ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2018 Справа №914/2608/17

Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б. за участю секретаря судового засідання Айзенбарт А.І., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: Львівського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ар Деко», м. Львів

третя особа-1, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 офіс Держаудитслужби, м. Львів

третя особа-2, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Управління капітального будівництва Львівської міської ради, м. Львів

про стягнення 31 127,00 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність №2607вих41 від 15.01.2018);

від відповідача: ОСОБА_3 представник (довіреність б/н від 25.01.2018);

від третіх осіб: не зявилися

Обставини розгляду справи. 14.12.2017 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Комунальної установи «Львівський міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді», м. Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ар Деко», м. Львів про стягнення 31 127,00 грн.

Ухвалою від 18.12.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.01.2018.

Ухвалою від 15.01.2018 суд відклав підготовче засідання на 30.01.2018.

26.01.2018 через канцелярію суду від Комунальної установи «Львівський міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді» надійшло клопотання про залучення ОСОБА_1 офісу Держаудитслужби, м. Львів та Управління капітального будівництва Львівської міської ради, м. Львів як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача (вх. №196/18 від 26.01.2018).

Ухвалою від 30.01.2018 суд відклав підготовче засідання на 19.02.2018, залучив до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 офіс Держаудитслужби та Управління капітального будівництва Львівської міської ради.

30.01.2018 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ар Деко» надійшов відзив на позовну заяву (вх. №3225/18 від 30.01.2018).

19.02.2018 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ар Деко» надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №5824/18 від 19.02.2018).

Ухвалою суду від 19.02.2018 продовжено строк підготовчого провадження, відкладено підготовче засідання на 06.03.2018.

02.03.2018 через канцелярію суду від Львівського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №7672/18 від 02.03.2018) та відповідь на відзив (вх. №7673/18 від 02.03.2018).

03.03.2018 через канцелярію суду від Львівського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді надійшла заява про уточнення позовних вимог (вх. №614/18 від 03.03.2018).

06.03.2018 через канцелярію суду від Львівського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи (вх. №657/18 від 06.03.2018).

Ухвалою суду від 06.03.2018 підготовче засідання відкладено на 19.03.2018.

19.03.2018 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ар Деко» надійшло заперечення на клопотання позивача про призначення експертизи (вх. №9802/18 від 19.03.2018).

19.03.2018 судом винесено ухвалу, якою призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, провадження у справі зупинено.

19.03.2018 через канцелярію суду від Львівського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді надійшло клопотання про витребування судом доказів (вх. №9844/18 від 19.03.2018).

На адресу суду від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта №2625 судової будівельно-технічної експертизи від 01.08.2018.

Ухвалою від 22.08.2018 провадження у справі №914/2608/18 поновлено та призначено підготовче засідання на 06.09.2018.

06.09.2018 через канцелярію суду від Львівського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді надійшли письмові пояснення по справі (вх. №32820/18 від 06.09.2018).

Ухвалою від 06.09.2018 прийнято заяву Львівського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді про уточнення (зменшення) позовних вимог (вх. №614/18 від 03.03.2018) до розгляду, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.09.2018.

Ухвалою суду від 20.09.2018 розгляд справи відкладено на 02.10.2018.

24.09.2018 через канцелярію суду від ОСОБА_1 офісу Держаудитслужби надійшли письмові пояснення (вх. №35559/18 від 24.09.2018).

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 42, 46 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем 26.09.2016 було укладено договір на виконання підрядних робіт по обєкту «Капітальний ремонт приміщень ЛМЦСССДМ на вул. Є.Маланюка,6». Вказані роботи були виконані відповідачем, прийняті та оплачені позивачем у повному обсязі, проте ревізією, проведеною ОСОБА_1 офісом Держаудитслужби у Львівській області, встановлено факт завищення вартості виконаних робіт у розмірі 31 127,00 грн. У звязку з цим, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 31 127,00 грн.

В судових засіданнях представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Треті особи явку представників в засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне. 26 вересня 2016 між Львівським міським центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ар Деко» (виконавець) було укладено договір №2-С на виконання підрядних робіт по обєкту «Капітальний ремонт приміщень ЛМЦСССДМ на вул. Є.Маланюка, 6».

За цим договором замовник (позивач) доручає, а виконавець (відповідач) в межах твердої договірної ціни зобовязується власними і залученими силами виконати і здати замовникові відповідно до кошторисної документації та календарного плану виконання робіт по обєкту «Капітальний ремонт приміщень ЛМЦСССДМ на вул. Є.Маланюка, 6».

