ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.10.2018 Справа № 920/470/18

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Коваленко О.В., розглянувши матеріали справи №920/470/18

за позовом: Керівника Охтирської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Тростянецької районної державної адміністрації (42600, Сумська область, м. Тростянець, вул. Благовіщенська, 3, код 04057907)

до відповідачів: 1. Боромлянської сільської ради (42621, Сумська область, Тростянецький район, с. Боромля, вул. Сумська, 2, код 04391693)

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Семереньки» (42644, Сумська область, Тростянецький район, с. Печини, вул. Центральна, 2а, код 33486731)

про визнання незаконним та скасування рішення 14 сесії 8 скликання Боромлянської сільської ради від 22.11.2017; визнання недійсним договір оренди землі від 26.12.2017; повернення земельних ділянок,

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився,

від відповідачів: 1. ОСОБА_1, довіреність від 04.10.2018 №1542/02-28, 2. ОСОБА_2, адвокат, посвідчення №000191 від 11.08.2017, довіреність від 26.07.2018

прокурор: Вортоломей М.Ф., службове посвідчення №035621 від 07.09.2015,

при секретарі судового засідання Молодецькій В.О.

Суть спору: прокурор просить суд визнати незаконним та скасування рішення 14 сесії 8 скликання Боромлянської сільської ради від 22.11.2017 «Про укладання договорів оренди не успадкованих/не переоформлених земельних часток (паїв) із сільгосппідприємствами на території Боромлянської сільської ради»; визнати недійсним договір оренди землі, укладений 26.12.2017 між Боромлянською сільською радою та ТОВ «Агрофірма «Семереньки»; зобовязати ТОВ «Агрофірма «Семереньки» повернути Тростянецькій районній державній адміністрації земельні ділянки загальною площею 74,9169 га. Крім того, просить суд покласти судові витрати на відповідачів.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, письмових пояснень по суті заявлених вимог суду не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи. В заяві №02-20/2826 від 03.09.2018 просить суд здійснювати розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач 1 в письмовому відзиві №1130/02-28 від 25.07.2018 проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що згідно угоди про внесення змін №3 від 20.06.2018 до договору оренди землі б/н від 26.12.2017 внесено зміни до спірного договору та приведено у відповідність список земельних ділянок не успадкованих часток (паїв) ТОВ «АФ «Семереньки».

Прокурором подано відповідь №92-5357вих-18 від 10.09.2018 на відзив відповідача 1.

Відповідач 2 в письмовому відзиві від 06.08.2018 проти задоволення вимог прокурора заперечував, посилаючись на те, що твердження прокурора про відсутність в договорі оренди кадастрових номерів земельних ділянок спростовується ним же, оскільки в додатку №1 до договору оренди міститься перелік земельних ділянок із визначенням кадастрових номерів, площі та власника земельних ділянок. У клопотанні про долучення документів від 02.10.2018 зазначає про те, що спірні земельні ділянки не є не витребуваними паями, а є сформованими земельними ділянками приватної форми власності, з кадастровими номерами. Крім того, в судовому засіданні зазначив про те, що у прокурора взагалі відсутні правові підстави для звернення з даним позовом до суду, оскільки сам позивач уповноважений звертатися за захистом свого права, наявність виключних підстав для представництва інтересів позивача прокурором не доведено. Відповідачем 2 подане клопотання від 04.10.2018 про визнання обовязковою явки представника позивача в судове засідання для надання пояснень з приводу наявності у прокурора підстав для звернення з даним позовом до суду в інтересах держави в особі Тростянецької РДА.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників відповідачів 1 та 2, суд встановив:

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що Охтирською місцевою прокуратурою Сумської області у ході здійснення представницької діяльності були встановлені факти порушення інтересів держави в особі Тростянецької районного державної адміністрації за фактом передачі Боромлянською сільською радою (ОТГ) ділянок у користування поза межами своєї компетенції та з порушенням встановленого порядку їх надання. Так, Рішенням 14 сесії 8 скликання Боромлянської сільської ради від 22.11.2017 «Про укладання договорів оренди не успадкованих/не переоформлених земельних часток (паїв) із сільгосппідприємствами на території Боромлянської сільської ради» вирішено з метою збереження спадкового майна (земельних часток (паїв) померлих громадян, спадкоємці яких не оформили право власності на спадкове майно та громадян, які до цього часу не витребували належні їм земельні частки (паї) укласти з ТОВ Агрофірма «Семереньки» договори оренди на земельні ділянки загальною площею 137,1990 га, у тому числі рілля 137,1990 га (42 частки паїв), у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки за 1 рік згідно списку. В подальшому на підставі вищевказаного рішення сесії Боромлянським сільським головою 26.12.2017 укладено з ТОВ АФ «Семереньки» договір оренди землі (далі Договір). 26.12.2017 вказаний договір зареєстрований Боромлянською сільською радою Тростянецького району Сумської області за №137.

