ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2018 р. м. Київ Справа № 19/028-10/13

Розглянувши матеріали справи №19/028-10/13, з врахуванням наведених в заяві Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» № 01-23-442 від 19.11.2012 року нововиявлених обставин,

За позовом Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Бориспільської районної ради

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс»,

2) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

3) Бориспільської міської ради,

4) Виконавчого комітету Бориспільської міської ради,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа»,

2) Комунального підприємства Бориспільської районної ради «Зубр»,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунального підприємства «Бориспільське бюро технічної інвентаризації»

про скасування рішень, визнання недійсними договорів, визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння

Суддя А.Ю.Кошик

За участю секретаря судового засідання Абраменко М.К.

За участю представників:

Прокурора: Ющенко М.А. (посвідчення № 030760 від 12.12.2014 року)

Позивача:нез'явився

Вiдповiдача1: Кудін О.М. (б/н від 05.03.2018 року)

Відповiдача2: ОСОБА_3 (дов. б/н від 04.04.2018 року)

Відповідача3: не з'явився

Відповідача4: не з'явився

Третьої особи1 на стороні позивача: не з'явився

Третьої особи2 на стороні позивача: не з'явився

Третьої особи на стороні відповідача: не з'явився

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області згідно з постановою Верховного суду України від 05.04.2018 року у справі № 19/028-10/13 передано на новий розгляд справу № 19/028-10/13 за наслідками перегляду за нововиявленими обставинами.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 19/028-10/13 визначено суддю Кошика А.Ю.

15.12.2017 року набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України, внесені Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України за нововиявленими обставинами справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.06.2018 року прийнято до провадження в порядку нового розгляду справу № 19/028-10/13 в частині перегляду за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області суду від 19.04.2010 року у справі № 19/028-10/13.

Як вбачається з матеріалів справи № 19/028-10/13, Господарським судом Київської області в ході попереднього перегляду за нововиявленими обставинами рішення суду від 19.04.2010 року у справі № 19/028-10/13, ухвалою від 07.08.2017 року задоволено частково клопотання ОСОБА_1 б/н, б/д (вх. № 15634/17 від 07.08.2017 року) про припинення провадження у справі № 19/028-10/13.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2017 року у справі № 19/028-10/13 апеляційну скаргу Комунального підприємства Бориспільської районної ради «Зубр» на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.08.2017 року у справі № 19/028-10/13 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Київської області від 07.08.2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 05.04.2018 року у справі № 19/028-10/13 касаційну скаргу Комунального підприємства Бориспільської районної ради «Зубр» задоволено частково. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2017 року та ухвалу Господарського суду Київської області від 07.08.2017 року у справі № 19/028-10/13 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

На виконання вказівок Постанови Верховного суду України від 05.04.2018 року у справі № 19/028-10/13 та з метою розгляду клопотання ОСОБА_1 б/н, б/д (вх. № 15634/17 від 07.08.2017 року) про припинення (закриття) провадження у справі № 19/028-10/13, в судовому засіданні 07.08.2018 року судом було з'ясовано про можливість заміни відповідача2 - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на Фізичну особу-громадянина ОСОБА_1, якого відповідачі 1, 2 вважають належним відповідачем у справі та про що зауважено в постанові Верховного суду України від 05.04.2018 року у справі № 19/028-10/13.

Оскільки, представниками Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області та позивача - Бориспільської районної ради не подано клопотання про заміну відповідача2 чи залучення співвідповідача, та не надано згоди на заміну відповідача2 - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на Фізичну особу-громадянина ОСОБА_1, з огляду на ст. 48 Господарського процесуального кодексу України у суду відсутні підстави для заміни відповідача2 і спір у справі № 19/028-10/13 підлягає розгляду щодо відповідача2 - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, який також був відповідачем2 за рішенням Господарського суду Київської області суду від 19.04.2010 року у справі № 19/028-10/13, що переглядається за ново виявленими обставинами.

У зв'язку з чим, в судовому засіданні 21.08.2018 року судом було з'ясовано про відсутність підстав для припинення (закриття) провадження у справі № 19/028-10/13 в частині позовних вимог до відповідача2 та відкладено розгляд справи на 04.09.2018 року для наданням учасникам справи можливості надати свої пояснення та обґрунтування по суті позовних вимог з врахуванням нововиявлених обставин.

Крім того, під час перегляду за нововиявленими обставинами рішення суду від 19.04.2010 року у справі № 19/028-10/13, Бориспільська місцева прокуратура Київської області, якою подавався позов у справі в інтересах держави в особі Бориспільської районної ради, подавала заяву № 34-9744 вих18 від 25.07.2018 року про зміну предмета позову, заміну відповідача та третіх осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухвалені судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

У судовому засіданні 31.07.2018 року суд залишив без розгляду заяву про зміну предмета позову, відповідно і зміну суб'єктного складу учасників справи, оскільки питання про зміну предмета спору та суб'єктного складу учасників справи виходять за межі обставин, які підлягають дослідженню в межах заявлених нововиявлених обставин.

Також, в ході розгляду спору з огляду на ст. 325 Господарського процесуального кодексу України та визначені абз.2 ч.1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України особливості розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, було відхилено клопотання відповідачів про колегіальний розгляд справи.

Таким чином, в порядку нового розгляду судом розглядається питання перегляду за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2010 року у справі № 19/028-10/13 у справі за позовом Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Бориспільської районної ради до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс», 2) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, 3) Бориспільської міської ради, 4) Виконавчого комітету Бориспільської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа», 2) Комунального підприємства Бориспільської районної ради «Зубр», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунального підприємства «Бориспільське бюро технічної інвентаризації», про скасування рішень, визнання недійсними договорів, визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння, з врахуванням того, що постановою Вищого господарського суду України від 06.04.2015 року у справі № 19/028-10/13 касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 року та рішення Господарського суду Київської області від 23.10.2014 року у справі № 19/028-10/13 в частині задоволення заяви №01-23-422 від 19.11.2012 року третьої особи - Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» про перегляд рішення господарського суду Київської області від 19.04.2010 року за нововиявленими обставинами у справі № 19/028-10 та його скасування залишено в силі. В іншій частині постанова Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 року та рішення Господарського суду Київської області від 23.10.2014 року скасовано з направленням справи до Господарського суду Київської області для нового розгляду.

Статтею 320 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами (ч.1).

Згідно з ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

В той же час, зідно з ч. 4 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Також, згідно з ч. 5 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно зі ст. 325 Господарського процесуального кодексу України заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами (ч.1 ).

Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (ч. 2).

Згідно з ч. 3 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 4 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд: 1) ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду; 2) приймає постанову - якщо переглядалася постанова суду; 3) постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала суду.

Рішення, ухвала, постанова, прийняті за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, видаються або надсилаються учасникам справи у порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу.

З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі.

Судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.

Враховуючи, що за нововиявленими обставинами переглядається рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2010 року у справі № 19/028-10 в порядку нового розгляду, за наслідками відповідного перегляду передбачено ухвалення рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв'язку з чим, в судовому засіданні 20.09.2018 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Також, в судовому засіданні 20.09.2018 року було відхилено клопотання відповідача2 про закриття провадження у справі.

З огляду на наведені обставини та матеріали справи № 19/028-10/13, враховуючи, що постановою Вищого господарського суду України від 06.04.2015 року у справі № 19/028-10/13 підтримано правомірність задоволення заяви №01-23-422 від 19.11.2012 третьої особи - Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2010 року за нововиявленими обставинами у справі № 19/028-10 та скасування відповідного рішення, під час нового розгляду справи № 19/028-10/13 підлягає перегляду по суті рішення від 19.04.2010 року у справі № 19/028-10/13 з врахуванням та в межах обставин, які визнані постановою Вищого господарського суду України від 06.04.2015 року у справі № 19/028-10/13 нововиявленими.

Також, суд враховує, що Верховний суд України за наслідками касаційного перегляду справи, направляючи справу № 19/028-10/13 на новий розгляд до суду першої інстанції, постановами від 05.04.2018 року скасував ухвалу Господарського суду Київської області від 30.01.2017 про виправлення описки у справі № 19/028-10/13 (та відповідну постанову апеляційної інстанції) та ухвалу Господарського суду Київської області від 07.08.2017 року про припинення провадження у справі № 19/028-10/13 (та відповідну постанову апеляційної інстанції).

