УХВАЛА

м. Київ

10.10.2018Справа № 910/20504/16

За скаргоюДержавного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація»
на діїВідділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві
у справі№910/20504/16
за позовомПриватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля»
доДержавного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
позивачаДержавного підприємства «Донвуглереструктуризація»
простягнення 6 453 200,71 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:
від позивача: не з'явився;
від відповідача: Брицька Н.В.;
від третьої особи: не з'явився;
від ВДВС: Бялий М.Г.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» про стягнення 6 453 200,71 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля» заборгованість у розмірі 4 996 812,13 грн., пеню у розмірі 1 023 527,34 грн., інфляційні у розмірі 320 330,29 грн., 3% річних у розмірі 112 530,95 грн. та судовий збір у розмірі 96 798,01 грн.

09.02.2017 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

02.10.2018 до канцелярії суду надійшла скарга Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2018 скаргу Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві призначено до розгляду на 10.10.2018.

09.10.2018 через канцелярію суду від Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №53703329.

Представник скаржника (відповідача) в судове засідання з'явилась, надала пояснення по суті скарги, підтримала її та просила задовольнити.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання з'явився, надав пояснення по суті скарги, просив відмовити в її задоволенні.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання не з'явились, хоча про місце і час розгляду скарги повідомлені належним чином.

З огляду на те, що відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд, дослідивши подану скаргу, дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на наступне.

Заявник у поданій скарзі просить визнати незаконними дії державного виконавця щодо внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису №3 про арешт рухомого майна Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» у виконавчому провадженні №53703329, а також просить зобов'язати скасувати такий запис.

В обґрунтування поданої скарги заявник стверджує, що державним виконавцем незаконно було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про арешт рухомого майна Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», оскільки таке майно підпадає під дію Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна».

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно із ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Із доданого до скарги витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №57003587 від 24.09.2018 вбачається, що запис 3 був здійснений на підставі постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 03.05.2017 про арешт майна боржника з урахуванням постанови від 29.01.2018 про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №53703329.

Таким чином, підставою для внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису за №16688827 від 29.01.2018 стали відповідні постанови, які є чинними на момент розгляду даної скарги.

Тобто, скасування оскаржуваного запису не призведе до відновлення порушених, на думку скаржника, прав, оскільки підстава для здійснення такого запису не припинить свого існування.

Разом з тим, ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2017 у справі №910/20504/16 визнано недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 03.05.2017 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №53703329 в частині накладення арешту на майно Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», що підпадає під дію Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна».

Мотивуючи вказане рішення суд зазначив, що сататтею 1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Відповідно до ст. 2 вказаного закону для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов'язань боржника з перерахування фондам загальнообов'язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 13 лютого 2002 року № 01-8/152 «Про Закон України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» зазначено, що до об'єктів нерухомого майна слід відносити майно, пов'язане із землею - будівлі, споруди, квартири, підприємства (їх структурні підрозділи) як цілісні майнові комплекси, а також інше майно, віднесене законодавством до нерухомого. До інших засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності підприємства, слід відносити лише ті майнові активи, які обліковуються як необоротні згідно з положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 2 «Баланс», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 березня 1999 №87 (з подальшими змінами і доповненнями).

При цьому за змістом статті 2 Закону мораторій не поширюється на відчуження рухомого та іншого майна підприємств, що не забезпечує ведення їх виробничої діяльності, про що зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 10.06.2003 р. № 11-рп/2003, справа № 1-11/2003 за конституційним поданням 47 народних депутатів України (конституційності) Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» (справа про мораторій на примусову реалізацію майна).

Як вбачається із витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №57003587 від 24.09.2018, об'єктом обтяження за записом №16688827 від 29.01.2018 є все рухоме майно, окрім автомобіля Skoda Octavia 2004 р.в., ДНЗ АА9462ЕВ, № кузова TMBBL41U14B011527.

Окрім того, в матеріалах справи не міститься, а скаржником не надано доказів того, що державним виконавцем накладено арешт на засоби виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація».

Таким чином, у суду відсутні підстави для висновку, що державним виконавцем накладено арешт на майно, що підпадає під дію Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна».

З урахуванням викладеного, вимоги скаржника про визнання незаконними дії державного виконавця щодо внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису №16688827 від 29.01.2018 про арешт рухомого майна Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» у виконавчому провадженні №53703329 та зобов'язання скасувати такий запис є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 3 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 234, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відмовити повністю.

2. Дана ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена.

Повна ухвала складена: 12.10.2018.

Суддя В.П. Босий