ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1749/18

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Бойко О.Ю., розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м. Київ, в особі Київської міської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м. Київ,

до відповідача Управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації, м. Тетіїв,

про стягнення 448 194,56 грн.

за участю представників:

від позивача: Невгад А.В., довіреність від 21.03.2018 № 3154;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Київської міської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м. Київ (далі по тексту - ПАТ "Укртелеком") звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 31.07.2018 № 14-08/13 до відповідача - Управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації, м. Тетіїв, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в розмірі 448 194,56 грн., та покласти на відповідача витрати на сплату судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем в період з 01.01.2016 по 31.12.2017 надано телекомунікаційні послуги на суму 448 194,56 грн., на які надаються пільги відповідно до законодавства. Відповідно до ст.19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Однак, всупереч положенням норм чинного законодавства відповідач не виконує обов'язки щодо відшкодування витрат, які понесені позивачем в результаті надання послуг, зокрема відповідачем не відшкодовано витрати, понесені внаслідок надання телекомунікаційних послуг в період з 01.01.2016 по 31.12.2017, внаслідок чого заборгованість за надані на пільгових умовах телекомунікаційні послуги становить 448 194,56 грн.

Ухвалою суду від 13.08.2018 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1749/18, ухвалено, що справа розглядатиметься в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі №911/1749/18 призначено на 11.09.2018.

07.09.2018 від Управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації до господарського суду Київської області надійшли заперечення на позовну заяву від 04.09.2018 №4/1573, в якій відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що в разі сплати заборгованості по витратах, понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за 2016 та 2017 рік, управління вчинить злочин - «нецільове використання бюджетних коштів, здійснення видатків бюджету без встановлення бюджетних призначень або з їх перевищенням», що інкримінується ч.2 2 ст. 210 КК України.

Крім того, відповідач зазначає, що ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» передбачено лише порядок визначення та застосування державних соціальних гарантій в реалізації державної соціально-економічної політики, а не порядок фінансування та зазначає, що органами місцевого самоврядування не були прийняті рішення щодо механізму відшкодування витрат понесених позивачем з надання пільг з послуг зв'язку за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Ухвалою суду від 11.09.2018 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 01.10.2018.

24.09.2018 від публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до господарського суду Київської області надійшла відповідь на заперечення від 24.09.2018 №14-08/211, в якій позивач зазначає, що відсутність у відповідача бюджетних коштів не є підставою для звільнення його від виконання своїх зобов'язань.

В судове засідання 01.10.2018 з'явився представник позивача, який в усних поясненнях позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх. Відповідач в судове засідання повторно 01.10.2018 не з'явився, хоча про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином. Так, копію ухвали суду від 11.09.2018 відповідач отримав 18.09.2018, що підтверджується залученим до матеріалів справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши позов публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до Управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації про стягнення 448 194,56 грн., всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

В силу вимог статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ч.3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

ПАТ «Укртелеком» є юридичною особою, що здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Статуту та внутрішніх актів товариства (п.1.8 Статуту ПАТ «Укртелеком»).

У своїй діяльності Філія керується законодавством України, статутом товариства, цим положенням, іншими внутрішніми актами товариства, рішеннями прийнятими загальними зборами акціонерів товариства та іншими органами товариства (пункт 1.7 Положення про Київську міську філію публічного акціонерного товариства «Укртелеком»). Згідно підпункту 3.2.1 пункту 3.2 Положення про Київську міську філію ПАТ «Укртелеком» предметом діяльності філії, зокрема є надання телекомунікаційних послуг, в тому числі послуг фіксованого телефонного зв'язку з використанням безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі, послуг рухомого (мобільного) зв'язку, послуг цифрового телебачення, інших послуг мультисервісних мереж та інших телекомунікаційних додаткових (супутніх) послуг.

Так, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №35551-ХІІІ, Законом України "Про жертви нацистських переслідувань" від 23.03.2000 №1584-ІІІ, Законом України "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ, Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" від 24.03.2008, №203/98-ВР, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ та Законом України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 №2402-ІІІ встановлені пільги з оплати послуг зв'язку для окремих категорій осіб.

