Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/505/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Голюк Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача-1: не прибув;

від відповідача-2: не прибув;

прокурор Слівінський О.О., службове посвідчення №048138 від 04.10.2017.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Коростенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Народицької районної державної адміністрації Житомирської області

до 1) Народицької селищної ради Житомирської області

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Норинцівське"

про визнання незаконним та скасування рішення від 11.04.2018 №771, визнання недійсним попереднього договору оренди землі №17 від 01.05.2018р., зобов'язання повернути земельну ділянку загальною площею 31,700 га

Керівник Коростенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Народицької районної державної адміністрації Житомирської області звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Народицької селищної ради Житомирської області від 11.04.2018 №771 "Про надання ТОВ "Норинцівське" в оренду земельної ділянки та укладення попереднього договору оренди землі площею 31,700 га із земель реформованого КСП ім. Горького на території Народицької селищної ради; визнання недійсним попереднього договору оренди землі №17 від 01.05.2018, укладеного між Народицькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Норинцівське", зареєстрований Народицькою селищною радою в реєстрі земель за №17 від 01.05.2017.

Також керівник Коростенської місцевої прокуратури просив зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Норинцівське" передати земельну ділянку загальною площею 31,700 га, яка знаходиться на території Народицької селищної ради за межами населених пунктів розпоряднику Народицькій районній державній адміністрації у стані не гіршому порівняно з тим, у якому одержано у користування.

Прокурор обґрунтовує позовні вимоги тим, що оспорюване рішення відповідачем-1 прийнято з перевищенням повноважень та за відсутності технічної документації на земельну ділянку для передачі в користування, що є підставою для визнання такого рішення незаконним та скасування.

Оскільки оспорюване рішення відповідачем-1 прийнято з перевищенням повноважень, прокурор просить визнати також недійсним попередній договір оренди землі №17 від 01.05.2018, укладений між відповідачами у справі, оскільки укладення вказаного договору здійснювалось всупереч діючому законодавству України.

Враховуючи відсутність правових підстав у ТОВ "Норинцівське" для використання земельної ділянки з вищевикладених обставин, прокурор просить зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Норинцівське" передати земельну ділянку загальною площею 31,70 га, яка знаходиться на території Народицької селищної ради за межами населених пунктів, розпоряднику - Народицькій районній державній адміністрації у стані не гіршому порівняно з тим, у якому одержано у користування.

05.10.2018 до суду від представника ТОВ "Норинцівське" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з погіршенням стану здоров'я.

Також 05.10.2018 до суду від Народицької селищної ради надійшов лист про відкладення розгляду справи.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові та відповіді на відзив.

Позивач в судове засідання уповноваженого представника в судове засідання не направив, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення адресату.

Також в матеріалах справи міститься лист Народицької районної державної адміністрації за вих. №01-35/1483 від 07.09.2018. згідно якого позивач підтримує позовні вимоги та просить задовольнити.

Відповідач-1 не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судові засідання не направляв.

Як зазначалося раніше, 05.10.2018 до суду від Народицької селищної ради надійшов лист про відкладення розгляду справи.

В задоволенні даного клопотання суд відмовляє, оскільки останнє є необґрунтованим.

Водночас, слід зауважити, що в матеріалах справи міститься відзив Народицької селищної ради, відповідно до якого останній вважає, що прокурором не дотримано норм ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та не доведено порушень прав держави з боку Народицької селищної ради чи Народицької районної державної адміністрації Житомирської області. На думку відповідача-1 прокурором також не зазначено, в чому полягає шкода, завдана спірним рішенням та укладеним договором оренди. Крім цього. відповідач-1 вважає, що прокурором не надано належних доказів про належність переданої земельної ділянки до земель державної форми власності.

Відповідач зазначив, що Закон України "Про оренду землі" та Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні", Земельний кодекс України та інші нормативно правові акти встановлюють право розпорядження земельними ділянками органами місцевого самоврядування. Тому, дії щодо надання в користування відповідачу-2 земельної ділянки, відповідач-1 вважає законними.

Відповідач-2 також не направив уповноваженого представника в судове засідання, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. на підтвердження чого в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення адресату повідомлення.

Оскільки явка представників відповідачів в судове засідання не визнана обов'язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідачів, а не його обов'язком, суд вважає, що неявка представників відповідачів та неподання відзиву відповідачем-2 не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2018 Народицькою селищною радою (відповідач-1) прийнято рішення "Про надання ТОВ "Норинцівське" в оренду земельної ділянки та укладання попереднього договору оренди землі площею 31,7000 га. із земель реформованого КСП ім. Горького на території Народицької селищної ради (а.с. 18), відповідно до якого вирішено:

- на період виготовлення проекту із землеустрою та до укладення довгострокового договору оренди земельної ділянки укласти попередній договір оренди земельної ділянки з ТОВ "Норинцівське" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 31,7000 га (землі спільної часткової власності) із земель реформованого КСП ім. Горького на території Народицької селищної ради;

- встановити орендну плату у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 30751,40 грн. за період з 01.05.2018 по 31.03.2019 - 11 місяців, згідно з нормативною грошовою оцінкою одного гектара ріллі у Житомирській області, вартість якого складає 21165,27 грн.