Касаційна інстанція визнала неправомірними висновки суду під час попереднього розгляду справи № 19/028-10/13 і скасувала ухвалу Господарського суду Київської області від 30.01.2017 року про виправлення описки, якою: в якості відповідача-2 замінено слова «Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1» словами «Гордієнка Валерія Миколайовича»; вилучено з тексу зазначення відповідача-4 - Виконавчого комітету Бориспільської міської ради, а також третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області і Комунального підприємства Бориспільської районної ради «Зубр»; виправлено назву третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача на Комунальне підприємство Бориспільської районної ради «Житлово-комунальний комбінат».

При цьому, касаційна інстанція встановила порушення судом норм процесуального права, а саме неправомірну зміну складу учасників справи, що не допускається як на стадії перегляду за нововиявленими обставинами, так і шляхом виправлення описки.

Скасовуючи ухвалу Господарського суду Київської області від 07.08.2017 року про припинення провадження у справі № 19/028-10/13, касаційна інстанція в постанові Верховного суду України від 05.04.2018 року не погодилась зв висновками судів попередніх інстанцій, що вимоги до громадянина ОСОБА_1 не пов'язані з приватизацією спірних об'єктів нерухомого майна і набуття ним спірного майна відбулося шляхом укладання цивільно-правових угод міни, тому заявлені прокурором позовні вимоги (у відповідній частині) стосуються громадянина ОСОБА_1 і не підлягають розгляду у господарських судах України.

Також, касаційна інстанція вказала, що припиняючи провадження у справі, суди не встановили чи використовувалися зазначені об'єкти ОСОБА_1 у його підприємницькій діяльності як фізичною особою-підприємцем.

У зв'язку з чим, Верховний суд України в постановах від 05.04.2018 року, направляючи справу № 19/028-10/13 на новий розгляд до суду першої інстанції, вказав, що під час нового розгляду справи місцевому господарському суду необхідно правильно встановити суб'єктний склад сторін у судовому процесі під час перегляду рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2010 у справі № 19/028-10/13 за нововиявленими обставинами, і, залежно від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Також, касаційна інстанція визначила, що предметом перегляду за нововиявленими обставинами є рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2010 року, у якому відповідач-2 визначений як Фізична особа-підприємець ОСОБА_1.

Тобто за суб'єктним складом, що був визначений на час прийняття Господарським судом Київської області рішення у справі №19/028-10/13 від 19.04.2010 року відповідачем-2 визначено Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1.

Також, касаційна інстанція наголосила, що законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Також під час нового розгляду суд враховує, що оскільки за наслідками касаційного перегляду ухвали Господарського суду Київської області від 30.01.2017 року у справі № 19/028-10/13 (та постанови Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2017 року), визначений в них суб'єктний склад сторін у справі № 19/028-10/13 скасований і має визначатись за суб'єктним складом, наведеним в рішенні від 19.04.2010 року у справі №19/028-10/13, що переглядається за нововиявленими обставинами.

Згідно зі ст. 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Постанова суду касаційної інстанції не може містити вказівок для суду першої або апеляційної інстанції про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

Таким чином, на виконання вказівок касаційної інстанції судом було визначено суб'єктний склад учасників справи, за участю якого в порядку нового розгляду має переглядатись за ново виявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2010 року у справі №19/028-10/13.

Також, враховуючи наведені відповідачами в ході розгляду спору зауваження, суд зазначає, що скасування рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2010 року у справі №19/028-10/13 у зв'язку з його переглядом за нововиявленими обставинами не пов'язано з неправильністю рішення і не передбачає повторнного дослідження обставин у справі, яким вже надано правову оцінку і на які не впливають ново виявлені обставини. В такому випадку скасування рішення суду відбувається і необхідно для повторної правової оцінки обставин у справі в частині, якої стосуються нововиявлені обставини та прийняття нового рішення з врахуванням нововиявлених обставин в сукупності з іншими, вже встановленими судом обставинами. При цьому, справа повторно не розглядається з початку, а лише переглядається рішення суду, відповідно, в суб'єктному складі, який існував на момент його прийняття.

Як вбачається з матеріалів справи №19/028-10/13, рішенням Господарського суду Київської області від 19.04.2010 року (що переглядається за ново виявленими обставинами), залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 30.06.2010 року, яка залишена в силі постановою Вищого господарського суду України від 30.11.2010 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено. Відповідно, рішення суду від 19.04.2010 року по суті позовних вимог у справі №19/028-10/13 (що переглядається за ново виявленими обставинами), залишено в силі за наслідками апеляційного та касаційного перегляду, від так, є правомірним і таким, що набрало законної сили.

В ході неодноразового перегляду наведеного рішення суду за нововиявленими обставинами, у зв'язку з виявленням обставин, які існували на момент прийняття рішення і істотно впливають на результат вирішення спору, однак, не були відомі сторонам та суду на момент прийняття рішення, рішення суду від 19.04.2010 року у справі №19/028-10/13 було переглянуто за нововиявленими обставинами, наведеними в заяві від 19.11.2012 № 01-23-422 третьої особи - Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа». За наслідками перегляду за нововяиявленими обставинами у справі №19/028-10/13 було прийнято нове рішення по суті позовних вимог від 23.10.2014 року, яким з врахуванням нововиявлених обставин позовні вимоги у справі №19/028-10/13 задоволені в повному обсязі. Відповідне рішення суду підтримано постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 року.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.04.2015 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 року та рішенням Господарського суду Київської області від 23.10.2014 року в частині задоволення заяви від 19.11.2012 № 01-23-422 третьої особи - Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2010 року за нововиявленими обставинами у справі № 19/028-10 та його скасування залишено в силі. В іншій частині постанова Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 року та рішення Господарського суду Київської області від 23.10.2014 року скасовані з направленням справи до Господарського суду Київської області для нового розгляду.

З огляду на обставини скасування рішення Господарського суду Київської області від від 23.10.2014 року прийнятого за наслідками розгляду по суті спору у справі № 19/028-10/13, касаційна інстанція в постанові Вищого господарського суду України від 06.04.2015 року у справі № 19/028-10/13, визнала наведені в заяві від 19.11.2012 № 01-23-422 третьої особи - Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» обставини ново виявленими і такими, що є підставою для перегляду судового рішення у справі № 19/028-10/13.

Також, Вищий господарський суд України в постанові від 06.04.2015 року у справі № 19/028-10/13 зазначив, що ухвалюючи рішення про задоволення заяви Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» про скасування рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2010 року за нововиявленими обставинами попередні судові інстанції обґрунтовано виходили з того, що обставини про які їм стало відомо у листопаді 2012 року із листа №52/12/3547 від 08.11.2012 року слідчого відділу УСБУ в Київській області та доданих до нього протоколом засідання комісії по оцінці вартості майна підприємства «Бориспільпобутсервіс» від 23.04.1996 року, відомостями розрахунку вартості машин, обладнання, транспортних засобів та інших основних фондів, а також нематеріальних активів станом на 01.04.1996 року, актом визначення потенційної прибутковості «Бориспільпобутсервіс», затвердженим представництвом ФДМУ в Бориспільському районі від 24.04.1996 року, розрахунком патенту за будинок підприємства «Бориспільпобутсервіс» із вилученої приватизаційної справи Бориспільського державного комунального виробничо-комерційного підприємства побутових послуг «Бориспільпобутсервіс» є нововиявленими, істотними для справи і такими, що не були і не могли бути відомі заявникові. Тому суди, правильно дійшли висновку щодо необхідності скасування оспорюваного рішення, обґрунтовано відхиливши зворотного змісту твердження представника ОСОБА_1 У зв'язку з чим, колегія суддів дійшла висновку про можливість залишення в силі в цій частині постанови Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 року та рішення господарського суду Київської області від 23.10.2014 року.

