ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 903/563/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О.О. Мамалуй - головуючий, Г.О. Вронська, Л.В. Стратієнко

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк"

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.05.2018р.

у складі колегії суддів: В.В. Коломис - головуючий, М.В. Миханюк, В.А. Саврій

та на ухвалу господарського суду Волинської області від 07.02.2018р.

суддя: В.А. Войціховський

за позовом публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк"

до державного підприємства "Луцький спиртогорілчаний комбінат"

про стягнення 5 716 122,72 грн.

за скаргою державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області

ВСТАНОВИВ:

1. Встановлені судами попередніх інстанцій обставини, що передували прийняттю оскаржуваних судових рішень

Публічне акціонерне товариство "Західінкомбанк" (далі - ПАТ "Західінкомбанк", позивач) звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з державного підприємства "Луцький спиртогорілчаний комбінат" (далі - ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат", відповідач) 5 716 122,72 грн. заборгованості за кредитним договором від 06.06.2005р. №0606/05-981.

Рішенням господарського суду Волинської області від 28.07.2014р. у справі №903/563/14 частково задоволено позовні вимоги ПАТ "Західінкомбанк", присуджено до стягнення з ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" на користь ПАТ "Західінкомбанк" 3 940 844,54 грн. основної заборгованості, 1 058 942,47 грн. - боргу по сплаті процентів за користування кредитом та 488,49 грн. - пені, нарахованої за прострочення сплати процентів за користування кредитом, всього 5 000 275,50 грн. Стягнуто з ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" в дохід Державного бюджету України 73 080 грн. судового збору.

На примусове виконання рішення господарського суду Волинської області від 28.07.2014р. у справі №903/563/14 господарським судом видано наказ від 07.08.2014р. №903/563/14-1, який, пред'явлено ПАТ "Західінкомбанк" до виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області.

Постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області (далі - ВДВС) від 25.09.2014р. відкрито виконавче провадження ВП№44841228 з виконання наказу господарського суду Волинської області від 07.08.2014р. №903/563/14.

Постановами ВДВС від 25.09.2014р. та від 04.11.2014р. накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, в межах суми боргу 5 000 275,50 грн.

Відповідно до акта опису та арешту майна від 20.11.2014р. ВДВС описано та накладено арешт на майно та оголошено заборону на розпорядження таким майном: ПР НЕФАЗ 8560-1202, (2007), оранжевий, реєстраційний номер НОМЕР_23; КАМАЗ 45143-013-15, (2007), оранжевий, реєстраційний номер НОМЕР_24; ГАЗ 3307 СПГ, (2008), білий, реєстраційний номер НОМЕР_1; ГАЗ 3307 СПГ, (2008), білий, реєстраційний номер НОМЕР_2; ЗИЛ-ММЗ 554, (1987), синій, реєстраційний номер НОМЕР_3; ЗИЛ-ММЗ 4502, (1991), синій, реєстраційний номер НОМЕР_4; ГАЗ-САЗ 3507, (1989), синій, НОМЕР_28; ГАЗ 3307, (1991), синій, реєстраційний номер НОМЕР_25; ЗИЛ 442160, (2003), білий, реєстраційний номер НОМЕР_5; ЗИЛ-ММЗ 4502, (1990), зелений, реєстраційний номер НОМЕР_29; ГАЗ 53, (1990), зелений, реєстраційний номер НОМЕР_6; ГАЗ 3307, (2008), білий, реєстраційний номер НОМЕР_7; ГАЗ 3307, (2008), білий, реєстраційний номер НОМЕР_8; ВАЗ 21213, (1998), білий, реєстраційний номер НОМЕР_9; TOYOTA CARINA, (1996), синій, реєстраційний номер НОМЕР_10; VOLKSWAGEN TRANSPORT, (1998), білий, реєстраційний номер НОМЕР_11: OPEL VECTRA, (2003), чорний, реєстраційний номер НОМЕР_26; TOYOTA CAMRI, (2002), чорний, реєстраційний номер НОМЕР_27; OPEL OMEGA, (2000), синій, реєстраційний номер НОМЕР_30; ГБК 819, (1986), зелений, реєстраційний номер НОМЕР_12; ЗИЛ 133 Г Я, (1989), синій, реєстраційний номер НОМЕР_13; АВД ЗИЛ 5301, (1999), білий, реєстраційний номер НОМЕР_14; РАФ 220301, (1989), синій, реєстраційний номер НОМЕР_15; KRONE, (1993), синій, реєстраційний номер НОМЕР_16; МАЗ 64221, (1995), бежевий, реєстраційний номер НОМЕР_17; ОДАЗ 794, (1982), сірий, реєстраційний номер НОМЕР_18; ВЦПП 7, (1971), зелений, реєстраційний номер НОМЕР_19; трактор колісний, марка машини ЮМЗ-6АКЛ, заводський номер НОМЕР_21, номер двигуна НОМЕР_22, 1992 року випуску, номерний знак НОМЕР_20; причіп, марка машини 2ПТС-4, заводський номер б/н, 1981 року випуску; номерний знак НОМЕР_31. Описане майно прийнято на відповідальне зберігання.

Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (далі - ДП "Укрспирт") звернулось до господарського суду Волинської області зі скаргою на дії ВДВС, пов'язані з прийняттям постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№44841228 від 25.09.2014р., від 04.11.2014р. та складанням акта опису та арешту майна від 20.11.2014р.

У скарзі заявник просить визнати незаконними та скасувати постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№44841228 від 25.09.2014р., від 04.11.2014р. та скасувати акт опису й арешту майна від 20.11.2014р.

Скарга мотивована тим, що арештоване майно перебуває на балансі ДП "Укрспирт" та останнє може набути право власності на арештовані транспортні засоби за наслідком реорганізації боржника - "Луцький спиртогорілчаний комбінат".

Скаржник посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 28.07.2010р. №672 "Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості", якою утворено Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, а ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" реорганізовано шляхом приєднання до ДП "Укрспирт".

ДП "Укрспирт" наголошує на тому, що ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" з 07.12.2010р. перебуває в стані припинення, ДП "Укрспирт" є правонаступником ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат", процедура реорганізації на даний час триває. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010р. №672 "Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості" транспортні засоби ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" актом від 01.07.2011р. №1 передані з балансу ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" на баланс ДП "Укрспирт".

Скаржник зазначає, що станом на даний час транспортні засоби, включені в акт опису й арешту майна від 20.11.2014р., зареєстровані за ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат", оскільки існують перешкоди у проведенні перереєстрації транспортних засобів, а саме арешт державної виконавчої служби.

Крім того, ДП "Укрспирт" вказує на те, що накладення арешту на все майно ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" є порушенням ст.ст. 1, 2 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", оскільки арешт накладено (звернено стягнення) на всі об'єкти рухомого та нерухомого майна та всі інші основні засоби виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності.

Водночас, ДП "Укрспирт" зазначає, що акт від 20.11.2014р. опису та арешту майна ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" складений з порушенням ст. ст. 1, 2 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", оскільки даним актом накладено арешт (звернено стягнення) на транспортні засоби, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами.

2. Короткий зміст ухвали місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Ухвалою господарського суду Волинської області від 07.02.2018р. у справі №903/563/14, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.05.2018р., поновлено ДП "Укрспирт" пропущений строк для звернення до господарського суду зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Задоволено скаргу ДП "Укрспирт" на дії ВДВС. Визнано дії ВДВС щодо прийняття постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.09.2014р., від 04.11.2014р. та складання акта опису та арешту майна від 20.11.2014р. неправомірними. Визнано недійсними постанови ВДВС ВП № 44841228 від 25.09.2014р., від 04.11.2014р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та акт опису та арешту майна від 20.11.2014р.