Згідно з пп. б п. 4 ч. 1 ст.89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України, видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету (надалі Порядок №256), цей порядок визначає відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу; доставки громадянам повідомлень про призначення субсидії; допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам, тимчасової державної допомоги дітям та допомоги по догляду за інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до п. 3 Порядку №256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування соціальних пільг є Управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації, а отже, на підставі вищезазначених норм законодавства та положень Постанови та Порядку №256, відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян, здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Відповідно до вищенаведених законодавчих актів України надання телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян є обов'язком позивача. Надання пільг ґрунтується на принципі відшкодування витрат підприємствам, які надають послуги пільговим категоріям громадян. Чинне законодавство передбачає відшкодування витрат за надані послуги пільговим категоріям громадян за рахунок державних коштів. При цьому, зобов'язання сторін виникають безпосередньо із Законів України і не залежать від їх бажання. Реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обов'язок оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов'язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

При цьому чинне законодавство України не передбачає обов'язковості укладення договору про розрахунки з постачальниками послуг, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на пільги, оскільки зобов'язання сторін у таких відносинах виникають безпосередньо із законів України.(постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.07.2018 у справі 904/7478/16).

Оскільки телекомунікаційні послуги на пільгових умовах ПАТ "Укртелеком" надано не з власної ініціативи, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього, то у результаті уповноважений на те державою орган - відповідач у справі - у силу закону має відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних коштів понесені ним витрати.

(Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.06.2018 у справі №924/781/17)

Таким чином, обов'язок відповідача з компенсації вартості наданих позивачем телекомунікаційних послуг споживачам, які мають право на пільги, виникає безпосередньо із нормативно-правових актів, і його виконання не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 п. 8 Порядку №256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у п'ятиденний термін здійснюють розрахунки з постачальниками відповідних послуг (ч. 2 п.8 Порядку №256).

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач твердив, що в порушення вимог законодавства, відповідач не здійснив відшкодування позивачу наданих послуг зв'язку пільговим категоріям населення в період з 01.01.2016 по 31.12.2017, в результаті чого, утворилась заборгованість в розмірі 448 194,56 грн.

Відповідно до п.11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 №117 уповноважений орган щомісяця звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації.

З долучених позивачем розрахунків видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг, актів звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги (підписані та скріплені печаткою лише позивача), судом встановлено, що позивачем було надано послуг зв'язку пільговим категоріям населення за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 загалом на суму 448 194,56 грн.

Судом встановлено, що позивач за період січень 2016 червень 2016 намагався надати відповідачу розрахунок видатків на відшкодування витрат пов'язаних з наданням пільг, акти звірки розрахунків за послуги зв'язку пільговим категоріям населення, однак як твердить позивач, відповідач документи приймав, але відмовлявся ставити відмітку про отримання відповідних документів, про що позивач складав акти про відмову співробітників відповідача ставити відмітку про отримання документів на супровідному листі (копії актів залучено до матеріалів справи).

В подальшому, позивач вказані вище документи скеровував на адресу відповідача поштою, що підтверджується залученими до матеріалів справи описами вкладення в цінний лист та копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень.

Відповідач документи (платіжні документи, банківські виписки), що підтверджують сплату ним грошових коштів в повному обсязі за надані телекомунікаційні послуги населенню, на які надаються пільги не надав, доводи позивача не спростував.

Заперечення відповідача щодо якості та обсягів наданих послуг в матеріалах справи також відсутні.

Крім того слід відзначити, що у випадку наявності заперечень щодо вірності розрахунку позивача, відповідач мав право надати контррозрахунок, однак вказаним правом відповідач не скористався.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Крім того, суд зазначає, що у Рішенні від 09.07.2007 № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2). Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

У справі "Кечко проти України" (заява №63134/00), ЄСПЛ зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). У пункті 26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання (пункти 48 та 40 рішень відповідно).

Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідача 448 194,56 грн. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, є обґрунтованою, законною та підлягає задоволенню в заявленій сумі.

У зв'язку із задоволенням позову судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов публічного акціонерного товариства «Укртелеком» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації (09800, Київська обл., Тетіївський район, м. Тетіїв, вул. Цвіткова, буд. 11, код 03193666)

на користь публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, Шевченківський район, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18, код 21560766) в особі Київської міської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01033, м. Київ, Голосіївський район, вул. Антоновича, буд. 40, код 01189910)

448 194,56 грн. (чотириста сорок вісім тисяч сто дев'яносто чотири гривні п'ятдесят шість копійок) боргу,

6 722,92 грн. (шість тисяч сімсот двадцять дві гривні дев'яносто дві копійки) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 16.10.2018.

Суддя О.В. Конюх