ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2018м. ДніпроСправа № 904/3827/18

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення шкоди, завданої недостачею, у розмірі 16729грн.68коп.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. №13/27 від 01.01.2018р.

Від відповідача: ОСОБА_2, дов. №1805 від 26.10.2017р.

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство "Запоріжкокс" звернулось до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" з позовом про стягнення шкоди, завданої недостачею, у розмірі 16729грн.68коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на залізничну накладну №49465909 та комерційний акт №460005/498 від 29.04.2018р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні представник відповідача надав на адресу суду відзив, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач звертає увагу на те, що вантаж був переданий при перевезенні у вологому стані. Відповідачем у відзиві приведено свій контррозрахунок недостачі вантажу, відповідно до якого сума недостачі складає 12045грн.37коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2018р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 17.10.2018р.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд установив таке.

На виконання умов договору перевезення зі станції відправлення Удачна Донецької залізниці ТОВ «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» здійснено відправлення вагонів №53411583, №53485769, №61297438, №53188181, №60663226, №60031119, №53588778, №53146213, №53597951, №56480684, №56626344, №53561130, №53125548, №56248636, №56167273, №56618267, №53524666, №53589255, №61078952, №61605333, №54040712 на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, згідно з залізничної накладної №49465909 від 27.04.2018р. (одержувач ПАТ «Запоріжкокс»).

На станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці були складені комерційний акти №460005/498 від 29.04.2018р.

Відповідно до розділу "Д" комерційного акту №460005/498 від 29.04.2018р., на підставі акту загальної форми №33837 від 28.04.2018р. станції ОСОБА_3 Придніпровської залізниці, проведено комісійна видача вантажу вантажоодержувачу,що прибув по груповій відправці, здійснено зважування вагону №61297438 на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача, повірка №085 від 05.02.2018р. При здійсненні комісійного зважування вагону №61297438, у вагоні виявлено менше проти документа на 3200кг концентрату вугільного, який у вагоні вміститися міг.

В розділі "Д" комерційного акту №460005/498 від 29.04.2018р. зазначено, у комерційному відношенні навантаження шапоподібне на рівні бортів. Вантаж маркований катком-ущільнювачем і поперечними смугами, що відповідає перевізному документу. Маркування порушене над першим люком, посередині виїмка довжиною 150см шириною 150см глибиною 50см. У технічному відношенні вагон справний, бездвірний, люки закриті, течі вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися.

Таким чином, комерційним актом №460005/498 від 29.04.2018р. встановлено, що недостача вантажу у вагоні №61297438 складає 3200кг.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірних вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути вартість недостачі концентрату вугільного в сумі 16729грн.68коп. (розрахунок вартості недостачі вантажу зроблено із врахуванням норми недостачі у розмірі 1% маси нетто вантажу), що і є причиною спору.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (стаття 924 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (далі Статут) обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (статті 115 Статуту).

В матеріалах справи містяться рахунок №60495 від 27.04.2018р., банківська виписка, акт приймання-передачі №60495 від 27.04.2018р., рахунок №60495к від 30.05.2018р., акт №60495к від 30.05.2018р. коригування ціни продукції, договір поставки №18/142 від 27.02.2018р., специфікація від 27.03.2018р. (а.с.14-26) на підставі яких було визначено вартість вантажу.

Правила оформлення перевізних документів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №862/5082, визначають порядок оформлення перевізних документів, форми бланків перевізних документів та їх зміст.

Відповідно до п.1.1. Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу відправник повинен подати станції навантаження накладну (комплект перевізних документів). Накладна є складовою частиною комплекту перевізних документів, до якого, крім неї, входять: дорожня відомість, корінець дорожньої відомості та квитанція про приймання вантажу.

Відповідно до п.1.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються; у разі зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни й доповнення, які вносяться у перевізні документи залізницею, засвідчуються підписом відповідального працівника і штемпелем станції.

Надані позивачем до позовної заяви накладна №49465909 від 27.04.2018р. в розділі "найменування вантажу" містить найменування вантажу концентрат вугільний, (вологий), завантаження на рівні борта.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Пункт 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються із двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Як вбачається з комерційного акту №460005/498 від 29.04.2018р., при переважуванні вантажу загальна недостача склала 3200кг.

Відповідно до накладної №49465909 від 27.04.2018р. в розділі "найменування вантажу" містить відомості концентрат вугільний вологий 10,5%.

Перевіривши розрахунок вартості недостачі, здійснений позивачем, суд визнає його невірним, оскільки позивачем застосовано помилкову величину недостачі спірного вантажу з урахуванням норми природної втрати вантажу.

При розрахунку суми збитків від втрати частини вантажу судом застосовано підп.3 п.27 Правил видачі вантажів, відповідно до якого норма природної втрати вантажу зданого до перевезення у вологому стані складає 2%, оскільки вантаж було відвантажено у стані 10,5% вологості.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2018р. у справі №910/22324/16.

За результатом розрахунку здійснено судом сума недостачі складає 12045грн.37коп. (3200кг виявлена недостача) 1400 (норма недостачі 2% маси вантажу) = 1800кг. 1800кг х 5576грн.56коп.(сума ціна за тону)+2007грн.56коп. (ПДВ) = 12045грн.37коп.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що вантажовідправником вантаж завантажений у справні в технічному стані вагони, в комерційному відношенні придатні, тому безпідставні заперечення відповідача щодо заявленого позову.

За наведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 12045грн.37коп. В частині стягнення суми вартості нестачі вантажу в розмірі 4684грн.31коп. слід відмовити.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись нормами Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (із змінами та доповненнями), Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу України №644 від 21.11.2000р. (Зареєстрований: Мін'юст України, 24.11.2000 за №862/5083), Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, статей Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення шкоди, завданої недостачею, у розмірі 16729грн.68коп. задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код: 40075815; Місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Тверська, 5) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код: 40081237; Місцезнаходження: 49038, м.Дніпро, пр. Д. Яворницького, 108) на користь Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" (ідентифікаційний код: 00191224; Місцезнаходження: 69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4) суму вартості нестачі вантажу в розмірі 12045грн.37коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1268грн.64коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В частині стягнення вартості нестачі вантажу в розмірі 4684грн.31коп. відмовити.

В судовому засіданні 17.10.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19.10.2018р.

Суддя Р.Г. Новікова