ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 жовтня 2018 р. Справа № 903/555/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Костюк С. В., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Володимир-Волинської філії

до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський (КЕВ)

про стягнення 117 443,64 грн.

за участю представників-учасників справи:

від позивача: н/з;

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №14 від 09.07.2018 року.

Права та обов'язки учаснику судового процесу роз'яснені відповідно до ст. ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Суть: Позивач - Приватне акціонерне товариство "Волиньобленерго" в особі Володимир-Волинської філії звернулося до суду з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський (КЕВ) про стягнення 117443,64 грн., з них 91075,43 грн. пені, 26368,21 грн. інфляційних.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 10.08.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.09.2018 року і зобовязано відповідача надати відзив на позов, позивача відповідь на відзив, докази надіслання позовної заяви з додатками відповідачу.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 10.09.2018р. підготовче засідання було відкладено на 24.09.2018 року.

24.09.2018 року на адресу суду від відповідача поступив відзив №26/1746 від 21.09.2018 року, в якому вказує, що розрахунки за електроенергію закриті, просить зменшити розмір пені на 95% від заявленої суми, оскільки Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинський (КЕВ) фінансується із державного бюджету та перебуває у скрутному матеріальному становищі, вважає, що позивачем не зазначено про спричинення йому збитків внаслідок невчасного перерахування відповідачем коштів за отриману електричну енергію.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 24.09.2018 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено до розгляду по суті на 04.10.2018 року.

04.10.2018 року у судовому засіданні, з метою проведення контр-розрахунку по пені та інфляційних, оголошено перерву до 18.10.2018 року.

11.10.2018 року позивачем подано заяву № вих. 02-5/4767 від 10.10.2018р. про зменшення позовних вимог, згідно якої останній просить стягнути 25 824,56грн.пені, 8 024,31грн. інфляційних та 2 759грн. -3% річних.

Дана заява розглянута в судовому засіданні та відхилена з врахуванням наступного:

Як розяснив Пленум Вищого господарського суду України в п. 3.10., 3.11. постанови № 18 від 26.12.2011 року Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Як слідує з заяви про зменшення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача крім пені та інфляційних, 3 % річних, які не було заявлено при подачі позову.

Також подав заяву № вих. 02-5/4768 від 10.10.2018р. про розгляд справи без участі представника за наявними в ній матеріалами.

16.10.2018. на адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи нових розрахунків, відповідно до яких сума пені становить 25 824,56грн. пені,8 024,31грн. інфляційних та 2 759,00грн. -3% річних.

Дане клопотання задоволено, долучені до нього розрахунки приєднано до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав викладене у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, враховуючи клопотання позивача, господарський суд, встановив:

05.11.2013р. між приватним акціонерним товариством «Волиньобленерго» та відповідачем Квартирно-експлуатаційним відділом м. Володимир Волинський був укладений договір №521-0047 про постачання електричної енергії.

Згідно п. 1 договору № 521-0047 від 05.11.2013р. постачальник(позивач) постачає електричну енергію споживачу(відповідачу), споживач(відповідач) оплачує постачальнику(позивачу) її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками, що є невідємними частинами договору.

Відповідно п. 8.1 договору №521-0047 від 05.11.2018рю оплата електричної енергії та інших платежів здійснюється споживачем(відповідачем) самостійно шляхом перерахування коштів на відповідні рахунки постачальника(позивача) електричної енергії шляхом в терміни визначені п. 2 додатку до договору № 2(порядок розрахунку).

Пунктом 2 Додатку №2 Порядок розрахунків до договору сторони погодили, що рахунок на оплату електричної енергії має бути оплачений протягом 3 операційних днів від дня отримання Споживачем рахунку.

В рахунках на електричну енергію зазначена дата їх отримання Споживачем.

За загальними нормами ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору ,а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водначас, як слідує з матеріалів справи оплата електричної енергії відповідачем проводилась з порушенням строків викладених в пункті 2 додаткової угоди №2 до договору.

Факт виконання позивачем умов договору про постачання електричної енергії № 521-0047 від 05.11.2018р. підтверджується належними доказами, наявними у справі.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 4.2.1 договору сторони погодили застосування штрафних санкцій за порушення виконання зобовязання Споживачем щодо оплати використаної електричної енергії. При цьому споживач зобовязувався сплачувати Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За частиною 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача сума інфляційних складає 8 024,31грн.

Відповідно до ст.233 ГК України, суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобовязання, суд повинен зясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також обєктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобовязань, причини неналежного виконання або невиконання зобовязання, незначності прострочення у виконанні зобовязання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

При вирішенні питання щодо зменшення стягнення пені, суд виходить з того, що приймаючи рішення, суд має право зменшити розмір санкцій, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ст.3 ЦК України).

Суд, прийняв до уваги викладене у відзиві відповідача та врахував, що заборгованість по оплаті електричної енергії відсутня, а тому враховуючи, що вини Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський в не своєчасній оплаті електричної енергії не має, оскільки фінансування проводиться за рахунок державних коштів, дійшов до висновку, що розмір нарахованої пені необхідно зменшити до 50% та стягнути з відповідача пеню в сумі 12 912,28 грн., в решті відмовити.

Виходячи з викладеного вище, вимоги позивача підлягають задоволенню частково на суму 20 936,59 грн., з яких: 12 912,28 грн.- пені та 8 024,31 грн. - інфляційних.

Оскільки спір до розгляду доведено з вини відповідача, сплачений позивачем судовий збір в силу ст.129 ГПК України в розмірі 1 762грн., слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд України,-

вирішив:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з КЕВ м. Володимир-Волинський (44701, м.Володимир-Волинський, вул. Академіка Глушкова,1, МФО 803014, код 07516184, р/р 0450)в користь ПрАТ «Волиньобленерго» в особі Володимир-Волинської філії (44700, м.Володимир-Волинський, вул. Цинкаловського,26, р/р 7902, МФО 303398, КЗПО 00131512) 20936,59грн., з них: 12 912,28грн. пені та 8 024,31грн. інфляційних, а також 1 762, 00грн. втрат по судовому збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

22.10.2018 року.

Суддя С. В. Костюк