиту впродовж 30 днів *з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 31-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 66% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Пунктом 3.2.1.6.1 Умов встановлено, що цей Договір, а саме - обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта набирає чинності з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами за цим договором.

17.02.2015 між ПАТ КБ «Приватбанк» (поручитель) та ОСОБА_2 (кредитор) укладено договір поруки №POR332 (далі - Договір поруки, а.с. 51-52), згідно із п. 1.1 якого предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ «Люкро ЛТД» зобов'язань за угодами-приєднання до:

1.1.1 розділу 3.2.1 «Кредитний Ліміт» Умов та правил надання банківських послуг, далі Угода 1, по сплаті, зокрема:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.2 згідно п. 3.2.1.4.1.2 «Угоди 1» - 30% річних;

- за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.3 «Угоди 1» - 60% річних.

г) кредиту в розмірі 10 000,00грн.

Разом з цим, Договором поруки передбачено, що якщо під час виконання «Угоди 1» зобов'язання ТОВ «Люкро ЛТД», що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього Договору дає свою згоду на збільшення зобов'язань за «Угодою 1» в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Згідно п. 2.1.2 Договору поруки, у випадку невиконання ТОВ «Люкро ЛТД» якого-небудь зобов'язань, передбаченого п.1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов'язання(нь). Направлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов'язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов'язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання ТОВ «Люкро ЛТД» зобов'язань за, зокрема, Угодою 1», незалежно від факту направлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього Договору. У випадку виконання ТОВ «Люкро ЛТД» та/або поручителем всіх зобов'язань, зокрема, за «Угодою 1», цей договір припиняє свою дію (п. 4.1 Договору поруки).

У матеріалах справи наявна виписка ПАТ КБ «Приватбанк» щодо користування ТОВ «Люкро ЛТД» кредитними коштами за період з 01.01.2000 по 12.04.2018, з якої вбачається сума заборгованості 82 185,10грн та дата винесення її на прострочення - 27.02.2017, що, крім іншого, підтверджує факт надання банком кредитних коштів відповідачу-1 (а.с. 48-50). Крім того, позивачем були нараховані відповідачам 58 процентів за користування кредитними коштами у розмірі 31 645,83грн у період з 01.08.2017 по 28.03.2018.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено відповідачем претензію №41106К3МVS0IH від 15.03.2018 (а.с. 53-56), у якій ПАТ КБ «Приватбанк» вимагав сплатити прострочену заборгованість за тілом кредиту у розмірі 82 185,10грн та прострочену заборгованість за відсотками. Проте, вказана претензія була залишена відповідачами без задоволення, доказів протилежного суду відповідачами надано не було.

Доказів які б спростовували вищевказані обставини ані ТОВ «Люкро ЛТД» ані ОСОБА_3 до прийняття рішення у даній справі суду надано не було.

Крім того, із змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 21.05.2018 вбачається, що повним найменуванням юридичної особи, а саме, позивача є «Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», проте, станом на день винесення повним найменуванням позивача є «Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

4. Щодо порушеного права

Ураховуючи те, що відповідачі у добровільному порядку заборгованість зі сплати кредитних коштів у розмірі 82 185,10грн та відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 31 645,83грн у період з 01.08.2017 по 28.03.2018 не оплатили, зазначене стало підставою для звернення позивача із відповідним позовом до суду.

5. Норми права, які застосував суд

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України), майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами 1,2 ст. 10561 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Типпроцентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

6. Висновки суду

Як встановлено судом, правовідносини між учасниками справи виникли на підставі кредитного договору - «Умов та правил надання банківських послуг» та Договору поруки.

У свою чергу, укладений між сторонами Договір (Умови) за своєю правовою природою є кредитним договором, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв'язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов'язковим для виконання сторонами.

Так, наявні у матеріалах справи докази вказують на виконання позивачем своїх договірних зобов'язань за Умовами в частині надання ТОВ «Люкро ЛТД» кредитних коштів у розмірі 82 185,10грн.

У той час, відповідачі взяті на себе зобов'язання з повернення кредитних коштів не виконав. З огляду на те, що своєчасне повернення відповідних коштів є одним з основних обов'язків відповідачів, належне виконання якого вимагається законом та Договорами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом у розмірі 82 185,10грн.

Крім того, із наданого позивачем розрахунку відсотків вбачається, що останній нарахував відповідачам 58 процентів за користування кредитним коштами за період з 01.08.2017 по 28.03.2018 у розмірі 31 645,83грн. З цього приводу суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, 06.11.2014 між ТОВ «Люкро ЛТД» та ПАТ КБ «Приватбанк» підписано заяву про приєднання до Умов. У свою чергу, згідно п. 3.2.1.4.1.3 Умов, за сумами кредиту, отриманими клієнтами до 31.01.2015, клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних. Зважаючи на те, що правовідносини між позивачем та відповідачем-1 виникли 06.11.2014, то суд приходить до висновку, що розмір відсотків, які повинні сплатити відповідачі є саме 56%.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок процентів річних, суд вважає його неправильним, оскільки позивачем невірно визначено розмір відсотків, які повинні сплатити відповідачі за користування кредитними коштами.

За таких обставин, правильним розрахунком є:

82 185,10 (заборгованість за кредитом)*56%(проценти річних, передбачені Умовами) :100:365* 240 (кількість днів прострочення)=30 262,12.

Ураховуючи викладене, загальна сума 56% річних, яка є правильною, обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача складає 30 262,12грн.

7. Щодо підвідомчості даної справи

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ТОВ «Люкро ЛТД» (боржником за основним зобов'язанням - Умовами) та ОСОБА_3 (поручителем за Договором поруки, предметом якого є зобов'язання відповідача-1 за Умовами) про стягнення заборгованості.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №415/2542/15-ц, у випадку об'єднання позовних вимог щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов'язання, спір має розглядатись за правилами господарського судочинства, оскільки сторонами основного зобов'язання є ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Люкро ЛТД».

Керуючись ст.ст. 7, 20, 42, 73-74, 77-80, 86, 129, 233, 236-238, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкро ЛТД» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул.Святошинська, буд. 29, ідентифікаційний код 38516319) та ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м.Київ, Печерський район, вул.Грушевського, буд.1д, ідентифікаційний код 14360570) основну заборгованість за кредитом у розмірі 82 185,10грн (вісімдесят дві тисячі сто вісімдесят п'ять грн. 10коп); проценти за використання кредитних коштів у розмірі 30 262,12грн (тридцять тисяч двісті шістдесят дві грн 12 коп), 1 740,58грн (тисяча сімсот сорок грн. 58 коп) судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м.Київ, Печерський район, вул.Грушевського, буд.1д, ідентифікаційний код 14360570)

Відповідач-1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Люкро ЛТД» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул.Святошинська, буд. 29, ідентифікаційний код 38516319)

Відповідач-2: ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 22.10.2018