РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.10.2018Справа № 910/2823/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БСВ-Трансагро" (Київська область, м. Біла Церква)

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Аланта" (м. Київ)

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Васильківхлібопродукт» (Київська обл., м. Васильків)

Про стягнення 1.146.126,98 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Полюхович А.І.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: Симоненко Т.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БСВ-Трансагро" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Аланта" про стягнення 1.059.829,63 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неоплатою відповідачем товару, який було поставлено позивачем на виконання умов Договору купівлі-продажу № 06/09-1 від 06.09.17., що зумовило нарахування позивачем пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат та звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "БСВ-Трансагро" з даним позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.18. постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі № 910/2823/18 та призначено підготовче засідання у справі на 24.04.18.

Позивач в судове засідання 24.04.18. з'явився.

Відповідач в судове засідання 24.04.18. явку свого повноважного представника не забезпечив, письмового відзиву на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відповідачу ухвали суду від 26.03.18. про відкриття провадження у справі № 910/2823/18.

При цьому судом враховано, що 19.04.18. представник відповідача з матеріалами даної справи ознайомився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.18. відкладено підготовче засідання на 15.05.18.

08.05.18. відповідачем через відділ діловодства суду було подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує вказуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Аланта" товар за Договором купівлі-продажу № 06/09-1 від 06.09.17. не отримувало. До письмового відзиву відповідачем додано заяву, в якій відповідач просить суд продовжити йому процесуальний строк на подання відзиву.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. 4 ст. 116 ГПК України).

В судовому засіданні 15.05.18. суд встановив, що такий строк відповідачем не пропущено, оскільки встановлений судом останній день строку припадав на 06.05.18. (неділя), а відзив направлено відповідачем засобами поштового зв'язку 07.05.18. (понеділок) (про що свідчить календарний штемпель на конверті, яким відзив направлено до суду), тобто без пропущення встановленого строку.

В судовому засіданні 15.05.18. позивачем підтримано подану ним 10.05.18. заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю "БСВ-Трансагро" просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1.146.126,98 грн., з яких: 739.680,00 грн. основного боргу, 269243,52 грн. пені, 16603,20 грн. штрафу, 14.530,15 грн. 3% річних, 106.070,11 грн. інфляційних втрат.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання.

Вказану заяву про збільшення розміру позовних вимог прийнято господарським судом, отже має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір.

15.05.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання до 31.05.18.

29.05.18. відповідачем подано відзив на заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог.

31.05.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання до 07.06.18.

Позивачем в судовому засіданні 07.06.18. підтримано подану ним 31.05.18. заяву про залучення до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Васильківхлібопродукт".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.18. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, залучено до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Васильківхлібопродукт", в порядку ст. 81 ГПК України витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю "Васильківхлібопродукт" докази, відкладено підготовче засідання на 03.07.18.

26.06.18. третьою особою подано письмові пояснення по суті спору.

03.07.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 24.07.18.

24.07.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про поновлення позивачу строку на подачу відповіді на відзив, поновлення третій особі строку на подання пояснень, долучено вказані документи до матеріалів справи та без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу оголошення перерви до 14.08.18.

Судове засідання, призначене на 14.08.18., не відбулось, з огляду на що ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.18. призначено судове засідання по розгляду справи № 910/2823/18 по суті на 30.08.18.

30.08.18., 25.09.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвали про оголошення перерви до 25.09.18., 02.10.18.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті судом було заслухано вступне слово, з'ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України, після чого суд перейшов до судових дебатів (ст.ст. 217, 218 ГПК України).

Представник позивача в судовому засіданні 02.10.18. підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 02.10.18. явку свого повноважного представника не забезпечив.

Третя особа в судовому засіданні 02.10.18. надала усні пояснення по суті спору.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 02.10.18. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.09.17. між позивачем (Продавець) та відповідачем (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу № 06/09-1 (далі - Договір), за умовами якого Продавець передає, а Покупець приймає пшеницю 2-го класу згідно ДСТУ 3768:2010 (далі - Товар). Загальна вартість Товару по Договору складає суму 2.400.000,00 грн. з ПДВ+/- 10% (п. 2.4 Договору).

Строк дії Договору сторонами погоджено пунктом 4.1 з моменту підписання і діє до повного виконання зобов'язань сторонами.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що на виконання умов Договору ним було поставлено відповідачу Товар на загальну суму 739.680,00 грн., що, за твердженням позивача, підтверджується долученими ним до матеріалів справи товарно-транспортними накладними.

