ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2018 р. Справа № 916/1552/18

Господарський суд Одеської області м. Одеса у складі:

судді Малярчук І.А.,

при секретарі судового засідання Матвієнко А.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився,

розглянувши справу №916/1552/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рошен Де Люкс" (66300, Одеська область, м. Котовськ, (Подільськ), вул. 50 років Жовтня, 216 А; 65031, м. Одеса, вул. Грушевського, 2 А) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астрея Юг" (65025, м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 18-А, кв.160) про стягнення 9507,84грн., з яких 6375,82 грн. - основного боргу, 1118,13грн. - пені, 101,14грн. - три проценти річних, 1912,75 грн. - штрафу.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні дії суду:

Позивач позовні вимоги обґрунтував тим, що 29.12.2017р. між ТОВ "Рошен Де Люкс" (постачальник) та ТОВ "Астрея Юг" було укладено договір поставки №22692, відповідно до умов якого позивач поставив відповідачу товар на суму 6375,82грн., однак оплату відповідачем здійснено не було, строк оплати отриманого товару прострочено, у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість, на яку позивачем нараховано пеня, три проценти річних та штраф у розмірі 30% від суми боргу.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, правом на подання відзиву не скористався. При цьому, причини неявки відповідача в судові засідання на момент прийняття судом рішення суду не відомі, ухвали суду надсилались за юридичною адресою. За таких обставин, суд розглядає дану справу за наявними в ній матеріалами з врахуванням положень ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 ГПК України, якими передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи; неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.08.2018р. відкрито провадження у справі №916/1552/18, постановлено розглядати справу №916/1552/18 в порядку спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи по суті на „17" вересня 2018 р. об 11год.30хв.

Ухвалою суду від 13.09.2018р. враховуючи те, що в період з 17.09.2018р. по 19.09.2018р. включно суддя МалярчукІ.А. перебувала у відрядженні, суд змінив дату проведення судового засідання по розгляду справи по суті на 27.09.2018р. об 11год.30хв.

Ухвалою суду від 27.09.2018р., враховуючи першу неявку сторін в судове засідання, розгляд справи відкладено на 17.10.2018р. о 13год.45хв.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

29.12.2017р. між ТОВ "Рошен Де Люкс" (постачальник) та ТОВ "Астрея Юг" (покупець) було укладено договір поставки №22692, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним договором, поставити та передати у власність покупця кондитерські вироби та інше (далі - товар), а покупець зобов'язаний прийняти та оплатити його на умовах, визначених у договорі. Кількість, асортимент, ціна товару та адреса доставки визначається у видаткових накладних (специфікаціях), які є невід'ємною частиною договору (п.п.1.1., 1.2 договору №22692 від 29.12.2017р.).

Відповідно до п.2.1., 2.4. договору №22692 від 29.12.2017р. ціна на товар вказується у видаткових накладних і являється узгодженою сторонами за умови присутності печаток обох Сторін Договору. В цьому випадку видаткові накладні виконують функції Специфікації. Якщо покупець являється фізичною особою, або підприємцем, що не має печатки - накладні посвідчуються їх підписом, або підписом уповноваженої особи з відміткою: «Працюю без печатки».

За умовами п.6.2., 6.3., 6.4. договору №22692 від 29.12.2017р., у разі невиконання/неналежного виконання п.2.4. даного договору постачальник має право стягнути з покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ діючої на момент порушення зобов'язання за кожен день прострочення. Штрафні санкції застосовуються до Покупця до повного погашення ним заборгованості. Також постачальник має право не здійснювати подальшу поставку товару за цим договором або в односторонньому порядку змінити умови оплати товару, зазначені у п. 2.4. цього договору. За необґрунтовану відмову або ухилення від оплати продукції, за несвоєчасну оплату товару покупець виплачує постачальникові за вимогою останнього неустойку у вигляді штрафу: у розмірі 30% від суми неоплаченого товару за прострочення понад 30 календарних днів.

Положеннями п.9.1. договору №22692 від 29.12.2017р. передбачено, що цей договір вважається укладеним з моменту підписання, скріплення печатками його Сторонами і

діє доти, доки сторони не приймуть рішення про його припинення. Припинення дії договору не звільняє жодну зі Сторін від відповідальності за його порушення або невиконання, що мало місце під час дії Договору.

На виконання договору №22692 від 29.12.2017р. позивач поставив відповідачу товар за видатковою накладною №RDL00153134 від 30.12.2017р. на загальну суму 6 375,82грн., який оплачено не було.

