УХВАЛА

16 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/2122/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Пількова К. М., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Судноплавна компанія "Укрферрі"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.09.2018 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.08.2018 у справі

за позовом першого заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Судноплавна компанія "Укрферрі"

про стягнення 47 819 514,25 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.08.2018 у справі № 916/2122/16, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.09.2018, Товариству з обмеженою відповідальністю "Судноплавна компанія "Укрферрі" (далі - ТОВ "Укрферрі") відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання зустрічної позовної заяви і повернуто її заявникові.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, ТОВ "Укрферрі" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило їх скасувати, а справу передати для подальшого розгляду до Господарського суду Одеської області.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що заявлені у зустрічному позові вимоги безпосередньо пов'язані із вимогами позивача за первісним позовом у справі.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, зважаючи на таке.

За змістом пункту 2 абзацу 1 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частин 1, 2 і 6 статті 180 цього Кодексу відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин 1 та 2 цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Частиною 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 118 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 119 цього Кодексу суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За змістом частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Визначений Господарським судом Одеської області строк для подання відзиву на позов не міг перевищувати п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали від 27.04.2018 скаржникові.

Місцевим господарським судом установлено, що зазначену ухвалу вручено ТОВ "Укрферрі" 11.05.2018.

Таким чином, зустрічну позовну заяву відповідач мав подати до 28.05.2018.

Зустрічний позов ТОВ "Укрферрі" подало лише 01.08.2018, тобто з пропуском встановленого строку понад 2 місяці.

Хоча відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку для подаяння цієї заяви, проте судом першої інстанції встановлено, що заявником взагалі не зазначено жодних поважних причин пропуску цього строку, а також не надано відповідних доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску такого строку.

У зв'язку з наведеним зустрічну позовну заяву ТОВ "Укрферрі" у справі повернуто заявникові відповідно до ухвали Господарського суду Одеської області від 02.08.2018, залишеної без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.09.2018.

Наведені у касаційній скарзі доводи стосовно того, що вимоги, заявлені у зустрічній позовній заяві, безпосередньо пов'язані з вимогами позивача за первісним позовом у справі, не можуть свідчити про необхідність прийняття такої заяви, оскільки вона повинна відповідати усім передбаченим законом вимогам, зокрема і щодо строку її подання.

Оскільки зустрічну позовну заяву подано поза межами строку, встановленого судом для подання відзиву, а підстави пропуску такого строку визнано судом неповажними, суд правомірно повернув позов заявникові.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Касаційного господарського суду від 21.05.2018 у справі № 927/23/18, від 21.05.2018 у справі № 927/46/18 та від 16.07.2018 у справі № 911/3865/17.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, запроваджені для забезпечення належного здійснення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми буде застосовано. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22- 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, пункти 37- 38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

З огляду на зазначене правильне застосування Господарським судом Одеської області та Одеським апеляційним господарським судом положень частини 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України під час прийняття оскаржених рішень є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

За таких обставин, керуючись статтями 234, 235, пунктом 2 абзацу 1 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Судноплавна компанія "Укрферрі" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.09.2018 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.08.2018 у справі № 916/2122/16.

2. Матеріали касаційної скарги з додатками на 14 (чотирнадцяти) аркушах повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Судноплавна компанія "Укрферрі", у тому числі оригінал платіжного доручення від 26.09.2018 № 1207 на суму 1 762,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді К. М. Пільков

Ю. Я. Чумак