Що стосується рішення судів в частині визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 377 від 14.04.2009 року «Про оформлення права власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс» на цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, АДРЕСА_1»; визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 551 від 23.06.2009 року «Про оформлення права власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс»; визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 929 від 13.10.2009 року «Про оформлення права власності громадянину ОСОБА_1 на об'єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: м. Бориспіль, АДРЕСА_1; визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 889 від 13.10.2009 року «Про оформлення права власності Бориспільській територіальній громаді в особі Бориспільської міської ради на об'єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 №1,3,5,7; 79-б, 79-г, 79-д»; визнання недійсним договору міни від 30.07.2009 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс» (ідентифікаційний код 19414833) та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер 04054903), щодо об'єктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 - №2, 4, 6, 8,9; визнання недійсним договору міни від 13.08.2009, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс» (ідентифікаційний код 19414833) та Бориспільською міською радою (ідентифікаційний номер 04054903), щодо об'єктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 - № 2, 4, 6, 8, 9; визнання права власності за територіальною громадою сіл Бориспільського району Київської області в особі Бориспільської районної ради (ідентифікаційний код 04054837) на наступні приміщення: - будинок побуту 4-х поверховий, площею 2 702, 9 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. АДРЕСА_1-в, в тому числі № 1, № 2 - нежитлові приміщення підвального поверху; № 3, № 4 - нежитлові приміщення першого поверху; № 5, № 6 - нежитлові приміщення другого поверху; № 7, № 8 - нежитлові приміщення третього поверху; № 9 - нежитлові приміщення четвертого поверху; - будинок побуту 2-х поверховий, площею 693, 3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1-б; - пральню самообслуговування, площею 112, 3 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, АДРЕСА_1-г; - трансформаторну підстанцію, площею 23, 6 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, АДРЕСА_1-д; витребування з незаконного володіння Бориспільської міської ради (ідентифікаційний номер 04054903) та Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Бориспільської районної ради (ідентифікаційний код 04054837) наступні приміщення: - будинок побуту 4-х поверховий, площею 2 702, 9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі № 1, № 2 - нежитлові приміщення підвального поверху; № 3, № 4 - нежитлові приміщення першого поверху; № 5, № 6 - нежитлові приміщення другого поверху; № 7, № 8 - нежитлові приміщення третього поверху; № 9 - нежитлові приміщення четвертого поверху; - будинок побуту 2-х поверховий, площею 693, 3 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. АДРЕСА_1-б; - пральню самообслуговування, площею 112, 3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1-г; - трансформаторну підстанцію, площею 23, 6 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. АДРЕСА_1-д, відповідні судові рішення скасовані з направленням справи у відповідній частині на новий розгляд у зв'язку з допущеними судом порушеннями процесуального законодавства, а саме за умови існування не скасованого рішення, судом учинялись численні процесуальні дії, зокрема: залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області, м. Київ; прийнято до розгляду уточнення, не до заяви про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2010 року за нововиявленими обставинами, а до позовних вимог, що стосувалися суті спору; витребовувались нові докази, тощо.

Крім того, колегія суддів звертала увагу на те, що на відповідній стадії розгляду справи, суду необхідно обговорити питання щодо підсудності цього спору господарським судам із урахуванням суб'єктного складу учасників спірних правовідносин, виходячи з того, що звертаючись до господарського суду Київської області із позовною заявою прокурором Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області серед відповідачів зазначено фізичну особу ОСОБА_1, який відповідно до свідоцтва про право власності є власником спірного майна, на що його представник упродовж розгляду справи звертав увагу суду.

За таких обставин, рішення обох інстанцій були скасовані з направленням справи для нового розгляду, під час якого господарському суду необхідно всебічно і повно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору, встановити дійсні права та обов'язки сторін, і в залежності від установленого правильно застосувати норми матеріального та процесуального права, якими урегульовано спірні правовідносини, та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

З огляду на наведені в постанові Вищого господарського суду України від 06.04.2015 року у справі № 19/028-10/13 обставини скасування рішення Господарського суду Київської області від 23.10.2014 року, неправомірність рішення суду була пов'язана з процесуальними порушеннями та невизначеністю суб'єктного складу сторін у справі, в решті встановлені рішенням суду від 23.10.2014 року у справі № 19/028-10/13 обставини та висновки не спростовані під час касаційного оскарження, вважаються встановленими і не підлягають повторній правовій оцінці в частині, що не пов'язана з наведеними в постанові Вищого господарського суду України від 06.04.2015 року у справі № 19/028-10/13 зауваженнями.

Оскільки касаційна інстанція в постанові (про перегляд рішення суду, прийнятого по суті позовних вимог) зазначала про процесуальні порушення, а саме, прийняття суддею уточнень позовних вимог під час перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, під час нового розгляду справи №19/028-10/13 досліджено та встановлено, що позов подавався і рішення суду, що переглядається, приймалось щодо позовних вимог:

- про визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 377 від 14.04.2009 року «Про оформлення права власності ТОВ «Бориспільпобутсервіс» на цілісний майновий комплекс, розташований по вул. АДРЕСА_1 у м. Бориспіль»;

- про визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради №550 від 23.06.2009 року «Про надання поштової адреси об'єктам нерухомого майна ТОВ «Бориспільпобутсервіс» по АДРЕСА_1 у м. Бориспіль»;

- про визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 551 від 23.06.2009 року «Про оформлення права власності ТОВ «Бориспільпобутсервіс»;

- про визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 929 віл 13.10.2009 року «Про оформлення права власності громадянину ОСОБА_1 на об'єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: м. Бориспіль, АДРЕСА_1»;

- про визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 889 від 13.10.2009 року «Про оформлення права власності Бориспільській територіальній громаді в особі Бориспільської міської ради на об'єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: м. Бориспіль, вул. АДРЕСА_1-в»;

- про визнання недійсними договору міни, укладеного 13.08.2009 року між ТОВ «Бориспільпобутсервіс» та гр. ОСОБА_1 щодо об'єктів нерухомого майна, розміщених за адресою: АДРЕСА_1-в № 1, № 3, № 5, № 7, 79-б, 79-г, 79-д;

- про визнання недійсними договору міни, укладеного 13.08.2009 року між ТОВ «Бориспільпобутсервіс» та Бориспільською міською радою щодо об'єктів нерухомого майна, розміщених за адресою: АДРЕСА_1-в № 2, № 4, № 6, № 8, № 9;

- про визнання права власності на будинок побуту 4-х поверховий з підвальним приміщенням, площею 2.702,9 кв.м., будинок побуту 2-х поверховий, площею 693,3 кв.м., пральню самообслуговування, площею 112,3 кв. м. та трансформаторну підстанцію, площею 23,6 кв. м., які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 за територіальною громадою сіл Бориспільського району в особі Бориспільською районною радою;

- про витребування на користь Бориспільської районної ради з незаконного володіння гр. ОСОБА_1 та Бориспільської міської ради наступних приміщень - будинок побуту 4-х поверховий з підвальним приміщенням, площею 2.702,9 кв. м., будинок побуту 2-х поверховий, площею 693,3 кв. м., пральню самообслуговування, площею 112,3 кв. м. та трансформаторну підстанцію, площею 23,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, загальною вартістю 23520611,00 грн.

Згідно з прийнятими судом уточненнями позовних вимог, за якими приймалось рішення Господарського суду Київської області від 23.10.2014 року по суті позовних вимог у справі № 19/028-10/13, скасоване постановою Вищого господарського суду України від 06.04.2015 року у справі № 19/028-10/13, позовні вимоги полягали у:

- визнанні незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 377 від 14.04.2009 року «Про оформлення права власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс» на цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1»;

- визнанні незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 551 від 23.06.2009 року «Про оформлення права власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс»;

- визнанні незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 929 від 13.10.2009 року «Про оформлення права власності громадянину ОСОБА_1 на об'єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: м. Бориспіль, АДРЕСА_1»;

- визнанні незаконним та скасувння рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 889 від 13.10.2009 року «Про оформлення права власності Бориспільській територіальній громаді в особі Бориспільської міської ради на об'єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1-в»;

- визнанні недійсним договору міни від 30.07.2009 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс» та ОСОБА_1 щодо об'єктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1-в - № 1, 3, 5, 7; 79-б, 79-г, 79-д;

- визнанні недійсним договору міни від 13.08.2009 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс» та Бориспільською міською радою щодо об'єктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1-в - № 2, 4, 6, 8, 9;

- визнанні права власності за територіальною громадою сіл Бориспільського району Київської області в особі Бориспільської районної ради (ідентифікаційний код 04054837) на наступні приміщення: будинок побуту 4-х поверховий, площею 2 702, 9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1-в, в тому числі № 1, № 2 - нежитлові приміщення підвального поверху; № 3, № 4 - нежитлові приміщення першого поверху; № 5, № 6 - нежитлові приміщення другого поверху; № 7, № 8 - нежитлові приміщення третього поверху; № 9 - нежитлові приміщення четвертого поверху; будинок побуту 2-х поверховий, площею 693, 3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1-б; пральню самообслуговування, площею 112, 3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1-г; трансформаторну підстанцію, площею 23, 6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, АДРЕСА_1-д;

- витребуванні на користь Бориспільської районної ради (ідентифікаційний код 04054837) з незаконного володіння Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Бориспільської міської ради вищенаведених об'єктів нерухомості.

