УХВАЛА

м. Київ

16.10.2018Справа № 910/4685/18
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Намистюка Дениса Анатолійовича про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 18.09.2018р. у справі

За позовом Фізичної особи-підприємця Намистюка Дениса Анатолійовича, м. Київ

до Головного управління Національної поліції у м. Києві, м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державна казначейська служба України, м. Київ

про стягнення 125 308,30 грн. майнової та 208 800,00 грн. моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Намистюк Денис Анатолійович (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві (відповідач) про стягнення 125 308,30 грн. майнової та 208 800,00 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2018р. на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України позовну заяву Фізичної особи-підприємця Намистюка Дениса Анатолійовича залишено без розгляду.

19.09.2018р. до Господарського суду міста Києва надійшла заява Фізичної особи-підприємця Намистюка Дениса Анатолійовича про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 18.09.2018р. у даній справі, відповідно до якої заявник просить суд скасувати ухвалу суду від 18.09.2018р. та ухвалити рішення про продовження судового розгляду справи в іншому складі суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2018р. заяву Фізичної особи-підприємця Намистюка Дениса Анатолійовича про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 18.09.2018р. у справі № 910/4685/18 залишено без руху та встановлено заявникові строк та спосіб усунення її недоліків.

У встановлений судом строк (10.10.2018р.) заявник звернувся до суду з заявою, в якій вказав, що в день судового засідання 18.09.2018р. ним було подано до канцелярії суду клопотання про відкладення розгляду справи, проте таку заяву було зареєстровано лише о 12.09 год., тобто після винесення судом ухвали, що на думку заявника, є нововиявленмии обставинами. В якості доказів направлення на адреси відповідачів копії заяви, заявник вказав, що копію заяви отримано відповідачем-1 про що у матеріалах заяви міститься відповідний штамп останнього та надав фіскальний чек про направлення копії заяви відповідачу-2.

Розглянувши заяву позивача про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 18.09.2018р. у справі № 910/4685/18 та заяву про усунення її недоліків, суд дійшов висновку про повернення поданої позивачем заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно до частини 1 статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами встановлені у ч. 2 названої статті, ними є 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Суд у своїй ухвалі з посиланням на норми процесуального закону вказав заявникові на те, що йому необхідно, зокрема, зазначити у своїй заяві нововиявлені обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, і дата їх відкриття або встановлення та доказів, що підтверджують наявність нововиявлених обставин та надати докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Проте при виправленні недоліків поданої заяви вимог процесуального кодексу заявником не виконано.

Суд звертає увагу заявника на те, що за приписами п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України підставою перегляду відповідного судового акту є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, натомість заявник звертаючись до суду з відповідною заявою та в подальшому виправляючи описані судом недоліки не вказав нововиявлених обставин, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дату їх відкриття або встановлення та доказів, що підтверджують наявність нововиявлених обставин та не надав доказів, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Посилання заявника на те, що в день судового засідання 18.09.2018р. ним було подано до канцелярії суду клопотання про відкладення розгляду справи, проте таку заяву було зареєстровано лише о 12.09 год., тобто після винесення судом ухвали, що на думку заявника, є нововиявленмии обставинами, суд до уваги не бере, оскільки це не є в розумінні ст. 320 ГПК України істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відома заявнику на час розгляду справи.

Матеріали заяви не містять обставин, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дати їх відкриття або встановлення та доказів, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Наведене, за висновками суду є достатньою підставою для повернення заяви Фізичної особи-підприємця Намистюка Дениса Анатолійовича про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 18.09.2018р. у справі № 910/4685/18.

Крім того, додатковою обставиною для повернення заяви є невиконання заявником приписів ст. ст. 164, 172 ГПК України у частині надання належних доказів направлення такої заяви (з описом вкладення у цінний лист) на адресу відповідача-2, на що звертав увагу суд у своїй ухвалі, залишаючи заяву без руху.

Згідно з ч. 3 ст. 323 Господарського процесуального кодексу України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими чи виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 322 цього Кодексу, застосовуються правила статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

У зв'язку з викладеним заяву і додані до неї документи слід вважати неподаною та повернути заявникові.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків.

Суд звертає увагу заявника на те, що у випадку незгоди з постановленою судом ухвалою суду від 18.09.2018р., останній не позбавлений свого права оскаржити його до суду апеляційної інстанції у встановленому процесуальним законом порядку а також на те, що в силу приписів ч. 4 ст. 226 ГПК України після залишення позову без розгляду позивач має право подати відповідний позов до суду повторно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235, 320-323 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Намистюка Дениса Анатолійовича про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 18.09.2018р. у справі № 910/4685/18 повернути (в тому числі заяву від 05.10.2018р. з додатком) заявникові.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Морозов