ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2018 р.

м. Київ

Справа № 911/1559/18

Суддя Черногуз А.Ф., при секретарі Бразі Л.К.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження

позов Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 76, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремпроммаш" (08136, АДРЕСА_1, )

про стягнення штрафу за порушення строків виконання ремонту обладнання в розмірі 344000,00 грн за договором №4938-ПУ-УМТС від 08.09.2017

за участю представників сторін:

позивача: не зявився;

відповідача: ОСОБА_1 (дов. № 3 від 25.01.2018);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява б/н від 12.07.2018 Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремпроммаш" про стягнення штрафу за порушення строків виконання ремонту обладнання в розмірі 344000,00 грн за договором №4938-ПУ-УМТС від 08.09.2017.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.07.2018 вказану позовну заяву залишено без руху.

10.08.2018 через канцелярію господарського суду Київської області позивачем, на виконання ухвали господарського суду Київської області від 23.07.2018, було подано заяву б/н від 07.08.2018 про усунення недоліків позовної заяви. Суд, перевіривши подані документи, встановив, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 13.08.2018 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 03.09.2018, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом пятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

27.08.2018 через канцелярію господарського суду Київської області надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

В судовому засіданні 03.09.2018 суд заслухав пояснення представників сторін та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 25.09.2018.

14.09.2018 через канцелярію господарського суду Київської області надійшла відповідь позивача на відзив.

21.09.2018 через канцелярію господарського суду Київської області надійшли пояснення позивача по суті спору.

В судовому засіданні 25.09.2018 суд заслухав пояснення представників сторін та постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 02.10.2018.

25.09.2018 через канцелярію господарського суду Київської області надійшло клопотання позивача про розгляд справи по суті за відсутності його представника, повідомив про те, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

01.10.2018 через канцелярію господарського суду Київської області надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у звязку з наміром відповідача подати до позивача зустрічний позов про стягнення 688000,00 грн.

Позовні вимоги, обґрунтовані наступним:

- 08.09.2017 між Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремпроммаш" (підрядник) укладено договір підряду № 4938-ПУ-УМТС-У;

- сторонами було підписано специфікацію № 5 від 04.12.2017 до договору, згідно якої сторони погодили, що підрядник бере на себе обовязок виконати ремонт редуктора БПВСП (282, 283) протягом 45 календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі обладнання в ремонт, вартість робіт складає 3440000,00 грн;

- відповідно до актів здачі-приймання робіт № 3 від 29.01.2018, № 4 від 29.01.2018 підрядник здав, а замовник прийняв обумовлені договором роботи, проте з простроченням виконання на 10 днів.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що:

- в актах здачі-приймання робіт міститься графа, в якій зазначено, що замовник претензій по обєму, якості та строкам виконання робіт не має, а відтак, на думку відповідача, оскільки позивач при прийнятті робіт не заявив про порушення строків виконання робіт;

- листом № 7 від 16.01.2018 звертався до позивача з проханням про продовження строків виконання ремонту, на копії вказаного листа міститься напис «Погоджено, ОСОБА_2, 17.01.2018». Отже, відповідач стверджує, що сторони погодили продовження строку виконання робіт, відтак, відповідачем не допущено прощення останнього, а підстави для стягнення штрафу відсутні.

В судовому засіданні 02.10.2018 суд заслухав пояснення відповідача, він заперечував проти позову. Представник позивача в судове не зявився. В задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у звязку з наміром відповідача подати до позивача зустрічний позов суд відмовив, виходячи з того, що відповідно до ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Згідно з ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Отже, відповідачем пропущено строк, встановлений на подання зустрічного позову.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Реалізація норми ст. 81 Господарського процесуального кодексу України щодо витребування господарським судом документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору, безпосередньо залежить від субєктивної реалізації сторонами їх диспозитивного права витребовувати через суд докази.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

08.09.2017 між Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремпроммаш" (підрядник) укладено договір підряду № 4938-ПУ-УМТС-У, відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, передбачених даним договором, підрядник приймає на себе обовязок на власний ризик та за завданням замовника виконати з власних матеріалів ремонт обладнання, його вузлів та комплектуючих, зазначених в специфікаціях, підписаних обома сторонами, що є невідємними частинами даного договору (додатках до договору).

Відповідно до п. 2.1.1. підрядник зобовязується виконати роботи протягом 30 календарних днів з моменту передачі обладнання в ремонт та підписання відповідного акту приймання-передачі обладнання в ремонт, якщо інший строк не зазначений сторонами в додатках до даного договору.