Таким чином, відповідні уточнення позовних вимог не стосувались зміни підстав чи предмету спору, не призвели до розгляду судом вимог чи дослідження обставин, які не заявлялись в позові. Натомість, відповідні уточнення стосувались приведення позовних вимог до фактичних обставин та навних доказів (у зв'язку з відсутністю доказів порушення права позивача рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №550 від 23.06.2009 року «Про надання поштової адреси об'єктам нерухомого майна ТОВ «Бориспільпобутсервіс» по АДРЕСА_1 у м. Бориспіль», відповідна позовна вимога не підтримана позивачем), також внесено певні коригування в адреси спірних об'єктів нерухомості, що не призвело до зміни предмету спору.

Таким чином, уточнення позовних вимог, що не пов'язане зі зміною підстав чи предмету позову у зв'язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після первісного розгляду справи не супречило ст.ст. 22, 114 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла у відповідний період) і не порушувало прав учасників провадження.

Відповідно, доцільним є розглядати позовні вимоги з врахуванням уточнень, поданих під час прийняття рішення Господарського суду Київської області від 23.10.2014 року по суті позовних вимог у справі № 19/028-10/13.

Також, судом під час нового розгляду справи №19/028-10/13 досліджено та встановлено, що позов подавався у відповідній частині до ОСОБА_1, однак у судовому засіданні 19.04.2010 року, до винесення Господарським судом Київської області рішення у справі №19/028-10/13, судом виходячи з приписів ч. 3 ст. 24 ГПК України (в чинній у відповідний період редакції) здійснено заміну відповідача 2 - громадянина ОСОБА_1 на належного відповідача - Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, який зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що свідчить Свідоцтво про державну реєстрацію серії В00 № 852821. Рішення суду приймалось щодо відповідача2 - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 і спір розглянуто по суті (без припинення провадження у справі у відповідній частині), сторонами не заперечувалось заміни відповідача2, рішення суду з підстав суб'єктного складу не оскаржувалось і без зауважень підтримано за наслідками апеляційного та касаційного оскарження саме щодо вирішення спору у справі, в якій відповідачем2 є Фізична особа-підприємець ОСОБА_1.

Таким чином, здійснена судом у судовому засіданні 19.04.2010 року, до винесення Господарським судом Київської області рішення у справі №19/028-10/13, заміна відповідача 2 є процесуальною дією, вчиненою судом до винесення рішення і така процесуальна дія не оскаржена та не скасована одночасно зі спірним судовим рішенням, тому не може піддаватись оцінці чи перегляду в непередбачений господарським процесом порядку та спосіб.

Матеріалами справи підтверджуються і є встановленими обставини, що 20.11.2012 року до канцелярії суду від третьої особи-1 - Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа», що є правонаступником усіх прав та обов'язків КП Бориспільської районної ради «Житлово-комунальний комбінат», надійшла заява № 01-23-442 від 19.11.2012 року про перегляд рішення господарського суду Київської області від 19.04.2010 року у справі № 19/028-10 за нововиявленими обставинами, у якій він просить суд прийняти заяву до розгляду, задовольнити її та скасувати рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2010 року у справі № 19/028-10 та задовольнити позов повністю.

В обґрунтування своєї заяви третя особа-1 зазначає, що приватизація державного майна Бориспільського державного комунального виробничо-комерційного підприємства побутових послуг «Бориспільпобутсервіс» шляхом викупу товариством покупців - членів трудового колективу була здійснена без спірних приміщнь (будівель), що на сьогоднішній день належать територіальній громаді сіл Бориспільського району Київської області, що підтверджується протоколом засідання комісії по оцінці вартості майна підприємства «Бориспільпобутсервіс» від 23.04.1996 року, відомостями розрахунку вартості машин, обладнання, транспортних засобів та інших основних фондів, а також нематеріальних активів станом на 01.04.1996 року, актом визначення потенційної прибутковості «Бориспільпобутсервіс», затвердженим представництвом ФДМУ в Бориспільському районі від 24.04.1996 року, розрахунком патенту за будинок підприємства «Бориспільпобутсервіс», про що заявнику стало відомо у листопаді 2012 року із листа № 52/12/3547 від 08.11.2012 року Слідчого відділу УСБУ в Київській області та доданих до нього вищевказаних документів з вилученої приватизаційної справи Бориспільського державного комунального виробничо-комерційного підприємства побутових послуг «Бориспільпобутсервіс», про існування яких не було відомо заявнику та суду під час розгляду справи № 19/028-10, і такі обставини не були відомі та не могли бути відомі учасникам процесу та суду станом на час розгляду справи № 19/028-10, мають істотне значення для розгляду та вирішення спору у даній справі і є підставою для скасування рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2010 року у справі № 19/028-10 із прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Відмовляючи у задоволенні позову Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Бориспільської районної ради до ТОВ «Бориспільпобутсервіс», ФОП ОСОБА_1, Бориспільської міської ради за участю третіх осіб КП Бориспільської районної ради «Житлово-комунальний комбінат», КП «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» про скасування рішень, визнання недійсними договорів, визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння в обґрунтування рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2010 року у справі № 19/028-10 судом покладено ті факти, що відповідно до ЗУ «Про приватизацію невеликих державних підприємств» будівлі (споруди, приміщення) приватизуються разом з розташованими в них об'єктами приватизації, крім випадків відмови покупця від приватизації будівлі (споруди, приміщення) і суду не подано доказів такої відмови. За таких обставин, зміст оспорюваних прокурором договорів не суперечив законодавству, сторони за оспорюваними договорами домовились щодо всіх необхідних істотних умов, волевиявлення учасників правочину було вільним, правочини були спрямовані на реальне настання правових наслідків і відбулося повне їх виконання. Також оспорювані прокурором рішення відповідали чинному законодавству та були прийняті Бориспільською міською радою в межах її повноважень. Також прокурором не подано доказів права власності Бориспільської районної ради на спірні об'єкти нерухомого майна, а право подання позову про витребування з чужого незаконного володіння належить лише власнику майна.

В ході перегляду за нововиявленими обставинами (за заявою третьої особи-1) рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2010 року у справі № 19/028-10 встановлено, що що вартість основних засобів підприємства «Бориспільпобутсервіс», визначена в протоколі засідання інвентаризаційної комісії від 17.04.1996 року № 1 та протоколі засідання комісії по оцінці вартості майна підприємства «Бориспільпобутсервіс» від 23.04.1996 року становить 1 467 532 тис. крб, складається з вартості основних засобів окремих цехів (дільниць) згідно з інвентаризаційними описами від 01.04.1996 року, 02.04.1996 року, 03.04.1996 року, 04.04.1996 року (162 223 тис. крб + 1 082 670 тис. крб + 48 332 тис. крб + 174 307 тис. крб) та не включає вартість спірних приміщень (будівель) Підприємства «Бориспільпобутсервіс».

Крім того, в протоколі засідання комісії по оцінці вартості майна Підприємства «Бориспільпобутсервіс» від 23.04.1996 року, в якому приймало участь 69 осіб членів трудового колективу з 122, зазначено, що підприємство приватизується без будівель.

Відповідно до Відомостей розрахунку вартості машин, обладнання, транспортних засобів та інших основних фондів станом на 01.04.1996 року балансова вартість основних фондів (будівлі та приміщення не включені) складає 1 467 532 000 крб, залишкова вартість основних засобів - 456 482 000 крб.