- Народицькій селищній раді в особі селищного голови ОСОБА_1. підписати попередній договір оренди земельної ділянки площею 31,7000 га.

На підставі вищевказаного рішення 01.05.2018 між Народицькою селищною радою (орендодавець/відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Норинцівське" (орендар/відповідач-2) укладено попередній договір оренди землі № 17 (а.с. 19-21), відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (землі спільної часткової власності) на підставі рішення сесії Народицької селищної ради від 11.04.2018 № 771 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що виділена в натурі, яка знаходиться на території Народицької селищної ради, із земель реформованого КСП ім.Горького (Народицька селищна рада), Народицького району, за межами населеного пункту с. Норинці, та далі за текстом даного договору іменується земельна ділянка або об'єкт оренди (п. 1 договору).

Згідно п. 2 договору, в оренду передається земельна ділянка сільськогосподарського призначення (землі спільної часткової власності ) загальною площею 31,70 га, у тому числі: рілля - 31,70 га.

Пунктом 3 договору визначено, що на земельній ділянці об'єкти нерухомого майна відсутні.

У пункті 5 договору сторони передбачили, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 670939,10 грн.

За приписами. п. 8 договору, договір укладено з 01.05.2018 по 01.04.2019. Цей попередній договір укладається згідно ст. 635 ЦК України та діє до оформлення технічної документації або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та укладення та реєстрації основного договору оренди, але не більше 12 місяців. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктами 9 - 14 договору сторони передбачили порядок та строки внесення орендної плати.

Згідно п.п. 15-16 договору земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цільове призначення земельної ділянки: землі сільськогосподарського призначення (землі спільної часткової власності).

За умовами. п. 18 договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту із землеустрою, з встановленням меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Передача земельної ділянки орендарю здійснюється на підставі акту прийому-передачі, який складається і підписується у трьох примірниках, по одному для кожної із сторін та реєструючому органу. Акт прийому-передачі є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно п. 20 договору сторони визначили, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у триденний термін після державної реєстрації договору за актом приймання-передачі в стані, що дозволяє використовувати її за цільовим призначенням. Акт приймання-передачі може бути складений сторонами в день укладання даного Договору.

01.05.2018 між сторонами договору (відповідачами) підписано акт прийому - передачі земельної ділянки (а.с. 22).

Оцінивши в сукупності матеріали справи, надавши правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно до п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до компетенції селищних рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з частиною 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування України", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Стаття 3 Земельного кодексу України наголошує, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно п.п. а, б, в ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 84 ЗК України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтею 83 Земельного кодексу України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного Кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно абзаців 3 та 4 частини 1 ст. 123 Земельного кодексу України, надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Частиною 2 ст. 123 ЗК України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Приписами статті 124 Земельного Кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (ч.3 ст. 124 ЗК України).

Закон України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.

Статтею 13 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" встановлено, що нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Водночас ч. 2 ст. 5 вищевказаного закону визначено, що сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Судом встановлено, що земельна ділянка, яка передана в оренду ТОВ "Норинцівське" площею 31,70 га є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення із земель реформованого КСП ім. Горького на території Народицької селищної ради .

Відповідно до листа відділу у Народицькому районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області (а.с. 32), земельна ділянка, якою розпорядився відповідач-1 розташована за межами населеного пункту, відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, приватної власності (землі спільної часткової власності). На зазначену земельну є виготовленою лише технічна документація із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки з розрахунком грошової оцінки сільськогосподарських угідь.

З огляду на вищевикладене, належним розпорядником спірної земельної ділянки до моменту волевиявлення її власника є Народицька районна державна адміністрація, отже Народицька селищна рада прийняла рішення з перевищенням повноважень, наданих законодавством.

За вказаних обставин, вимога щодо визнання незаконним та скасування рішення Народицької селищної ради № 771 від 11.04.2018 "Про надання ТОВ "Норинцівське" в оренду земельної ділянки та укладення попереднього договору оренди землі площею 31,7000 га із земель реформованого КСП ім.Горького на території Народицької селищної ради" є обґрунтованою.

