ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
03 жовтня 2018 р. Справа № 903/403/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання (помічника судді) Євтушик О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, справу №903/403/18
за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ), м. Київ

до військової частини НОМЕР_1 , м. Володимир-Волинський

третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_1 , смт. Першотравневськ, Баранівський район, Житомирська область

про стягнення 15 530,29 грн.,

за участю представників:
від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

від третьої особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: н/з,

в с т а н о в и в:
11.06.2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулося з позовною заявою до господарського суду Волинської області, в якій просило стягнути з військової частини НОМЕР_2 15 530,29 грн. витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування.

На обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те що внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди потерпілому - власнику автомобіля ПАТ «Артемівський завод по обробці кольорових металів» виплачено відшкодування, а тому до позивача в силу положень ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст.ст. 1166, 1172, 1187, 1191 Цивільного кодексу України перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки ОСОБА_1 на момент ДТП був водієм військової частини НОМЕР_2 , тому є підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував на службі у військовій частині НОМЕР_2 , а отже у останньої виник обов`язок з відшкодування шкоди. Як на правові підстави позову позивач посилається також на ст. ст. 22, 1166, 1172, 1187, 1191 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 11.06.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 11.07.2018 року; залучено третьою особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 11.07.2018 року у зв`язку із відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача - військової частини НОМЕР_2 про судовий розгляд та у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача про витребування доказів строк проведення підготовчого провадження продовжено на 30 днів - до 11.09.2018р. включно; відкладено підготовче засідання на 22.08.2018р.; встановлено строк військовій частині НОМЕР_2 до 20.08.2018 року подати суду: інформацію щодо службових відносин з водієм ОСОБА_1 , підтвердження акту права власності/володіння на автомобіль "УАЗ" д. н. з. НОМЕР_3 на момент ДТП 30.03.2015р. та дорожній лист поїздки "УАЗ" д.н.з. НОМЕР_3 , під час якої сталося ДТП; встановлено відповідачу строк до 20.08.2018 року для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України;встановлено третій особі на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, строк до 20.08.2018 року для подання пояснень на позов із урахуванням вимог ст.ст. 165, 168 ГПК України; витребувано з Міністерства оборони України інформацію про те, чи існує на сьогоднішній день військова частина НОМЕР_2 , якщо військова частина НОМЕР_2 розформована, то хто є її правонаступником, витребувано докази правонаступництва; витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію про те, чи існує на сьогоднішній день військова частина НОМЕР_2 , якщо військова частина НОМЕР_2 розформована, то хто є її правонаступником, витребувано докази правонаступництва.

На виконання вимог ухвали суду від 11.07.2018р. ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслав відповідь № 3185 від 17.08.2018р., в якій повідомив, що військова частина НОМЕР_2 не підпорядкована ІНФОРМАЦІЯ_3 ; інформація щодо правонаступництва військової частини НОМЕР_2 у ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутня.

В судовому засіданні 22.08.2018р. представник позивача заявив клопотання про оголошення перерви в підготовчому засіданні на 14 днів, посилаючись на те, що Міністерство оборони України не виконало вимог ухвали суду від 11.07.2018р., а запитувана інформація є важливою.

У зв`язку із відсутністю відповіді Міністерства оборони України на запит суду станом на 22.08.2018р. суд задовольнив клопотання представника позивача про оголошення перерви в підготовчому судовому засіданні.

В судовому засіданні 22.08.2018р. було оголошено перерву на підставі ст. 183 Господарського процесуального кодексу України до 05.09.2018р.

Сторони були повідомлені про оголошення перерви на підставі ст.ст. 183, 234 Господарського процесуального кодексу України; також військовій частині НОМЕР_2 було встановлено строк подати суду інформацію щодо службових відносин з водієм ОСОБА_1, підтвердження акту права власності/володіння на автомобіль "УАЗ", д. н. з. НОМЕР_3 на момент ДТП 30.03.2015р. та дорожній лист поїздки "УАЗ", д.н.з. НОМЕР_3 , під час якої сталося ДТП; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України; встановлено третій особі на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, строк для подання пояснень на позов із урахуванням вимог ст.ст. 165, 168 ГПК України; встановлено позивачу строк подати суду докази щодо службових відносин військової частини НОМЕР_2 з водієм ОСОБА_1 , докази на підтвердження права власності/володіння на автомобіль "УАЗ", д. н. з. НОМЕР_3 на момент ДТП 30.03.2015р. та дорожній лист поїздки "УАЗ", д.н.з. НОМЕР_3 , під час якої сталося ДТП; докази на підтвердження розформування військової частини НОМЕР_2 ; докази на підтвердження правонаступництва військової частини НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 05.09.2018р. змінено найменування відповідача у справі - військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) на військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ); закрито підготовче провадження; призначено справу до судового розгляду по суті на 19.09.2018р.

17.09.2018 року на адресу суду від відповідача надійшла заява № 3327 від 10.09.2018 року, в якій відповідач просив надіслати на адресу військової частини НОМЕР_5 ухвалу про відкриття провадження у справі та у разі, якщо відповідачем пропущено строк подання відзиву на позов, вважати неподання відзиву відповідачем з поважних причин та встановити строк для подання відповідачем відзиву на позов.

19.09.2018 року на електронну пошту суду від військової частини НОМЕР_5 надійшла заява № 688А від 18.09.2018 року, в якій відповідач просив відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що особовий склад військової частини НОМЕР_5 залучений до виконання завдань у рамках проведення операції Об`єднаних сил на сході України, особи, які представляють інтереси військової частини в судах, перебувають у відрядженні.