За даними акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу підприємства, затвердженого 24.04.1996 року наказом № 10-МП представництва Фонду державного майна України в Бориспільському районі: балансова вартість основних засобів складає 1 467 532 000 крб, залишкова вартість основних засобів складає 456 482 000 крб, звідси вартість майна, що підлягає приватизації становить 5 874 324 000 крб та складається із залишкової вартості основних засобів в сумі 456 482 000 крб та суми дооцінки, що враховує потенційну прибутковість майна в розмірі 5 417 842 000 крб.

Згідно Договору № 5 купівлі-продажу державного майна при викупі від 30.04.1996 року представництво Фонду державного майна України в Бориспільському районі (продавець) передав у власність Товариства покупців підприємства «Бориспільпобутсервіс» (покупець) державне майно цілісного майнового комплексу Підприємства «Бориспільпобутсервіс», яке знаходиться за адресою м. Бориспіль, АДРЕСА_1, на земельній ділянці 2,5 га, і яке включає в себе всі його активи і пасиви, інвентар, обладнання та інше майно згідно з актом інвентаризації, а покупець сплатив за майно ціну згідно з актом оцінки цілісного майнового комплексу, затвердженим представництвом фонду державного майна України в Бориспільському районі 5 874 324 тис. крб.

Згідно акту прийому-передачі приватизованого майна від 04.09.2000 року до Договору купівлі-продажу № 5 від 30.04.1996 року продавець передав, а покупець прийняв державне майно всього вартістю 5 874 324 тис. крб, в тому числі залишкова вартість основних засобів 456 482000 крб, тобто спірні приміщення (будівлі) за актом прийому-передачі товариству покупців не передавалися.

За таких обставин, судом у процесі розгляду справи встановлено, що Трудовий колектив підприємства «Бориспільпобутсервіс» не виявив бажання приватизувати будівлі (відмовився від приватизації будівель) підприємства, що зафіксовано в протоколі засідання інвентаризаційної комісії від 17.04.1996 року № 1.

Відповідно, приватизація державного майна Бориспільського державного комунального виробничо-комерційного підприємства побутових послуг «Бориспільпобутсервіс» була проведена без приватизації будівель, які за актом прийому передачі приватизованого майна товариству покупців не передавались та з відання Бориспільської районної ради не вибували, залишились у комунальній власності територіальної громади сіл Бориспільського району і згодом були передані на баланс Бориспільського районного житлово-комунального комбінату, а потім - на баланс правонаступника - Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа», яке, згідно власного Статуту, є комунальним унітарним підприємством Бориспільської районної ради та засноване на спільній власності територіальних громад сіл Бориспільського району.

Зазначена обставина додатково підтверджується тим, що 17.05.1996 року між представництвом Фонду держмайна України в Бориспільському районі (продавець) та Товариством покупців членів трудового колективу підприємства «Бориспільпобутсервіс» (покупець) укладався договір купівлі-продажу патенту на право оренди спірної будівлі за адресою АДРЕСА_1. При визначенні вартості патенту (копія розрахунку залучена до матеріалів справи) було враховано балансову вартість будівлі 3 325 000 000 крб, тоді як вартість майна, що приватизувалося та перейшло у власність товариству покупців за Договором № 5 купівлі-продажу від 30.04.1996 року та актом прийому-передачі приватизованого майна від 04.09.2000 року, складала 1467 532 000 крб (балансова), залишкова вартість - 456 482 000 крб, як встановлено вище.

Таким чином, вищевказані обставини, що підтверджуються протоколом засідання комісії по оцінці вартості майна Ппідприємства «Бориспільпобутсервіс» від 23.04.1996 року, відомостями розрахунку вартості машин, обладнання, транспортних засобів та інших основних фондів, а також нематеріальних активів станом на 01.04.1996 року, актом визначення потенційної прибутковості «Бориспільпобутсервіс», затвердженим представництвом ФДМУ в Бориспільському районі від 24.04.1996 року, розрахунком патенту за будинок Ппідприємства «Бориспільпобутсервіс», тощо, є істотними для вирішення спору у даній справі, існували на час її розгляду і не були відомі заявникові - третій особі-1 та суду на час розгляду справи, а тому є нововиявленими, і відповідно вказані обставини впливають на правову оцінку встановлених у справі обставин, є підставою для перегляду та скасування рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2010 року у справі № 19/028-10 за нововиявленими обставинами із прийняттям нового рішення у даній справі.

Як вбачається із Статуту Бориспільського державного комунального виробничо-комерційного підприємства побутового обслуговування населення від 25.02.1993 року, Бориспільське державне комунальне виробничо-комерційне підприємство побутового обслуговування населення «Бориспільпобутсервіс» було державним підприємством, заснованим на власності Київської області.

Відповідно до рішення Київської обласної ради народних депутатів від 21.12.1993 року та додатку до нього Державне комунальне виробничо-комерційне підприємство побутового обслуговування населення «Бориспільпобутсервіс» було передано з комунальної власності Київської обласної ради в комунальну власність територіальних громад Бориспільського району Київської області.

Розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації від 02.02.1996 року № 51 Бориспільське державне комунальне виробничо-комерційне підприємство побутових послуг «Бориспільпобутсервіс» було включено до переліку об'єктів, що підлягали приватизації у 1996 року.

12.03.1996 року було створено Товариство покупців членів трудового колективу підприємства «Бориспільпобутсервіс», зареєстроване на підставі свідоцтва № 13-ТП про державну реєстрацію товариства покупців за реєстраційним № 13-ТП, відповідно до наказу № 13-ТП представництва Фонду державного майна України в Бориспільському районі.

Відповідно до наказу № 7-МП від 22.03.1996 року представництва Фонду державного майна України в Бориспільському районі, на підставі Указу Президента України «Про заходи прискорення процесу приватизації в Україні» та Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств», комісією з інвентаризації та оцінки вартості майна підприємства «Бориспільпобутсервіс» проведено інвентаризацію та здійснено оцінку вартості майна вказаного підприємства, про що складено інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей, що підлягають приватизації, та складено Акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу від 23.04.1996 року.

Згідно протоколу засідання інвентаризаційної комісії від 17.04.1996 року № 1 вартість основних засобів Підприємства «Бориспільпобутсервіс» становить 1 467 532 тис. крб.

Згідно протоколу засідання комісії по оцінці вартості майна Підприємства «Бориспільпобутсервіс» від 23.04.1996 року, в якому приймало участь 69 осіб членів трудового колективу з 122, вирішено провести приватизацію майна підприємства без будівлі шляхом викупу.

Відповідно до Відомостей розрахунку вартості машин, обладнання, транспортних засобів та інших основних фондів станом на 01.04.1996 року балансова вартість основних фондів (будівлі та приміщення не включені) складає 1 467 532 000 крб., залишкова вартість основних засобів - 456 482 000 крб.

Наказом представництва Фонду державного майна в Бориспільському районі від квітня 1996 року №9-МП змінено спосіб приватизації майна Підприємства «Бориспільпобутсервіс», визначивши приватизацію шляхом викупу Товариством покупців трудового колективу підприємства.

24.04.1996 року наказом № 10-МП представництва Фонду державного майна України в Бориспільському районі був затверджений акт оцінки майна цілісного майнового комплексу Державного комунального виробничо-комерційного підприємства побутового обслуговування населення «Бориспільпобутсервіс», без будівель комплексних приймальних пунктів району, загальною вартістю 5 874 324 000,00 крб., в тому числі залишкова вартість основних засобів 456 482 000 крб.

За даними Акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу Державного коммунального виробничо-комерційного підприємства побутових послуг «Бориспільпобутсервіс», затвердженого 24.04.1996 року наказом № 10-МП представництва Фонду державного майна України в Бориспільському районі: балансова вартість основних засобів складає 1 467 532 000 крб, залишкова вартість основних засобів складає 456 482 000 крб, звідси вартість майна, що підлягає приватизації становить 5 874 324 000 крб та складається із залишкової вартості основних засобів в сумі 456 482 000 крб та суми дооцінки, що враховує потенційну прибутковість майна в розмірі 5 417 842 000 крб.