Згідно п. 2.1. договору загальна вартість робіт згідно з договірною ціною становить 160 849 грн. 00 коп.

26.09.2016 сторони уклали додатковий договір №1 до договору №2-С від 26.09.2016, яким визначили загальну вартість робіт у розмірі 155 785,00 грн.

11.07.2017 сторони уклали додатковий договір №2 до договору №2-С від 26.09.2016, яким доповнили п. 2.1. договору новим абзацом, зазначивши що вартість виконаних у 2016 році робіт згідно з договірною ціною становить 85 012,00 грн. Вартість робіт, які підлягають виконанню по договору в 2017 році відповідно до бюджетних призначень складає 70 773,00 грн.

Відповідно до п. 4.1. договору після одержання повідомлення виконавця про готовність до передачі закінчених робіт замовник зобовязаний негайно розпочати їх приймання. Передача виконаних робіт виконавцем і приймання їх замовником оформлюються актом приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в.

Виконавець може здати замовнику до оплати проміжний акт приймання виконаних робіт, в якому відображено виконання окремого етапу будівництва (п. 4.2. договору).

Згідно п. 4.3. договору у випадку виявлення під час перевірки акту приймання виконаних будівельних робіт недоліків, акт не підписується, а повертається виконавцю протягом десяти днів з вказанням недоліків, які необхідно усунути, та термінів їх усунення, оплата за таких умов затримується до моменту повного усунення недоліків.

Якщо усунення недоліків є неможливим або потребує великих затрат, за рішенням замовника сторони визначають завдану шкоду і на її величину зменшується розмір остаточного розрахунку з виконавцем.

При відсутності зауважень зі сторони замовника щодо недоліків протягом місяця акт приймання виконаних робіт вважається прийнятим без зауважень.

Відповідно до п. 4.6. договору фінансування виконаних робіт здійснюється відповідно до оформленого акта за формою №КБ-2в та довідки за формою №КБ-3 після підписання акта при наявності фінансування протягом пяти днів після підписання акту приймання виконаних робіт.

У 2016 році відповідач виконав, а позивач прийняв обумовлені роботи згідно акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 (КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2016 (КБ-3) на загальну суму 85 012 грн. 00 коп.

Позивач свої зобовязання щодо оплати вартості виконаних робіт у 2016 році виконав в повному обсязі, перерахував відповідачу 85 012 грн. 00 коп. згідно платіжних доручень №3с від 11.10.2016 та №5с від 28.12.2016.

ОСОБА_1 офісом Державної аудиторської служби України було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.04.2010 по 31.12.2016. За результатами ревізії 17.03.2017 складено акт №03-01-21/2.

Актом №03-01-21/2 від 17.03.2017 встановлено, що відповідачем роботи по забиванню борозен в цегляних стінах виконано не в повному обсязі, також підрядником безпідставно (зайво) включено ресурсну кошторисну норму РН20-28-2 «Пробивання борозен в цегляних стінах», а також подвійно включено норму РН11-54-1 «Улаштування основи з сітки штукатурної по цегляних та бетонних поверхнях». Таким чином, розмір завищення вартості робіт склало 31 127 грн. 00 коп.

За вих. №2607-вих-549 від 04.08.2017 позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення зайво сплачених коштів у сумі 31 127 грн. 00 коп. Відповідачем вказана претензія залишена без задоволення.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. За умовами ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.ч. 1 - 3 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

При цьому ст.ст. 598, 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено судом, 26.09.2016 між позивачем та відповідачем було укладено договір №2-С на виконання підрядних робіт по обєкту «Капітальний ремонт приміщень ЛМЦСССДМ на вул. Є.Маланюка, 6», предметом якого є виконання робіт з капітального ремонту приміщень ЛМЦСССДМ на вул. Є.Маланюка, 6.

Як зазначалося вище, оплата вартості робіт здійснюється замовником відповідно до оформленого акта за формою №КБ-2в та довідки за формою №КБ-3 після підписання акта при наявності фінансування протягом пяти днів після підписання акту приймання виконаних робіт.