Позивач вказує, що для здійснення відповідачем оплати позивач направив на його електронну адресу рахунок № 68 від 06.09.17. на загальну суму 2.400.000,00 грн. та 12.09.17. направлено видаткові накладні на суму 244.896,00 грн. та 494.784,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами договір є договором купівлі-продажу, який підпадає під правове регулювання норм статей 655-697 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного Кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3.2 Договору датою отримання Товару Покупцем є дата підписання сторонами видаткової та передачі документів на Товар, вказаних в п. 2.6, п. 5.2 Договору.

Пунктом 2.6 Договору сторонами погоджено, що Покупець оплачує вартість партії Товару на умовах Договору шляхом авансового перерахування або в момент відвантаження партії Товару на розрахунковий рахунок Продавця протягом одного банківського дня. Остаточний розрахунок Покупець здійснює протягом одного банківського дня з моменту отримання від Продавця оригіналів рахунку-фактури, видаткової та податкової накладних.

Товар вважається відвантаженим Продавцем та прийняти Покупцем за кількістю - на підставі даних, що вказані у видатковій накладній і підписані Покупцем та Продавцем (п. 5.2 Договору).

Згідно з п. 3.3 Договору під час передачі Товару Продавець зобов'язаний передати Покупцю оригінали рахунку-фактури, видаткову та податкові накладні на Товар, а Покупець зобов'язаний прийняти Товар та підписати всі необхідні документи, що підтверджують передачу Товару.

Оцінюючи представлені позивачем в обґрунтування викладених в позовній заяві обставин щодо поставки Товару відповідачу докази, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Умовами Договору встановлено обов'язок Продавця доставити Товар на умовах поставки СРТ Київська обл., м. Васильків, вул. Володимирська, 22 згідно з правилами Інкотермс 2010 та вручити Товар Покупцеві на підставі видаткової накладної.

У п. 1 Оглядового листа № 01-06/767/2013 від 29.04.13. Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зазначено, що факт отримання товару відповідачем і видаткові накладні, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, є самостійними підставами для виникнення обов'язку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий товар.

Однак, позивачем до матеріалів справи не подано Доказів поставки Товару відповідачу за Договором, оскільки не подано жодної видаткової накладної, підписаної відповідачем (скріпленої його печаткою), яка б підтверджувала факт такої поставки. Доказів направлення таких видаткових накладних для підпису Покупцю Продавцем так само не подано.

Надані позивачем до матеріалів справи товарно-транспортні накладні від 06.09.17. та 07.09.17. не приймаються судом в якості доказів поставки Товару відповідачу позивачем за Договором на суму 739.680,00 грн., оскільки містять печатку та штамп третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Васильківхлібопродукт», печатки відповідача та підпису його уповноваженої особи такі товарно-транспорті накладні не містять.

При цьому, надаючи письмові пояснення по справі третя особа заперечила наявність у неї повноважень отримувати товар від імені відповідача та заперечила, що такий отриманий третьою особою на підставі товарно-транспортних накладних товар від позивача було передано Товариством з обмеженою відповідальністю «Васильківхлібопродукт» відповідачу. Однак, третя особа не заперечувала факт отримання 06.09.17. та 07.09.17. товару від позивача за товарно-транспортними накладними, що долучені до матеріалів справи.

Однак, в письмових поясненнях, поданих 23.07.18. Товариство з обмеженою відповідальністю «Васильківхлібопродукт» вже заперечило отримання товару від позивача.

Позивачем так само не доведено наявності у третьої особи повноважень отримувати товар у позивача від імені відповідача.

Однакові адреси як поставки, яка визначена Договором, та Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як адреса місцезнаходження третьої особи не нівелює факту відсутності видаткових накладних, підписаних відповідачем.

Умовами Договору не передбачено документообігу між сторонами за допомогою електронної пошти, адрес електронної пошти Покупця та Продавця в Договорі не вказано, відповідачем заперечується переписка з позивачем шляхом електронного документообігу.

З огляду на вказане судом не приймається надана позивачем електронна переписка в якості доказів направлення на адресу Покупця товарно-транспортних накладних, рахунків на оплату, претензії № 7 від 16.11.17.

Також не приймається судом долучений Товариством з обмеженою відповідальністю "БСВ-Трансагро" фіскальний чек від 19.12.17. та фіскальний чек від 22.01.18., оскільки з них не вбачається, яку кореспонденцію було направлено, а адресатом у відповідності до нього є ТОВ «Атланта».

Отже, позивачем до матеріалів справи не подано доказів передачі відповідачу документів на Товар, вказаних в п. 2.6, п. 5.2, п. 3.3 Договору.

З огляду на все викладене вище в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 11.10.18.

Суддя Т.М. Ващенко