Судові рішення ґрунтуються на нормах Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", якими встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Згідно зі ст. 2 вищевказаного Закону для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов'язань боржника з перерахування фондам загальнообов'язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Суди вказують, що ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" є державним підприємством, частка держави у статному капіталі якого становить 100% та посилаються на постанову Кабінету Міністрів України від 28.07.2010р. №672 "Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості", якою ліквідовано Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (Концерн "Укрспирт"), до складу якого входили обласні державні об'єднання і підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, засновані на державній формі власності згідно з додатком №2, в тому числі і ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат". ДП "Укрспирт" є правонаступником Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (Концерн "Укрспирт").

Суди зазначають про те, що ДП "Укрспирт" утворюється на базі майна Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (Концерн "Укрспирт"), державних підприємств і об'єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, реорганізації державних підприємств і об'єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що належать до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства, згідно з додатками №1 і №2 шляхом приєднання до ДП "Укрспирт" та шляхом виділу майна, з використанням якого виготовляється підакцизна продукція, і передачі такого майна до ДП "Укрспирт".

Крім того, суди вказують, що ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" з 07.12.2010р. перебуває в стані припинення, процедура реорганізації триває, правонаступником вказаного підприємства є ДП "Укрспирт".

ДП "Укрспирт" є державним підприємством, частка держави у статутному капіталі якого становить 100%, що в свою чергу, свідчить про те, що на ДП "Укрспирт" поширюється дія встановленого ст. 1 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" мораторію на примусове відчуження майна, що унеможливлює накладення арешту на спірне майно органами Державної виконавчої служби.

Крім того, суди попередніх інстанцій посилаються на норми ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних постанов), відповідно до якої виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження" з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Суди наголошують на тому, що ВДВС при здійсненні необхідних виконавчих дій щодо стягнення боргу з ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" повинен був керуватися саме нормами Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Частиною 2 ст.4 вказаного Закону (в редакції на момент винесення спірних постанов) визначено, що у разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Крім того, суди посилаючись на норми ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 339 Господарського процесуального кодексу України визнали безпідставними доводи ПАТ "Західінкомбанк" про те, що ДП "Укрспирт" не є стороною виконавчого провадження №44841228, тому захист своїх інтересів може здійснити виключно у позовному провадженні.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

ПАТ "Західінкомбанк" не погоджуючись із вказаними судовими актами, звернулося з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 07.02.2018р., постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.05.2018р. у справі №903/563/14 та відмовити ДП "Укрспирт" у задоволенні скарги на дії ВДВС.

Касаційна скарга мотивована порушенням судами попередніх інстанцій норм ст. 19 Конституції України, ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 5, 339 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ДП "Укрспирт" не є стороною виконавчого провадження №44841228, тому захист своїх інтересів може здійснити виключно у позовному провадженні.

Також позивач вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм ст. 2 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", оскільки вказаною статтею введено мораторій не на все майно державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25%, а лише на об'єкти нерухомості та основні засоби виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими та лише цими підприємствами, та яким належить це майно.

Крім того, позивач наголошує на тому, що скасовуючи постанови ВДВС про арешт майна ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат", яке не є основними засобами виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат", суди позбавили ПАТ "Західінкомбанк", як стягувача, отримати від боржника заборгованість у розмірі 5 000 275,50 грн.

ПАТ "Західінкомбанк" вказує на те, що ч. 2 ст.4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" не поширюється на ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат", оскільки останній не є розпорядником бюджетних коштів - державних підприємств, які фінансуються з Державного бюджету України, тому виконання рішення про стягнення коштів з ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" повинно здійснюватись в порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

4. Позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу ДП "Укрспирт" просить відмовити ПАТ "Західінкомбанк" у задоволенні касаційної скарги, ухвалу господарського суду Волинської області від 07.02.2018р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.05.2018р. у справі №903/563/14 - залишити без змін.

ДП "Укрспирт" зазначає, що останнє є правонаступником ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" з моменту передачі основних засобів, відповідно до акта № 1 від 01.07.2011р., тому має право відповідно до ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" оскаржити дії ВДВС.