Прокурор вважає, що рішення Боромлянської сільської ради від 22.11.2017 «Про укладання договорів оренди не успадкованих/не переоформлених земельних часток (паїв) із сільгосппідприємствами на території Боромлянської сільської ради», а в подальшому договір укладено з порушенням вимог чинного законодавства, тому вони підлягають скасуванню та визнанню недійсними в судовому порядку

Крім того, оскільки органом, уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, - Тростянецькою районною державною адміністрацією, не вжито заходів щодо захисту інтересів держави, прокурор вбачає правові підстави для звернення з даним позовом в інтересах держави в особі Тростянецької районної державної адміністрації для захисту порушеного права.

Згідно ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами цивільного розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Зі змісту ч.3 ст. 53 ГПК України вбачається, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч.4 цієї ж статті).

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення пункту 3 частини першої ст.131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

У пункті 3 частини першої ст.131-1 Конституції України міститься відсилання до окремого закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким є Закон України «Про прокуратуру».

Підстави для здійснення прокурором представництва держави в суді визначені у ч. 3 та 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до абзацу 1 та 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому субєкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності субєкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:

1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих субєктів, у порядку, визначеному законом;

2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Таким чином іншою необхідною умовою для здійснення прокурором представництва інтересів держави, у відповідності до приписів ст.23 Закону України «Про прокуратуру», є виконання прокурором обовязку попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного субєкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Тобто, виходячи зі змісту даної норми, наявність належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів попереднього звернення прокурора до відповідного субєкта владних повноважень є обовязковою умовою, за якої можливий судовий розгляд позову прокурора, і виключно у разі її дотримання прокурор набуває відповідних процесуальних повноважень (процесуальної дієздатності).

Так, в матеріалах справи міститься лист першого заступника керівника Охтирської місцевої прокуратури від 22.06.2018 №92-4022 вих.18 до Тростянецької районної державної адміністрації, в якому повідомлялось, що Охтирською місцевою прокуратурою в інтересах держави в особі Тростянецької районної державної адміністрації предявлено позовну заяву до Боромлянської сільської ради, ТОВ «АФ «Семереньки» про визнання незаконним та скасування рішення, недійсним договору оренди землі.

Однак, матеріали справи не містять доказів направлення (вручення) вказаного листа Тростянецькій районній державній адміністрації. Тобто матеріали справи не містять доказів виконання прокурором приписів ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а саме попереднього, до звернення до суду, повідомлення про намір звернення до суду з позовом відповідного субєкта владних повноважень. Разом з цим вже 26.06.2018 Охтирська місцева прокуратура звернулась до господарського суду з даним позовом.

Абзацем 6 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам» від 23.03.2017 № 7 (із змінами) роз'яснено, що право прокурора на здійснення представництва в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави виникає у випадках нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування або іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором. Звертаючись до суду, прокурор повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва у порядку, передбаченому ч. 2 або 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Слід враховувати, що прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду із представництвом інтересів держави або громадянина, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. Зазначені обставини повинні перевірятися судом при зверненні прокурора з відповідною заявою або скаргою до суду (абз. 2 п. 3 вказаної постанови). Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи його законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов'язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об'єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора України або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Таким чином, прокурор має право здійснювати в господарському суді представництво законних інтересів держави в особі органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб'єкта владних повноважень, за виключенням державних компаній.

У випадках неправильного визначення прокурором позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд на підставі пункту 1 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017 року) повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Якщо господарський суд помилково порушив провадження у справі за позовом прокурора, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави, такий позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017 року).

Судом встановлено, що позовну заяву прокурором подано в інтересах держави в особі Тростянецької районної державної адміністрації, яка є належним органом, уповноваженим державою вирішення питань використання землі.

Статтею 24 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно зі ст.17 Земельного кодексу України, ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» державна адміністрація здійснює надання у користування земельних ділянок виключно відповідно та в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Суд приходить до висновку про те, що Тростянецька районна державна адміністрація, в особі якої в інтересах держави звернувся керівник Охтирської місцевої прокуратури Сумської області з даним позовом до суду, має підстави та можливість для самостійного захисту своїх прав щодо спірних земельних ділянок.

Саме лише посилання у позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, не достатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

У такому разі прокурор повинен надати відповідні докази відповідно до вимог ст.ст. 73, 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України (зокрема: докази внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Вищого господарського суду України від 02.11.2016 у справі № 923/1006/15, від 02.08.2017 у справі № 922/2885/16.

Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Відповідно статті 7 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово декларував позицію про те, що вже сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони (пункти 30-33 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Менчинська проти Росії», пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мартіні проти Франції»).

Таким чином, участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді господарського спору.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що у даній справі немає передбачених законом виключних випадків, коли прокурор може звернутися до суду за захистом інтересів держави, а твердження Керівника Охтирської місцевої прокуратури Сумської області, що Тростянецька районна державна адміністрація неналежним чином здійснює захист свої прав є безпідставним.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, оскільки прокурор, звертаючись до суду із позовом в особі Тростянецької районної державної адміністрації, не обґрунтував наявності підстав для здійснення такого представництва інтересів держави в суді.

Керуючись ст. 185, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Керівника Охтирської місцевої прокуратури № 90-1060-18 від 25.06.2018 залишити без розгляду.

2. Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому статтями 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 10.10.2018.

Суддя О.В. Коваленко