РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.10.2018Справа № 910/6159/18
За позовом Приватного підприємства "АІВ Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експандіа"

про стягнення 518928,65 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від позивача - Бордунова Н.О. (адвокат), Іванов А.І. (директор);

від відповідача - Щітка М.В.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з відповідача суми заборгованості та санкцій за договором про надання послуг від 06.07.2016 № 06/07/2016 у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов'язку їх оплатити.

Відповідач вимоги позову не визнав, пославшись у відзиві на те, що послуги Позивачем не надавалися, оскільки в спірний період такі послуги надавалися іншою компанією, при цьому, відповідний Договір між сторонами був припинений.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 06.07.2016 між Відповідачем, як замовником, та Позивачем, як виконавцем, Договору № 06/07/2016 про надання клінінгових послуг останній зобов'язався з 08.08.2016 з використанням власних витратних матеріалів (миючі засоби та обладнання) надавати Відповідачу клінінгові послуги з щоденного прибирання зон загального користування та прилеглої території на об'єкті, що розташований за адресою: м. Харків, вул. А. Павлова, 44Б, ТРЦ «Французький бульвар», а Відповідач зобов'язався прийняти та оплатити надані належним чином послуги в порядку й на умовах, визначених цим Договором.

Додатковою угодою № 4 від 01.11.2017 до Договору сторони погодили внести зміни до п. 3.1.1 Договору, зазначивши, що вартість послуг із прибирання зон загального користування, приміщень та прилеглої території об'єкту становить 152104 грн. на місяць, у т.ч. ПДВ 20 % - 25351,16 грн.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Договору виконавець щомісячно до 5-го числа місяця, наступного за місяцем надання послуг замовнику рахунок на оплату наданих послуг і два екземпляри акту надання послуг та звіту про використані матеріали та ресурси, підписані з боку виконавця та скріплені його печаткою.

Як зазначив Позивач, за період з 15.01.2018 по 23.04.2018 останній надав Відповідачу послуги на загальну суму 499326,36 грн., що підтверджується відповідними актами та звітами про використані матеріали та ресурси, зокрема, актом від 31.01.2018 № 8 на суму 78505,29 грн. (отриманий Відповідачем 06.02.2018), актом від 28.02.2018 № 59 на суму 152104 грн. (отриманий Відповідачем 05.03.2018), актом від 31.03.2018 № 78 на суму 152104 грн. (отриманий Відповідачем 03.04.2018) та актом від 23.04.2018 № 101 на суму 116613,07 грн. (отриманий Відповідачем 26.04.2018). Проте, Відповідач акти наданих послуг не підписав, мотивованої відмови від їх підписання не надав.

Згідно з п. 4.3 Договору Відповідач має право не підписувати акти надання послуг, про що у 5-денний термін із моменту їх отримання мотивовано повідомляє Позивача, лише за таких умов: наявності трьох рекламаційних актів неналежного надання послуг протягом одного місяця, оформлених відповідно до Договору та/або додатків до нього (п. 4.3.1); у наданих актах надання послуг не внесені відповідні коригування вартості послуг стосовно наявних рекламаційних актів (п. 4.3.2).

Пунктом 4.4 Договору передбачено, що в разі неповернення акту надання послуг чи відсутності мотивованої відмови у підписанні зазначеного акту в терміни, передбачені п. 4.2, 4.3 цього Договору, вважається, що Відповідач прийняв надані послуги, послуги надані відповідно до умов Договору.

Отже, враховуючи не повернення Відповідачем отриманих від Позивача актів наданих послуг та відсутність мотивованої відмови від їх підписання, вказані послуги вважаються Відповідачем прийнятими.

Щодо посилань Відповідача на відсутність передбачених п. 2.1.8 Договору щоденних звітів про перелік та обсяг наданих послуг шляхом підписання оціночних листів, то Позивач зазначив, що всупереч вказаному пункту форма таких звітів сторонами узгоджена не була, у зв'язку з чим такі звіти не складалися як до спірного періоду, так і після, що також підтвердив Відповідач.

У той же час, Відповідач послався на припинення правовідносин за вказаним Договором, з огляду на направлення ним Позивачу листа від 15.12.2017 № 15/12/2017-1 про його розірвання разом із Додатковою угодою від 15.01.2017 на підписання.

Згідно з п. 2.4.3 Договору Відповідач має право розірвати договір без пояснення причин при умові надання повідомлення Позивачу не пізніше, ніж за один місяць до дати такого дострокового припинення.

Проте, матеріали справи доказів направлення вказаного листа не містять, при цьому, такий лист і Додаткова угода датовані 15.01.2017, хоча Відповідач у відзиві на позов підтвердив надання Позивачем послуг за Договором до 15.01.2018 включно. Із матеріалів справи також не вбачається, що між сторонами склався такий звичай ділового обороту, як листування за допомогою електронної пошти, та узгодження сторонами офіційних електронних адрес, а тому твердження Відповідача про постійне їх використання є необґрунтованим.

Одночасно, направлення Відповідачем листа від 06.03.2018 № 06/03/18-1 про припинення Договору з 15.01.2018 (отримано Позивачем 23.03.2018) не свідчить про його припинення з указаної дати 15.01.2018. При цьому, Позивач у відповіді на вказаний лист погодився про його розірвання з 23.04.2018, тобто через місяць після отримання відповідного повідомлення, згідно з п. 2.4.3 Договору.

За таких обставин, беручи до уваги відсутність у матеріалах справи доказів припинення дії Договору в спірний період та надання мотивованої відмови від підписання актів наданих послуг Позивачем, посилання Відповідача на надання таких послуг у спірний період іншою компанією не стосується спірних правовідносин за Договором із Позивачем, оскільки не звільняє Відповідача від виконання своїх договірних обов'язків перед Позивачем.

Відтак, борг Відповідача за надані Позивачем послуги становить 499326,36 грн., розрахунок якого судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; а розмір доведеним залученими Позивачем до справи доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача, з огляду на що позовна вимога про стягнення 499326,36 грн. заборгованості визнається судом обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема у вигляді нарахування та стягнення штрафних санкцій - пені, відповідно до п. 5.3 Договору та на підставі статей 546, 549 ЦК України, а також 3 % річних на підставі ст. 625 ЦК України.

Здійснивши арифметичний перерахунок заявлених санкцій з урахуванням п. 3.2, 3.6 Договору щодо строку оплати послуг до 25 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення пені в розмірі 8470,49 грн., 3 % річних у розмірі 749,29 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2715,33 грн., у задоволенні іншої частини цих позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати, у які Позивачем включено витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями ст.ст. 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Експандіа" (м. Київ, вул. В. Васильківська, 100; ідентифікаційний код 35415496) на користь Приватного підприємства "АІВ Груп" (Харківська обл., Харківський р-н, с. Липці, вул. Пушкінська, 1-А, оф. 2-2; ідентифікаційний код 35707877) 499326 (чотириста дев'яносто дев'ять тисяч триста двадцять шість) грн. 36 коп. заборгованості, 8470 (вісім тисяч чотириста сімдесят) грн. 49 коп. пені, 749 (сімсот сорок дев'ять) грн. 29 коп. 3 % річних, 2715 (дві тисячі сімсот п'ятнадцять) грн. 33 коп. інфляційних втрат, а також 7668 (сім тисяч шістсот шістдесят вісім) грн. 92 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 11.10.2018.

Суддя Р.Б. Сташків