ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" жовтня 2018 р. Cправа № 902/269/18

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «С К С»

(вул. Промислова, 3Б, с. Хотів, Києво-Святошинський район, Київська область, 04073)

до Фізичної особи - підприємця Григашкіна Олексія Вікторовича

АДРЕСА_1

про стягнення 5 337,43 грн.

за участю секретаря судового засідання Незамай Д.Д.,

представники сторін не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «С К С» звернулось до суду з позовом б/н та дати (вх.№ суду 294/18 від 29.05.2018) про стягнення з Фізичної особи - підприємця Григашкіна Олексія Вікторовича заборгованості в загальному розмірі 5 337,43 грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань за Договором поставки № 4010 від 18.09.2014 в частині проведення розрахунків за отриманий товар

Ухвалою суду від 22.06.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17.07.2018.

Ухвалою суду від 17.07.2018 відкладено підготовче засідання на 21.08.2018.

09.08.2018 до суду надійшла заява б/н та дати (вх. номер суду 02-1-34/6140/18 від 09.08.2018) за підписом представника Позивача про зменшення позовних вимог, в якій останній просить стягнути з Відповідача 3999,73 грн. основного боргу, 312,90 грн. інфляційних збитків та 536,59 грн. пені.

Суд прийнято до розгляду подану представником Позивача заяву , а справа розглядається з урахуванням зазначеної заяви.

Ухвалою від 21.08.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 11.09.2018.

Ухвалою суду від 11.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті на 11.10.2018.

На визначену судом дату представник Позивача не з'явився, пояснень причин неявки суду не повідомив, хоча про дату час та місце судового засідання повідомлявся під розписку в судовому засіданні 11.09.2018 та ухвалою суду, яка надсилалась рекомендованою кореспонденцією.

Відповідач також не скористався правом участі в судовому засіданні. Відзиву на позовну заяву та визначених судом доказів не надав. Про дату час та місце судового засідання повідомлений завчасно та належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за вхідним номером суду 8606 від 01.10.2018р.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання.

При цьому, статті 42, 46 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони користуватись рівними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статтей 182, 183, Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 3 частини 1 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Положеннями ст. 178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною першою ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

У зв'язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 11.10.2018 р. прийнято судове рішення.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

18.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «С К С» (Позивач, за Договором Постачальник) та Фізичною особою - підприємцем Григашкіним Олексієм Вікторовичем (Відповідач, за Договором Покупець) укладено Договір поставки № 4010 (надалі Договір). (а.с. 9,10)

Згідно з предметом даного Договору Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця товар (надалі Товар), а Покупець зобов'язується приймати та оплачувати його в порядку та на умовах, визначених цим Договором..

Асортимент, кількість, ціна та загальна вартість Товару визначається в товарно-транспортних накладних, які оформлюються Постачальником згідно отриманого від Покупця замовлення. (п. 1.2. Договору)

Товар, що відпускається, має відповідати всім нормативним вимогам, що встановлені для цієї групи товарів, а у випадках, що передбачені діючим законодавством, супроводжуватись копіями сертифікатів відповідності. (п. 3.1. Договору)

Оплата Товару здійснюється протягом 21 (двадцяти одного) календарних днів з моменту передачі партії Товару Покупцю. (п. 4.1. Договору)

Усі спірні питання між Сторонами вирішуються шляхом переговорів. У разі недосягнення згоди усі спірні питання передаються на розгляд Господарського суду у встановленому законодавством України порядку. (п. 7.1. Договору)

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2014 року. Якщо за тридцять календарних днів до закінчення строку дії цього Договору жодна із Сторін письмово не повідомить про своє бажання розірвати цей Договір або між Сторонами не буде укладений новий Договір, останній вважається кожен раз продовженим на наступний календарний рік і на тих самих умовах. (п. 10.1. Договору)

Судом встановлено, що Позивачем, в межах Договору, поставлено Відповідачу Товар на загальну суму 3 999,73 грн. (товарно-транспортні накладні № К від 30.11.2016, № К від 12.12.2016, № К від 16.12.2016, № К від 13.01.2017) (а.с.11-14)

Як стверджує Позивач, та матеріали справи не містять протилежного, Відповідачем розрахунки за поставлений Товар не проведені.

При цьому суд зважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які претензії Відповідача щодо якості товару.

Таким чином, станом на день ухвалення рішення, борг Відповідача за Договором складає 3 999,73 грн.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Дії Позивача по передачі товару та дії Відповідача по прийняттю вказаного товару, за визначеною ціною свідчать про те, що у боржника (відповідача) виникло зобов'язання по оплаті отриманого товару.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом .

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що зобов'язання за Договором в частині проведення розрахунків за поставлений товар, Відповідачем не виконано.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд, перевіривши розрахунок суми боргу, прийшов до висновку, що Позивачем правомірно заявлено до стягнення 3 999,73 грн. основного боргу.

Поряд з цим, за порушення Відповідачем взятих на себе зобов'язань, Позивачем заявлено до стягнення суму пені за період 22.12.2016 по 07.08.2017 в розмірі 5536,59 грн., суму інфляційних збитків за січень-липень 2017 року в розмірі 312,90 грн.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Згідно ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Одним із видів господарських санкцій, які відповідно до статті 217 ГК України можуть застосовуватися у сфері господарювання, є штрафні санкції, що можуть застосовуватися у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня) відповідно до умов договору між сторонами.

Відповідно до 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.1. Договору визначено, що у випадку затримки оплати за Товар згідно п. 4.1. цього Договору, Покупець зобов'язаний виплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожний день прострочки платежу, починаючи з дати, коли Покупець був зобов'язаний оплатити партію Товару.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд вважає, що вимоги щодо стягнення пені та інфляційних збитків є правомірними, оскільки відповідають умовам укладеного договору та чинному законодавству.

Перевіривши за допомогою системи «ЛІГА ЗАКОН», розрахунок пені судом виявлено помилку в бік завищення за прострочення виконання зобов'язання по накладній № К від 30.11.2016 на суму 1302,32 грн, оскільки за розрахунком суду, за визначений в розрахунку період (22.12.2016 по 22.06.2017) розмір пені становить 176,73 грн. В інших періодах розрахунку судом не виявлено помилок, у зв'язку з чим вимога Позивача про стягнення 536,59 грн пені підлягає частковому задоволенню в сумі 536,52 грн.

При перевірці розрахунку інфляційних збитків судом встановлено, що останній є арифметично вірними. Відтак, заявлена Позивачем сума інфляційних збитків в розмірі 312,90 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи обставини справи та наявні матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються 1761,97 грн витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 104, 123, 126, 129, 185, 191, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Григашкіна Олексія Вікторовича (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «С К С» (місцезнаходження: вул. Куренівська, 14Б, м. Київ, 04073; поштова адреса: вул. Промислова, 3Б, с. Хотів, Києво-Святошинський район, Київська область, 08171, ) 3 999 (три тисячі дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн 73 коп. - боргу; 312 (триста дванадцять) грн 90 коп. - інфляційних збитків; 536 (п'ятсот тридцять шість) грн 52 коп. - пені та 1761 (одну тисячу сімсот шістдесят одну) грн. 97 коп. - витрат зі сплати судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 16 жовтня 2018 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Промислова, 3Б, с. Хотів, Києво-Святошинський район, Київська область, 04073)

3 - відповідачу АДРЕСА_1