Також ДП "Укрспирт", посилаючись на Закон України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", вказує на те, що фактичне використання чи не використання цього майна у господарській діяльності підприємства відповідно до цього Закону не має визначального значення.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на момент відкриття виконавчого провадження) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.ст. 129, 129-1 Конституції України обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2010р. № 672 "Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості" ліквідовано Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн "Укрспирт") та утворено Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (далі - Державне підприємство "Укрспирт") на базі майна Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн "Укрспирт"), державних підприємств і об'єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, зазначених в абзаці третьому цього пункту, з віднесенням Підприємства до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства. Реорганізовано державні підприємства і об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що належать до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства, згідно з додатками 1 і 2 шляхом приєднання до ДП "Укрспирт" та шляхом виділу майна, з використанням якого виготовляється підакцизна продукція, і передачі такого майна до Державного підприємства "Укрспирт". Установлено, що ДП "Укрспирт" є правонаступником Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн "Укрспирт").

У додатку №1 до вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України затверджено перелік державних підприємств і об'єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що належать до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства і підлягають реорганізації шляхом приєднання до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, серед яких значиться ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат".

Наказом Міністерства аграрної політики України від 14.10.2010р. № 651 визначено реорганізувати державні підприємства спиртової промисловості, у тому числі, ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" шляхом приєднання до ДП "Укрспирт" та створити на базі майна реорганізованих державних підприємств відокремлені підрозділи (філії) без прав юридичної особи.

Відповідно до п. 2 цього наказу ДП "Укрспирт" визначено правонаступником майнових прав і обов'язків реорганізованих державних підприємств спиртової промисловості.

Пунктами 5.2, 5.4 вказаного наказу зобов'язано голову комісії з реорганізації державних підприємств спиртової промисловості забезпечити проведення інвентаризації майна, майнових прав та обов'язків, що знаходяться на балансі реорганізованих державних підприємств, здійснити їх передачу на баланс ДП "Укрспирт". Подати до міністерства на затвердження передавальні акти приймання-передачі майна, майнових прав та обов'язків.

Як встановлено судами попередніх інстанцій ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" з 07.12.2010р. перебуває в стані припинення, правонаступником якого є ДП "Укрспирт", процедура реорганізації на даний час триває.

Комісією з реорганізації ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010р. №672 та наказу Міністерства аграрної політики України від 14.10.2010р. № 651, підписано акт від 01.07.2011р. №1 приймання-передачі основних засобів, відповідно до якого комісія здійснила передачу з балансу ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" на баланс ДП "Укрспирт" станом на 01.07.2011р. основні засоби у кількості 1049 найменувань.

Судами встановлено, що відповідно до наказу ДП "Укрспирт" № 339 від 29.08.2011р. створено Луцьке місце провадження діяльності та зберігання спирту ДП "Укрспирт", за адресою: вул. Ковельська, 67, м. Луцьк та затверджено положення про Луцьке МПД.

Відповідно до п. 1.2 статуту ДП "Укрспирт" останнє є правонаступником Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн "Укрспирт"), обласних державних об'єднань, що входять до його складу, а також державних підприємств спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що належать до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України щодо їх активів і боргових зобов'язань, пов'язаних з : провадженням ліцензованої діяльності з виробництва, експорту та оптової торгівлі спиртом етиловим; організаційним та матеріально-технічним забезпеченням функціонування ринку спирту етилового та алкогольної продукції.

Пунктом 4.1 вказаного статуту передбачено, що підприємство є юридичною особою та має закріплене за ним майно. Права і обов'язки юридичної особи підприємство набуває з дня його державної реєстрації і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та законодавства.

Згідно з пунктом 7.5 Статуту ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" підприємство є ліквідованим з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про припинення його діяльності.

Частиною 7 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 104 Цивільного кодексу України (в редакції на момент звернення зі скаргою на дії ВДВС) юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Частиною 1 ст. 106 ЦК України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Згідно з ч.ч. 2 - 3 ст. 107 ЦК України після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов'язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 25 ГПК України (в редакції на момент розгляду судом першої інстанції позову у даній справі) передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Частиною 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Таким чином вищезазначеними нормами встановлений правовий механізм заміни сторони у справі та/або виконавчому провадженні у разі її реорганізації або інших випадках заміни у відносинах, щодо яких виник спір.