Щодо вимоги про визнання недійсним попереднього договору оренди землі №17 від 01.05.2018, укладеного між Народицькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Норинцівське" та повернення земельної ділянки загальною площею 31,7000 га, яка знаходиться на території Народицької селищної ради за межами населених пунктів розпоряднику Народицькій районній державній у стані не гіршому порівняно з тим, у якому одержано в користування, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор звернувся до суду в інтересах позивача з вимогою про визнання недійсним попереднього договору оренди землі № 17 від 01.05.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Дослідивши зміст оскаржуваного договору та беручи до уваги положення ст.ст. 13, 14. 15 Закону України "Про оренду землі" суд дійшов висновку, що між сторонами укладений договір містить ознаки договору оренди, не містить ознак попереднього договір, відтак укладений між сторонами попередній договір оренди землі № 17 від 01.05.2018 є договором оренди землі.

Підставою недійсності правочину згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", згідно з якими органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені, зокрема, Конституцією і законами України.

Оскільки договір оренди землі №17 від 01.05.2018 укладений з порушенням вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", Земельного кодексу України, а Народицька селищна рада, укладаючи спірний договір оренди землі, розпорядилася землями сільськогосподарського призначення, що знаходяться за межами населених пунктів, перевищивши свої повноваження, договір №17 від 01.05.2018 слід визнати недійсним.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно вимог ст. 34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 216 Цивільного кодексу України, правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку із визнанням незаконним та скасуванням рішення №771 від 11.04.2018 "Про надання ТОВ "Норинцівське" в оренду земельної ділянки та укладення попереднього договору оренди землі площею 31,7000 га із земель реформованого КСП ім. Горького на території Народицької селищної ради", визнанням недійсним попереднього договору оренди землі № 17 від 01.05.2018, правові підстави користування ТОВ "Норинцівське" земельною ділянкою сільськогосподарського призначення загальною площею 31,7000 га, яка знаходиться на території Народницької селищної ради, за межами населеного пункту с. Норинці, відсутні, а тому підлягає до задоволення вимога прокурора про зобов'язання повернення спірної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо заперечень відповідача-1 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 15 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою чи інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого кореспондується із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Згідно ст. 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

З наведених норм господарського процесуального законодавства, а також ЗУ «Про прокуратуру» випливає, що прокурор має обґрунтувати в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту та визначені законом підстави для звернення до суду прокурора.

Водночас згідно з правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною в абз. 4 п. 4 мотивувальної частини рішення №3-рп/99 від 08.04.1999р., інтереси держави є оціночною категорією, яка визначається і обґрунтовується прокурором у кожному конкретному випадку самостійно з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, необхідність їх захисту та зазначається орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. В п. 2 резолютивної частини цього рішення вказано: «під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти як орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади».

Предметом позову є вимога про визнання незаконним та скасування рішення Народицької селищної ради; визнання недійсним договору оренди та повернення земельної ділянки.

Прокурор, звертаючись до суду з даним позовом в інтересах держави в особі позивача зазначає, як підставу порушення відповідачами земельного законодавства, в частині перевищення наданих законодавством повноважень при прийнятті рішення та передачі у користування спірної земельної ділянки.

Звернення прокурора до суду спрямовано на захист належного регулювання земельних правовідносин, забезпечення їх вірного правового врегулювання, оскільки порушується порядок передачі землі у користування.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що прокурор належно обґрунтував підстави звернення з даним позовом до суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Народицької селищної ради Житомирської області від 11.04.2018 №771 "Про надання ТОВ "Норинцівське" в оренду земельної ділянки та укладення попереднього договору оренди землі площею 31,700 га із земель реформованого КСП ім. Горького на території Народицької селищної ради.

3. Визнати недійсним попередній договір оренди землі №17 від 01.05.2018, укладеного між Народицькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Норинцівське", зареєстрований Народицькою селищною радою в реєстрі земель за №17 від 01.05.2018.

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Норинцівське" (11420, Житомирська область, Народицький район, с. Норинці, пр. Горького, 4, ід. код 03743813) передати земельну ділянку загальною площею 31,700 га, яка знаходиться на території Народицької селищної ради за межами населених пунктів розпоряднику Народицькій районній державній адміністрації (11401, Житомирська область, смт. Народичі, вул. 1 Травня, 15, ід. код. 03743813) у стані не гіршому порівняно з тим, у якому одержано у користування.

4. Стягнути з Народицької селищної ради Житомирської області (11401, Житомирська область, смт. Народичі, вул. Свято-Миколаївська, 175, ідентифікаційний код 04346480) на користь прокуратури Житомирської області (10008, вул. Святослава Ріхтера, 11, м. Житомир, ід. код 02909950) - 2643,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Норинцівське» (11420, Житомирська область, Народицький район, с.Норинці, проспект Горького, 4,; код 03743813) на користь прокуратури Житомирської області (10008, вул. Святослава Ріхтера, 11, м. Житомир, ід. код 02909950) - 2643,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 16.10.18

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - позивачу (рек. з повід.)

3,4 - відповідачам (рек. з повід.)

5 - прокуратурі Житомирської області ;

6 - Коростенській місцевій прокуратурі (рек. з повід.)