ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

09.10.2018

Справа № 910/13265/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали заяви

за позовом Заступника прокурора міста Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9) в інтересах держави в особі Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації (03115, м. Київ, пр-т. Перемоги, 97; ідентифікаційний код 37395418) та Управління освіти Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації (03148, м. Київ, вул. Якуба Коласа, 6-А; ідентифікаційний код 37498536)

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ідентифікаційний код 42098368)

про виселення

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернувся заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації та Управління освіти Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виселення.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує про те, що розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації № 864 від 29.12.2012 "Про закріплення майна, що передане до сфери управління Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації" – ДНЗ № 497 за адресою: м. Київ, проспект Академіка Корольова, 5-А. закріплено на праві оперативного управління за Управлінням освіти Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації

Приміщення дошкільного навчального закладу № 497 належить до комунальної власності територіальної громади Святошинського району м. Києва і знаходиться на балансі Управління освіти Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації.

Відповідно до договору про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду від 16.01.2013 № 31 та акту приймання-передачі від 16.01.2013, Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва є орендарем нежитлових приміщень дошкільного навчального закладу № 497 за адресою: м. Київ, проспект Академіка Корольова, 5-А, загальною площею 207, 9 кв.м. на 1 поверсі будівлі для розміщення служб Управління.

Однак, відповідач, який є правонаступником Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, в порушення норм чинного законодавства та умов договору, незважаючи на те, що термін дії договору закінчено і продовжено не буде, продовжує займати зазначене вище приміщення закладу дошкільної освіти № 497, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762, 00 грн.) та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (616 700, 00 грн.) За подання позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762, 00 грн.).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018"прожитковий мінімум працездатних осіб з січня 2018 року у розмірі 1 762 грн.

Виходячи зі змісту позовних вимог прокурором у якості доказів сплати судового збору надано до суду копію платіжного № 1284 від 28.08.2018 про сплату суми в розмірі 1 762, 00 грн.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відтак, суд вказує, що документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення поштового зв'язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення, а відтак, надана прокурором копія платіжного доручення № 1284 від 28.08.2018 не може бути прийнята судом, в якості належного доказу в підтвердження сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом у встановлених порядку і розмірі.

Частиною першою та другою статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зважаючи на те, що позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 174 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, то суд приходить до висновку, що наведені обставини є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації та Управління освіти Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації про виселення – залишити без руху.

2. Встановити заступнику прокурора міста Києва п’ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду доказів сплати (оригінал платіжного доручення) судового збору в розмірі 1 762, 00 грн.

3. У разі усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою

Ухвала набрала законної сили 09.10.2018 та оскарженню не підлягає.

Суддя                                          Д.О. Баранов