У матеріалах справи відсутні докази звернення ДП "Укрспирт" із заявою про заміну сторони (відповідача) судового процесу або про заміну сторони (боржника) виконавчого провадження її правонаступником, відсутній передавальний акт, передбачений нормами ст. 107 ЦК України та наказом Міністерства аграрної політики України від 14.10.2010р. № 651.

Суд першої інстанції зазначає, що транспортні засоби, передані за актом № 1 від 01.07.2011р. на баланс ДП "Укрспирт", зареєстровані за ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат", оскільки існують перешкоди у проведенні перереєстрації транспортних засобів, а саме арешт Державної виконавчої служби (акт опису та арешту майна від 20.11.2014р.).

Відповідно до п. 5.1 статуту ДП "Укрспирт" майно підприємства та доходи від використання цього майна є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання.

Частиною 1 ст. 136 Господарського кодексу України встановлено, що право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику.

Частиною 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на момент прийняття постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження) встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Така ж норма встановлена ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р.

Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб'єктний склад сторін у них відповідає вимогам ГПК України. Що ж до заперечень проти арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами ст. 339 ГПК України.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження", в редакції Закону від 02.06.2016р. (до 05.10.2016р. діяв Закон України "Про виконавче провадження" в редакції від 21.04.1999р. зі змінами).

Згідно з п. 7 Прикінцевих та перехідних положеннях Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно пп. е п. 3 Прикінцевих та перехідних положеннях Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. статтю 121-2 ГПК України викладена в такій редакції: скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів. Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку";

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 14 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 15 вказаного Закону сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином вищевказаними нормами визначено осіб, яких наділено правом звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, порушено їхні права, а саме: сторони та інші учасники та особи виконавчого провадження.

Суди попередніх інстанцій, посилаючись на те, що ДП "Укрспирт" є правонаступником ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" не врахували положень ст.ст. 104, 106, 107 Цивільного кодексу України та наказу Міністерства аграрної політики України від 14.10.2010р. № 651.

ДП "Укрспирт" не є ні стороною, ні учасником виконавчого провадження щодо виконання наказу господарського суду Волинської області від 07.08.2014р. №903/563/14-1.

Враховуючи викладене, аргументи касаційної скарги щодо порушення судами попередніх інстанцій норм ст. 5, 339 ГПК України знайшли свого підтвердження під час перегляду справи Верховним Судом, тому касаційна скарга підлягає задоволенню.

6. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд вважає, що ухвала господарського суду Волинської області від 07.02.2018р. та постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 07.05.2018р. у справі №903/563/14 підлягають скасуванню.

Оскільки ДП "Укрспирт" не є стороною та учасником виконавчого провадження та відповідно до ст. 339 ГПК України та ст.ст.14, 15, 74 Закону України "Про виконавче провадження" не наділене правом звернення зі скаргою на дії ВДВС, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні скарги ДП "Укрспирт" на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

7. Судові витрати

Відповідно до ст. 315 ГПК України у постанові суду касаційної інстанції повинен бути зазначений розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Зважаючи на те, що Верховний Суд задовольняє касаційну скаргу "Західінкомбанк", судові витрати, пов'язані з розглядом справи у судах апеляційної та касаційної інстанцій, покладаються на Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт".

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Волинської області від 07.02.2018р. та постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 07.05.2018р. у справі №903/563/14 скасувати.

Відмовити Державному підприємству спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" у задоволенні скарги на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (07400, вул. Гагаріна, 16, м. Бровари, Київська область, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" (43005, пр. Перемоги, 15, м. Луцьк, ) 3 524,00 грн. судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг.

Доручити господарському суду Волинської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Суддя Г.О. Вронська

Суддя Л. В. Стратієнко