В досудовому порядку сторонами спір вирішено не було, претензія позивачем направлялась відповідачу за вих.№46-18 від 20.03.2018р., на яку відповідь надано не було.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем 30.12.2017р. було поставлено відповідачу товар за договором поставки №22692 від 29.12.2017р. на загальну суму 6 375,82грн., який відповідачем оплачено не було та у зв'язку з чим у останнього є наявна заборгованість в сумі 6375,82грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Також, позивач через несвоєчасність виконання відповідачем зобов'язань з оплати отриманого товару нарахував до стягнення з останнього пеню, а саме за видатковою накладною №RDL00153134 від 30.12.2017р. в розмірі 1118,13грн. за період з 05.01.2018р. по 20.08.2018р. та штраф у розмірі 30% від суми неоплаченого товару, а саме 1 912,75 грн.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 6.2 договору сторони встановили, що у разі прострочення відповідачем зобов'язань по оплаті, він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діє у період за який сплачується пеня, за кожен день прострочки. Крім того, пунктом 6.3 сторони встановили відповідальність відповідача у вигляді штрафу у розмірі 30% від вартості несплаченого товару у разі прострочки оплати понад 30 днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного Кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного Кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного Кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За умовами п.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання є день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано та нарахування санкцій триває протягом шести місяців.

Перевіривши розрахунок пені, який зроблено позивачем, судом встановлено, що позивач не вірно визначив період нарахування санкцій, та нарахував штрафні санції не за шість місяців, а на 15 календарних днів більше. Тому, судом самостійно визначено правильний період нарахування штрафних санкцій, яким є період з 05.01.2018р. по 05.07.2018р. та зроблено розрахунок за яким до стягнення із відповідача підлягає 1050,35грн. - пені, тому позовна вимога позивача щодо стягнення із відповідача пені підлягає частковому задоволенню.

Суд, перевіривши розрахунок штрафу, зроблений позивачем, встановив, що його обраховано вірно, а тому суд задовольняє повністю позовну вимогу позивача про стягнення з відповідача 30% штрафу у розмірі 1912,75грн.

Також, позивач через несвоєчасність виконання відповідачем зобов'язань з оплати отриманого товару нарахував до стягнення з останнього 101,14грн. три проценти річних за період з 05.01.2018р. по 20.07.2018р.

У відповідності до п.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Суд, перевіривши розрахунок трьох процентів річних, зроблений позивачем, встановив, що він зроблений невірно, тому судом самостійно здійснено відповідний розрахунок, в результаті чого три проценти річних складають 103,24грн.

Однак, з врахуванням того, що позивачем заявлено до стягнення меншу суму трьох процентів річних, ніж встановлено судом, задоволенню підлягає вимога позивача про стягнення трьох процентів річних у розмірі 101, 14грн.

Таким чином, судом частково задоволено заявлені позивачем позовні вимоги, у зв'язку із чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню основна заборгованість у розмірі 6375,82грн., пеня у розмірі 1050,35грн., три проценти річних у розмірі 101,14грн., штраф у розмірі 1912,75грн.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 1762,00грн., які підлягають відшкодуванню платнику внаслідок часткового задоволення його вимог за рахунок відповідача в сумі 1749,44грн.

Керуючись ст.ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рошен Де Люкс" (66300, Одеська область, м. Котовськ, (Подільськ), вул. 50 років Жовтня, 216 А; 65031, м. Одеса, вул. Грушевського, 2 А, ).

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Астрея Юг" (65025, м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 18-А, кв.160, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рошен Де Люкс" (66300, Одеська область, м. Котовськ, (Подільськ), вул. 50 років Жовтня, 216 А; 65031, м. Одеса, вул. Грушевського, 2 А, ) 6 375 (шість тисяч триста сімдесят п'ять)грн. 82 коп. основного боргу, 1050 (одна тисяча п'ятдесят)грн. 35коп. пені, 101 (сто одна)грн.14коп. три проценти річних, 1912 (одна тисяча дев'ятсот дванадцять)грн. 75коп. штрафу, 1749 (одна тисяча сімсот сорок дев'ять)грн. 44коп. судового збору.

2. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Рошен Де Люкс" (66300, Одеська область, м. Котовськ, (Подільськ), вул. 50 років Жовтня, 216 А; 65031, м. Одеса, вул. Грушевського, 2 А, ) у задоволенні решти частини заявлених позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18 жовтня 2018 р.

Суддя І.А. Малярчук