30.04.1996 року між представництвом Фонду державного майна України в Бориспільському районі (продавець) та товариством покупців Підприємства «Бориспільпобутсервіс» (покупець) укладено Договір № 5 купівлі-продажу державного майна при викупі, згідно якого продавець передав у власність покупця державне майно цілісного майнового комплексу Підприємства «Бориспільпобутсервіс», яке знаходиться за адресою м. Бориспіль, АДРЕСА_1, на земельній ділянці 2, 5 га, і яке включає в себе всі його активи і пасиви, інвентар, обладнання та інше майно згідно з актом інвентаризації, а покупець сплатив за майно ціну згідно з актом оцінки цілісного майнового комплексу, затвердженим представництвом фонду державного майна України в Бориспільському районі 5 874 324 тис. крб. Згідно пункту 8.2. вказаного договору перелік переданого майна повинен відповідати акту інвентаризації.

Розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації від 17.10.1996 року № 438 внесено зміни до розпорядження № 51 від 02.02.1996 року та доповнено п. 1 абзацом наступного змісту: «Приватизацію вищевказаних об'єктів проводити без викупу приміщень/у разі відмови власника приватизувати відповідне приміщення/, з подальшим наданням їх в орнеду шляхом викупу патентів».

04.09.2000 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (правонаступником Представництва Фонду державного майна в Бориспільському районі) та Товариством покупців членів трудового колективу підприємства «Бориспільпобутсервіс» підписано Акт прийому-передачі приватизованого майна, згідно якого продавець передав, а покупець прийняв згідно договору купівлі-продажу № 5 від 30.04.1996 року державне майно всього вартістю 5 874 324 тис. крб, в тому числі залишкова вартість основних засобів 456 482 тис. крб.

04.09.2000 року на підставі вищезазначеного Договору № 5 від 30.04.1996 року Товариству покупців членів трудового колективу підприємства «Бориспільпобутсервіс» видано Свідоцтво про власність №7-МП-КВ на майно цілісного майнового комплексу Підприємства «Бориспільпобутсервіс», розташованого за адресою АДРЕСА_1.

17.05.1996 року між представництвом Фонду держмайна України в Бориспільському районі (продавець) та Товариством покупців членів трудового колективу підприємства «Бориспільпобутсервіс» (покупець) укладено договір купівлі-продажу патенту на право оренди будівлі (споруди, приміщення), згідно якого продавець зобов'язався передати покупцю патентне право оренди будівлі (споруди, приміщення) загальною площею 677,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1, а покупець зобов'язався сплатити вартість патенту 2 856,76 грн.

Рішенням Бориспільської районної ради від 29.02.2000 року № 209-12-ХХІІІ приміщення підприємства «Бориспільпобутсервіс» за адресою АДРЕСА_1, передано на баланс Бориспільського районного житлово-комунального комбінату, яке, згідно Статуту, засноване на спільній власності територіальних громад сіл Бориспільського району і є комунальним унітарним підприємством Бориспільської районної ради. Зазначеним рішенням Бориспільському районному ЖКК надано право укладати договори оренди зазначеного нерухомого майна.

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.05.2002 року у справі № 53/10-2001 визнано недійсним договір від 02.04.1997 року оренди нежилого приміщення (підвальне приміщення площею 269 кв.м. у двоповерховому будинку за адресою АДРЕСА_1), укладений між Бориспільським державним комунальним підприємством побутового обслуговування населення «Бориспільпобутсервіс» та Приватним підприємцем ОСОБА_1, та встановлено, що зазначене приміщення належить власнику - Бориспільській районній раді.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин - від 20.02.1996 року та попередні редакції) будівлі (споруди, приміщення) за бажанням покупця приватизуються разом з розташованими в них об'єктами приватизації, якщо на це немає прямої заборони відповідно Фонду державного майна України, Верховної Ради Республіки Крим чи місцевої Ради народних депутатів. При наявності такої заборони зазначені будівлі, споруди, приміщення, а також земельні ділянки, на яких розташовані приватизовані об'єкти, передаються у довгострокову оренду.

Відповідно до положень Розділу 2 Методики оцінки вартості об'єктів приватизації, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 1995 р. № 36, у разі викупу об'єкта приватизації, якщо до складу його майна не включаються будівлі та споруди, вартість майна визначається відповідно до цієї Методики з обов'язковою дооцінкою, яка враховує його потенційну прибутковість.

У разі викупу об'єкта приватизації, якщо до складу його майна включаються будівлі та споруди, і продажу об'єкта приватизації на неконкурентних засадах за участю іноземних інвесторів вартість майна визначається за результатами експертної оцінки, проведеної із залученням експертів-оцінювачів і з використанням світового досвіду експертних оцінок.

Розмір статутного фонду акціонерного товариства, що створюється в процесі приватизації чи корпоратизації, визначається як вартість цілісного майнового комплексу відповідно до розділу III та з дотриманням вимог розділу VI цієї Методики.

Вартість майна, що враховує його потенційну прибутковість, визначається відповідно до Положення про визначення вартості об'єктів приватизації з урахуванням їх потенційної прибутковості, яке затверджується Фондом державного майна, Мінекономіки, Мінфіном та Мінстатом.

Також, суд враховує, що при приватизації державного майна Бориспільського державного комунального виробничо-комерційного підприємства побутових послуг «Бориспільпобутсервіс» його вартість визначалась відповідно до Методики оцінки вартості об'єктів приватизації з обов'язковою дооцінкою, яка враховує його потенційну прибутковість, та не визначалась за результатами експертної оцінки, що в свою чергу також підтверджує факт, що до складу державного майна Бориспільського державного комунального виробничо-комерційного підприємства побутових послуг «Бориспільпобутсервіс», яке підлягало приватизації, не були включені спірні будівлі та приміщення підприємства.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, згідно вищевказаних рішень, договорів, свідоцтв та актів Товариство покупців, членів трудового колективу Підприємства «Бориспільпобутсервіс» набуло у власніть шляхом приватизації майно цілісного майнового комплексу Бориспільського державного комунального виробничо-комерційного підприємства побутових послуг «Бориспільпобутсервіс», що знаходиться за адресою: вул. АДРЕСА_1, м. Бориспіль, та включає в себе всі активи і пасиви підприємства, інвентар, обладнання, устаткування та інше майно згідно з актом інвентаризації, а саме майно без приміщень (будівель) підприємства, які за актом прийому передачі приватизованого майна товариству покупців не передавались та з відання Бориспільської районної ради не вибували та залишились у комунальній власності територіальної громади сіл Бориспільського району, і як було встановлено судом у процесі розгляду справи, згодом були передані на баланс Бориспільського районного житлово-комунального комбінату, а потім - на баланс правонаступника - Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа», яке, згідно власного Статуту, є комунальним унітарним підприємством Бориспільської районної ради та засноване на спільній власності територіальних громад сіл Бориспільського району. Щодо приміщень (будівель) Державного комунального виробничо-комерційного підприємства побутових послуг «Бориспільпобутсервіс», то Товариство покупців, членів трудового колективу підприємства «Бориспільпобутсервіс» набуло тільки право його оренди згідно договору купівлі-продажу патенту на право оренди будівлі (споруди, приміщення) від 17.05.1996 року. При визначенні вартості патенту (копія розрахунку залучена до матеріалів справи) було враховано балансову вартість будівлі 3 325 000 000 крб, тоді як вартість майна, що приватизувалося та перейшло у власність Товариству покупців за договором № 5 купівлі-продажу від 30.04.1996 року та актом прийому передачі приватизованого майна від 04.09.2000 року, складала 1 467 532 000 крб (балансова), залишкова вартість - 456 482 000 крб , що було встановлено вище.

Рішенням Бориспільської районної ради від 07.12.2005 року № 323-27-ІV перейменовано Бориспільський районний житлово-комунальний комбінат у Комунальне підприємство Бориспільської районної ради «Житлово-комунальний комбінат». Рішенням Бориспільської районної ради від 26.11.2009 року № 342-30-V вирішено припинити юридичну особу комунального підприємства Бориспільської районної ради «Житлово-комунальний комбінат» реорганізацією шляхом приєднання до Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа», призначено комісію з припинення.