Сторонами було підписано специфікацію № 5 від 04.12.2017 до договору, згідно якої сторони погодили, що підрядник бере на себе обовязок виконати ремонт редуктора БПВСП (282, 283) протягом 45 календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі обладнання в ремонт, вартість робіт складає 344000,00 грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 317 Господарського кодексу України будівництво об'єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб'єктами господарювання для інших суб'єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду.

Укладений сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Відносини, що виникають з договору підряду регулюються відповідними положеннями Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Статтею 846 Цивільного кодексу України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

04.12.2018 сторонами було підписано акт приймання-передачі обладнання в ремонт, згідно якого замовник передав, а підрядник прийняв в ремонт обумовлене обладнання.

Отже, відповідно до умов специфікації № 5 від 04.12.2017 роботи мали бути виконані в строк до 18.01.2018 включно (копія міститься в матеріалах справи).

Відповідно до актів здачі-приймання робіт № 3 від 29.01.2018, № 4 від 29.01.2018 підрядник здав, а замовник прийняв обумовлені договором роботи, загальна вартість 344000,00 грн. Копії актів, підписаних сторонами, містяться в матеріалах справи.

Отже, судом встановлено, що виконавцем порушено строк виконання робіт на 10 днів.

Відповідно до п. 6.5.1. договору у випадку невиконання зобовязань в строк, передбачений п. 2.1.2. даного договору, в межах 10 календарних днів, підрядник сплачує замовнику неустойку у вигляді штрафу в розмірі 10% від вартості несвоєчасно виконаних робіт по відповідному додатку.

Позивач звертався до відповідача з листом від 05.03.2018, в якому просив сплатити штраф відповідно до умов договору, проте вказаний лист залишено відповідачем без відповіді та задоволення.

У звязку з наведеним позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 344000,00 грн штрафу за порушення строків виконання робіт.

За змістом положень ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Суд, перевірив розрахунок штрафу, наданий позивачем, та встановив, що він є арифметично вірним та складним відповідно до умов договору.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначав, що, по-перше, в актах здачі-приймання робіт № 3 від 29.01.2018, № 4 від 29.01.2018 міститься графа, в якій зазначено, що замовник претензій по обєму, якості та строкам виконання робіт не має, а відтак, на думку відповідача, оскільки позивач при прийнятті робіт не заявив про порушення строків виконання робіт, він на підставі ст. 853 Цивільного кодексу України втратив право посилатись на відступ від умов договору. По-друге, відповідач зазначив, що листом № 7 від 16.01.2018 звертався до позивача з проханням про продовження строків виконання ремонту до 30.01.2018 у звязку з затримкою комплектуючих. Відповідачем надано суду копію вказаного листа, на якому міститься напис «Погоджено, ОСОБА_2, 17.01.2018». Отже, відповідач стверджує, що сторони погодили продовження строку виконання робіт, відтак, відповідачем не допущено прощення останнього, а підстави для стягнення штрафу відсутні.

Суд не погоджується з такими твердженнями відповідача, виходячи з наступного.

Згідно ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Положення вказаної статті застосовуються лише щодо недоліків щодо якості виконаних робіт, а не порушення строків їх виконання, позаяк строки виконання робіт визначені в договорі, та встановлення факту порушення таких строків не потребує додаткового зазначення в акті приймання виконаних робіт або іншому документі.

Щодо того, що сторони погодили продовження строку виконання робіт, про що свідчить напис на листі № 7 від 16.01.2018, суд зазначає наступне.

За змістом ст.ст. 638, 639 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Отже, оскільки договір укладений сторонами в письмовій формі, зміна його умов також має відбуватись в письмовій формі. Водночас, напис на вказаному листі, виконаний ОСОБА_2 не може розцінюватись, як погодження позивача на зміну умов договору, оскільки посадове становище та повноваження вказаної особи не встановлені, та суду не надано доказів, які б підтверджували право вказаної особи на внесення змін у договір. Посилання відповідача на те, що акт приймання-передачі обладнання в ремонт також підписаний ОСОБА_2 не приймається судом, оскільки вказаний акт не є невідємною частиною договору, позаяк сторонами в договорі погоджено лише зразок специфікації, як невідємної частини договору. Водночас, факт надання ОСОБА_2 повноважень на підписання акту приймання-передачі обладнання в ремонт не може свідчити про наявність повноважень у вказаної особи на внесення змін в договір.

Враховуючи наведене, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 344000,00 грн штрафу обґрунтованою, документально підтвердженою, відповідачем не спростованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відтак, сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України сторонами доказів.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремпроммаш" (08136, АДРЕСА_1, ) на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 76, ) 344000,00 грн штрафу, а також 5160,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 12.10.2018.

Суддя А.Ф. Черногуз