19.09.2018 року на електронну пошту суду представником позивача надіслано додаткові пояснення щодо розрахунку страхового відшкодування. Також представник позивача просив судове засідання проводити за його відсутності.

Відповідачем було пропущено строк подання відзиву на позовну заяву, передбачений ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України. Однак, зважаючи на обставини, на які посилаються відповідач: перебування у відрядженні на сході України, надходження до військової частини НОМЕР_5 копії позовної заяви тільки 31.08.2018 року, слід вважати, що відповідачем пропущено строк подання відзиву на позовну заяву з поважних причин.

Окрім цього, станом на 19.09.2018 року були відсутні відомості про належне повідомлення відповідача - військової частини НОМЕР_5 та третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, про судовий розгляд 19.09.2018 року.

З метою належного повідомлення відповідача та третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, про судовий розгляд, надання можливості відповідачу подати відзив на позов, судове засідання було відкладено на 03.10.2018р.; відповідачу встановлено строк для подачі відзиву на позов; надіслано копію ухвали від 11.06.2018 року про відкриття провадження у справі, копію письмових пояснень позивача від 19.09.2018 року.

Позивач, відповідач, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, в судове засідання 03.10.2018р. не з`явились, про судовий розгляд були повідомлені належним чином шляхом надіслання копії ухвали суду від 19.09.2018р. рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У зв`язку із належним повідомленням сторін, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, про судовий розгляд справу розглянуто за їх відсутності за наявними матеріалами.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 15 530,29 грн. витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, підлягає до задоволення з огляду на таке.

30 березня 2015 року на перехресті вул. Ціолковського - Артема у м. Артемівську, Донецької області з вини водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем «УАЗ», д.н.з НОМЕР_3 , була скоєна дорожньо-транспортна пригода.

На дату скоєння цієї пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 застрахована не була.

Вина водія ОСОБА_1 підтверджується постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 квітня 2015р. про притягнення до адміністративної відповідальності.

Водій ОСОБА_1 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди був водієм військової частини НОМЕР_2 (в подальшому перейменована у військову частину НОМЕР_6 ), та керував автомобілем марки «УАЗ», д.н.з НОМЕР_3 , що підтверджується постановою Артемівського міськрайонного суду, Донецької області від 14.04.2015р.

В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_7 , за кермом якого знаходився водій ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/4429011, строк дії якого з 18.03.2015 року по 17.03.2016 року.

Власником автомобіля «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_7 є ПАТ «Артемівський завод по обробці кольорових металів», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

У зв`язку із залученням аварійного комісара МТСБУ відшкодувало потерпілому витрати на експерта, яким було здійснено огляд транспортного засобу та витрати на проведення експертизи на загальну послуг суму 780 грн.

Згідно з висновком № 13-04-15 від 17 квітня 2015 року, складеним експертом-автотоварознавцем Кириченко В.Г., який був визначений відповідно до ст. 29 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_7 , становить 17 700 грн. 35 коп.

03 квітня 2015 року потерпілий повідомив про страховий випадок та 19 травня 2015 року з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою.

08 квітня 2015 року МТСБУ направило листа водію ОСОБА_1 та відповідачу - військовій частині НОМЕР_2 з пропозицією врегулювати спір з потерпілим, на який військова частина НОМЕР_2 відповіла відмовою у врегулюванні з потерпілим вказаного випадку, а водій ОСОБА_1 залишив листа без відповіді.

Відповідно до наказу МТСБУ № 4233 від 14.08.2015 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 15 530,29 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 4233рв від 19.08.2015 року.

Завдана шкода особисто винуватцем ДТП відшкодована не була; матеріали справи не містять доказів протилежного.

Договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало.

31 серпня 2015 року МТСБУ направило листа №3/1-05/24373 до військової частини НОМЕР_2 з пропозицією добровільного відшкодування МТСБУ понесені ним витрати, проте лист був залишений без відповіді.

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Статтею 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, після виплати позивачем страхового відшкодування за шкоду, завдану ДТП, до позивача перейшло право зворотної вимоги відшкодування збитків, яке страхувальник позивача мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, порядок виплати відшкодування та дії сторін при настанні страхового випадку, регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

За змістом п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Пунктом 40.3. статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно з приписами п.34.3. ст.34 цього ж Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків.

Як передбачено ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

До стягнення позивач заявив вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_7 , в розмірі 14750,29 грн. та вартість витрат, пов`язаних з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 780 грн., а разом 15530,29 грн. (детальний розрахунок а.с.93-94).

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи та наведені приписи законодавства відповідальність за шкоду, заподіяну автомобілю марки «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_7 , має нести відповідач як юридична особа, з винних неправомірних дій водія якої сталася ДТП.

Відповідач як власник транспортного засобу має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП, а позивач як особа, яка виплатила страхове відшкодування особі, якій завдано збитків внаслідок ДТП, набув право вимоги, яке ця особа, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У зв`язку із задоволенням позову на відповідача на підставі ст.129 ГПК України покладаються судові витрати у справі.

Керуючись ст.ст. 979, 993, 1172, 1187 Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 27 Закону України «Про страхування», ст. 22, 34, 38, 40, 41, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:
1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_8 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, бульвар Русанівський,8, ідентифікаційний код 21647131) 15530 грн. 29 коп. страхового відшкодування; 1762 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено: 11.10.2018 року.

Суддя І. О. Якушева