Відповідно до частини 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції від 11.02.2010 року) органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до вищезазначеного рішенням Бориспільської районної ради від 04.03.2010 року № 369-32-V затверджено статут Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа», вирішено передати житловий фонд з обслуговування КП Бориспільської районної ради «Житлово-комунальний комбінат» на обслуговування Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа», вирішено передати з балансу КП Бориспільської районної ради «Житлово-комунальний комбінат» на баланс Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» будинок побуту, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Зідно акту приймання передачі основних засобів від 31.03.2010 року, затвердженого головою комісії з припинення КП Бориспільської районної ради «ЖКК» 14.04.2010 року, з балансу КП Бориспільської районної ради «ЖКК» на баланс Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» передано: будинок побуту з підвальними приміщеннями (вул. АДРЕСА_1, площею 2 735, 6 кв.м.), будинок побуту двоповерховий з підвальними приміщеннями (АДРЕСА_1, площею 862,2 кв.м.), будинок - прибудову одноповерхову (вул. АДРЕСА_1, площею 127, 2 кв.м.), пральню самообслуговування (вул. АДРЕСА_1, площею 110, 0 кв.м.), приміщення банно-прального комбінату (вул. АДРЕСА_1, площею 717, 4 кв.м.).

Таким чином, за наслідками перегляду рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2010 року у справі № 19/028-10 з врахуванням нововиявлених обставин матеріалами справи № 19/028-10/13 підтверджується, що спірне майно не приватизувалось Товариством покупців, членів трудового колективу підприємства «Бориспільпобутсервіс», відповідно не набувалось у власність Товариство з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс» і залишилось в комунальній власності Бориспільської районної ради.

Розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації від 30.12.2000 року № 757 Бориспільське державне комунальне виробничо-комерційне підприємство побутового обслуговування населення перереєстровано у Товариство з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс», засновниками Товариства виступили ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Протоколом № 1 зборів засновників ТОВ «Бориспільпобутсервіс» від 13.04.2009 року затверджено нову редакцію Статуту ТОВ «Бориспільпобутсервіс», у склад засновників товариства згідно даного протоколу увійшла Бориспільська міська рада та ОСОБА_1

Рішенням від 14.04.2009 року № 377 Виконавчого комітету Бориспільської міської ради оформлено право приватної власності ТОВ «Бориспільпобутсервіс» на цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. На підставі зазначеного рішення Товариству з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс» видано Свідоцтво про право власності від 24.04.2009 року САС № 494599 на нерухоме майно цілісного майнового комплексу за адресою АДРЕСА_1, що включає в себе будинок побуту 4-х поверховий з підвальним приміщенням літ. А- ІV, площею 2 702,9 кв.м., будинок побуту 2-х поверховий літ. А-ІІ, площею 693,3 кв.м., пральня самообслуговування літ. П, площею 112,3 кв.м., трансформаторна підстанція літ. Р площею 23,6 кв.м.

Рішенням Виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 23.06.2009 року № 550 надано поштову адресу об'єктам нерухомого майна у складі цілісного майнового комплексу ТОВ «Бориспільпобутсервіс» по АДРЕСА_1 в м. Борисполі, а саме: Двоповерхова будівля - вул. АДРЕСА_1-Б; Чотирьохповерхова будівля - АДРЕСА_1-в, в тому числі: № 1, № 2 - нежитлові приміщення підвального поверху, № 3 та № 4 - нежитлові приміщення першого поверху; № 5 та № 6 - нежитлові приміщення другого поверху, № 7 та № 8 - нежитлові приміщення третього поверху; Одноповерхова будівля - вул. АДРЕСА_1-г; Трансформаторна підстанція - вул. АДРЕСА_1-д.

Рішенням Виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 23.06.2009 року № 551 оформлено право власності ТОВ «Бориспільпобутсервіс» на вищезазначені об'єкти нерухомого майна, вирішено видати ТОВ «Бориспільпобутсервіс» Свідоцтво про право власності на зазначені об'єкти. Рішенням Виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 14.07.2009 року № 587 внесено зміни до рішення від 23.06.2009 року № 551 в частині видачі нових свідоцтв взамін свідоцтва на цілісний майновий комплекс від 24.04.2009 року САС № 494599. На підставі зазначених рішень Товариству з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс» видано ряд свідоцтв про право власності на нерухоме майно (окремо на кожен об'єкт у складі цілісного майнового комплексу замість одного свідоцтва від 24.04.2009 року на весь майновий комплекс).

Однак, з враховуваннням нововиявлених обставин, судом встановлено, що спірне майно не приватизувалось Товариством покупців, членів трудового колективу підприємства «Бориспільпобутсервіс», відповідно не набувалось у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс», тому підстави для засвідчення факту набуття майна у власність шляхом видачі відповідних Свідоцтв про право власності на ім'я Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс» та вчинення інших дій з майном від імені відповідача1, були відсутні.

30.07.2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс» та ОСОБА_1 укладено Договір міни, згідно якого ТОВ «Бориспільпобутсервіс» передало ОСОБА_1 об'єкт нерухомості, а саме: будинок побуту 4-х поверховий - підвальне приміщення, літ А-ІV, площею 270, 00 кв.м., за адресою АДРЕСА_1-в, №1; будинок побуту 4-х поверховий - приміщення другого поверху, літ А-ІV, площею 269, 4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1-в, №5, будинок побуту 4-х поверховий - приміщення третього поверху, літ А-ІV, площею 267, 8 кв.м., за адресою АДРЕСА_1-в, №7; будинок побуту 2-х поверховий, літ А-ІІ, площею 693, 3 кв.м., за адресою АДРЕСА_1-б; одноповерхова будівля - пральня самообслуговування, літ П, площею 112, 3 кв.м., за адресою АДРЕСА_1-г; будівля трансформаторної підстанції, літ Р, площею 23, 6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1-д;

В свою чергу, ОСОБА_1 передав ТОВ «Бориспільпобутсервіс» належну йому на праві власності частку у статутному капіталі ТОВ «Бориспільпобутсервіс» в розмірі 48,9%, що є одночасним погашенням взаємних заборгованостей між сторонами. Договір посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за номером 775. На підставі зазначеного договору складено відповідний акт про міну об'єкту нерухомості на частку від 30.07.2009 року.

На підставі зазначеного договору та відповідно до рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 13.10.2009 року № 929 «Про оформлення права власності громадянину ОСОБА_1 на об'єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою м. Бориспіль, АДРЕСА_1» ОСОБА_1 видано Свідоцтва про право власності на вищезазначені об'єкти нерухомого майна.

Також, 13.08.2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс» та Бориспільською міською радою укладено договір міни, згідно якого ТОВ «Бориспільпобутсервіс» передало Бориспільській міській раді об'єкт нерухомості, а саме: будинок побуту 4-х поверховий - підвальне приміщення, літ А-ІV, площею 260, 9 кв.м., за адресою АДРЕСА_1-в, №2; будинок побуту 4-х поверховий - приміщення першого поверху, літ А-ІV, площею 271, 9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1-в, № 4, будинок побуту 4-х поверховий - приміщення другого поверху, літ А-ІV, площею 272, 9 кв.м., за адресою АДРЕСА_1-в, № 6; будинок побуту 4-х поверховий - приміщення третього поверху, літ А-ІV, площею 277, 7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1-в, № 8; будинок побуту 4-х поверховий - приміщення четвертого поверху, літ А-ІV, площею 527, 2 кв.м., за адресою АДРЕСА_1-в, № 9;

В свою чергу, Бориспільська міська рада передала ТОВ «Бориспільпобутсервіс» належну йому на праві власності частку в статутному капіталі ТОВ «Бориспільпобутсервіс» в розмірі 50,1 %, що є одночасним погашенням взаємних заборгованостей між сторонами. Договір посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за номером № 886. На підставі зазначеного договору складено відповідний акт про міну об'єкту нерухомості на частку від 13.08.2009 року.

На підставі зазначеного договору та відповідно до рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 13.10.2009 року № 889 «Про оформлення права власності Бориспільській територіальній громаді в особі Бориспільської міської ради на об'єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою м. Бориспіль, АДРЕСА_1» територіальній громаді міста Бориспіль в особі Бориспільської міської ради видано Свідоцтва про право власності на нерухоме майно на вищезазначені об'єкти нерухомого майна.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Згідно з п. 6.1. Наказу Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року «Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» (в редакції станом на момент виникнення спірних відносин) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності:

а) органами місцевого самоврядування:

- фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам;

- юридичним особам у разі внесення до статутного фонду об'єктів нерухомого майна їх засновниками;

- фізичним та юридичним особам на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують їх право власності на об'єкти нерухомого майна, крім правовстановлювальних документів, передбачених у додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Згідно пункту 6.2. цього ж наказу підготовку документів для видачі свідоцтв про право власності можуть за дорученням органів місцевого самоврядування та інших органів відповідно до законодавства проводити БТІ.