При цьому замовник після одержання повідомлення виконавця про готовність до передачі закінчених робіт замовник зобовязаний негайно розпочати їх приймання. Передача виконаних робіт виконавцем і приймання їх замовником оформлюються актом приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в. У випадку виявлення під час перевірки акту приймання виконаних будівельних робіт недоліків, акт не підписується, а повертається виконавцю протягом десяти днів з вказанням недоліків, які необхідно усунути, та термінів їх усунення, оплата за таких умов затримується до моменту повного усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

За умовами ч. 1 ст. 844, ч. 2 ст. 845 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

Частиною 1 ст. 853 ЦК України встановлено, що замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною четвертою статті 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до статті 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Згідно із статтею 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобовязаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

При цьому статтею 853 ЦК України передбачено, що якщо замовник не зробить заяви щодо невідповідності виконаної роботи умовам договору, відступів у виконанні роботи, інших недоліків під час прийняття робіт, він втрачає право у подальшому посилатись на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Як наслідок, перевірка фактичного обсягу робіт, які включені до акта, покладається на особу, що приймає роботи з боку замовника, під час підписання актів.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторонами у 2016 було виконано свої зобовязання за договором №2-С від 26.09.2016, а саме відповідач у встановлені строки виконав обумовлений обсяг робіт, а позивач зазначені роботи прийняв та оплатив за узгодженою стороною ціною, що підтверджується підписаним позивачем та відповідачем без жодних зауважень актом виконаних робіт за грудень 2016, кошторисною документацією.

Під час прийняття виконаних робіт позивач акту про виявлені недоліки не складав, про наявність недоліків та необхідність їх виправлення виконавцю (відповідачу) не повідомляв.

Отже, враховуючи приписи зазначених норм права, а також те, що позивач оглянув та прийняв за актом приймання виконаних робіт, який підписаний та скріплений печатками сторін без будь-яких зауважень і застережень виконані відповідачем підрядні роботи, обумовлені договором, позивач погодився як з якістю таких робіт, так і з їх кількістю.

З огляду на наведене, умови договору у 2016 році сторони виконали повністю і зауважень одна до одної з цього приводу у них не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що договір №2-С від 26.09.2016 в частині визначення ціни був визнаний в установленому законом порядку недійсними у звязку з її завищенням чи до нього були внесені відповідні зміни.

Згідно з приписами ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, враховуючи належне виконання сторонами договору №2-С від 26.09.2016 в частині робіт у 2016 році, зокрема повну оплату позивачем виконаних відповідачем робіт за ціною, що була узгоджена сторонами, а також враховуючи приписи ч. 3 ст. 632 ЦК України, відповідно до яких зміна ціни в договорі після його виконання не допускається, суд дійшов висновку, що вимагаючи повернення частини грошових коштів, сплачених за виконані відповідачем та прийняті позивачем роботи, останній фактично просить переглянути ціну договору після його виконання, що в силу вказаних вище норм є неприпустимим.

Що стосується встановлення при проведенні ревізії ОСОБА_1 офісом Державної аудиторської служби України фінансово-господарської діяльності позивача завищення відповідачем вартості робіт при їх проведенні за договором №2-С від 26.09.2016, то, вказаний акт не є належним і допустимим доказом, який підтверджує порушення відповідачем договірних зобовязань, оскільки договір №2-С від 26.09.2016 у 2016 році було виконано належним чином, відповідно до його умов, які були погоджені сторонами, в тому числі і вартість робіт, а виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

При цьому сам по собі акт , яким встановлено завищення відповідачем вартості виконаних робіт за договором №2-С від 26.09.2016, не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки згідно зі ст. 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обовязковими для виконання службовими особами обєктів, що контролюються.

Тобто акт №03-01-21/2 від 17.03.2017 може бути підставою для вчинення процесуальних дій, зокрема предявлення позову до суду, однак не позбавляє позивача процесуального обовязку доводити наявність порушення прав чи законного інтересу, що останнім зроблено не було.

При цьому акти ревізії та документальних перевірок не мають обовязкового характеру та не можуть оспорюватися в суді.

Крім того, акт перевірки не є рішенням субєкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обовязків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.

До того ж акт ревізії не може встановлювати обовязкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу статті 19 ГК України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.

Отже, акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобовязання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду по справі №922/2310/17 від 21.05.2018, по справі №904/7287/17 від 06.07.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні, а тому в позові слід відмовити.

Оскільки спір виник з вини позивача, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на позивача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 11, 598, 599, 626, 627, 628, 629, 632, 837, 843, 844, 853, 854, ст. 193 ГК України та ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 02.10.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 12.10.2018.

Суддя Мазовіта А.Б.