Як було зазначено вище і встановлено судом у процесі розгляду справи, спірні приміщення (будівлі) Бориспільського державного комунального виробничо-комерційного підприємства побутових послуг «Бориспільпобутсервіс», що знаходяться за адресою: вул. АДРЕСА_1 - б, в, г, д, у м. Бориспіль, не увійшли до складу майна, що перейшло у власність шляхом приватизації Товариства покупців, членів трудового колективу підприємства послуг «Бориспільпобутсервіс» на підставі договору № 5 купівлі-продажу державного майна при викупі від 30.04.1996 року, укладеного між Товариством покупців, членів трудового колективу підприємства «Бориспільпобутсервіс» та Представництвом в Бориспільському районі РВ ФДМУ по Київській області, та з відання Бориспільської районної ради не вибували та залишились у комунальній власності територіальної громади сіл Бориспільського району, а тому у ТОВ «Бориспільпобутсервіс» не було жодних майнових передумов та підстав для оформлення права власності на вказані спірні приміщення (будівлі), а у КП «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» та Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області були відсутні будь-які правові підстави для оформлення права власності за ТОВ «Бориспільпобутсервіс» з видачею свідоцтв про право власності на нерухоме майно - приміщення (будівлі), що знаходяться за адресою: вул. АДРЕСА_1 - б, в, г, д, у м. Бориспіль.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що, як було встановлено судом у процесі розгляду справи, рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 377 від 14.04.2009 року «Про оформлення права власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс» на цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1» та № 551 від 23.06.2009 року «Про оформлення права власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс» були прийняті Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради із порушенням положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Наказу Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року «Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», та інших нормативно-правових актів України, а тому позовні вимоги прокурора в інтересах позивача до відповідача3 про визнання їх незаконними та скасування, є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про визнання недійсними договорів міни, укладених ТОВ «Бориспільпобутсервіс»: від 30.07.2009 року з ОСОБА_1 щодо об'єктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1-в - № 1, 3, 5, 7; 79-б, 79-г, 79-д, та від 13.08.2009 року з Бориспільською міською радою, щодо об'єктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1-в - № 2, 4, 6, 8, 9, виходячи зі встановлених судом обставин щодо відсутності підстав та факту правомірного набуття ТОВ «Бориспільпобутсервіс» права власності на спірні об'єкти, у останнього були відсутні повноваження на відчуження чи розпорядження в будь-який спосіб спірними об'єктами нерухомості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 715 Цивільного кодексу України за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар.

Відповідно до ст. 716 Цивільного кодексу України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Статтею 658 Цивільного кодексу України передбачено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Враховуючи вищевикладене та те, що, як було встановлено судом у процесі розгляду справи, рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 377 від 14.04.2009 року «Про оформлення права власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс» на цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1» та № 551 від 23.06.2009 року «Про оформлення права власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс», на підставі яких у ТОВ «Бориспільпобутсервіс» виникло право власності на спірні приміщення (будівлі), що знаходяться за адресою: вул. АДРЕСА_1 - б, в, г, д, у м. Бориспіль, були прийняті Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради із порушенням положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Наказу Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року «Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», та інших нормативно-правових актів України, що свою чергу призвело до протиправного позбавлення права власності територіальної громади сіл Бориспільського району Київської області на вказані приміщення (будівлі), та до відчуження вказаних приміщень (будівель) особою, що не мала на то відповідних власних повноважень, а саме ТОВ «Бориспільпобутсервіс», на користь ОСОБА_1 та Бориспільської міської ради на підставі договору міни від 30.07.2009 року та договору міни від 13.08.2009 року відповідно, то договір міни від 30.07.2009 року, укладений між ТОВ «Бориспільпобутсервіс» та ОСОБА_1, щодо об'єктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1-в - № 1, 3, 5, 7; 79-б, 79-г, 79-д, та договір міни від 13.08.2009 року, укладений між ТОВ «Бориспільпобутсервіс» та Бориспільською міською радою, щодо об'єктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1-в - № 2, 4, 6, 8, 9, є такими, що суперечать положенням Цивільного кодексу України, а саме ст. 203, в редакції, що діяла на момент вчинення правочину, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», інших нормативно-правових актів, що є підставою для визнання відповідних Договорів міни недісними.

При цьому, розглядаючи відповідні позовні вимоги щодо відповідача2 суд враховує вказівки, викладені в постановах Вищого господарського суду України від 06.04.2015 року та Верховного суду України від 05.04.2018 року у справі № 19/028-10/13.

Виходячи з того, що відповідачем2 у справі є Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, в той час, як спірний Договір міни укладено з громадянином ОСОБА_1, судом встановлено та враховано такі обставини.

Щодо вказівок постанови Верховного суду України від 05.04.2018 року у справі № 19/028-10/13 про розгляд клопотання про припинення провадження у справі та заявлених відповідачами клопотань про закриття провадження у справі в частині позовних вимог стосовно ОСОБА_1, суд зазначає, що з огляду на норму ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (аналогічна норма була закріплена в ст. 80 старої редакції Господарського процесуального кодексу України) господарський суд закриває провадження у справі в разі наявності (встановлення в ході розгляду спору) визначених у відповідній статті підстав (в тому числі в ході перевірки викладених у клопотаннях сторін обставин). При цьому, нормами господарського процесу не передбачено подання та розгляду по суті клопотань сторін про закриття (припинення) провадження у справі. Тобто, наведені сторонами в клопотаннях обставини, які вони вважають підставами закриття провадження у справі, досліджуються і перевіряються судом і в разі встановлення відсутності підстав для закриття провадження у справі, спір розглядається і вирішується судом по суті позовних вимог.

В ході розгляду спору судом не встановлено підстав для закриття провадження у справі № 19/028-10/13. Крім того, на стадії перегляду судового рішення за нововиявленим обставинами в будь-якому випадку виключається можливість зміни складу учасників спору, щодо яких приймалось рішення, що переглядається за нововиявленими обставинами. За жодних обставин не можуть змінюватись чи переглядатись обставини, які встановлені під час розгляду спору по суті і на які обставини, визнані нововиявленим, не впливають. Обставини, які мали місце на момент набрання законної сили рішенням суду, яке переглядається за нововиявленими обставинами, і на які не впливають нововиявлені обставини, за жодних умов не можуть повторно оцінюватись судом.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З огляду на висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України», хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Таким чином, дотримуючись наведеного принципу, суд зазначає, що фактично повторний судовий розгляд відбувається у зв'язку з незгодою відповідача2 з визначеним судом суб'єктним складом сторін та неврахуванням особливостей його правового статутсу. У зв'язку з чим, судом в даному рішенні вже визначено належний суб'єктний склад сторін.

Щодо врахування під час розгляду спору по суті особливостей правового статусу відповідача2, суд зазначає, що згідно з Роз'ясненням Міністерства юстиції України від 14.01.2011 року «Статус фізичної особи - підприємця: проблеми застосування законодавства» (яке є чинним), визначено, що відповідно до статті 2 Цивільного кодексу України учасниками цивільних відносин визнаються фізичні та юридичні особи.

Статус фізичної особи-підприємця - це юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю, однак сам по собі не впливає і ніяким чином не обмежує будь-які правомочності особи, які випливають з її цивільної право-, та дієздатності.

Неоднозначне тлумачення вказаної норми в науково-юридичній літературі і на практиці обумовлює появу суперечливих висновків, що безумовно впливає на її правозастосування, оскільки певним чином відбувається злиття правового статусу фізичної особи з правовим статусом юридичної особи, які за своєю правовою природою є різними.

В питаннях, пов'язаних з реєстрацією права власності фізичних осіб-підприємців на нерухоме майно, суб'єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 Цивільного кодексу, тобто фізичні та юридичні особи, держава Україна, автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права (статті 2 та 318 ЦК).

Згідно зі статтею 325 Цивільного кодексу суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

При цьому, власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 320 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями).

В той же час, чинне законодавство не виділяє такого суб'єкт права власності як фізична особа-підприємець та не містить норм щодо права власності фізичної особи-підприємця. Законодавство лише встановлює, що фізична особа-підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Отже, суб'єктом права власності визнається саме фізична особа, яка може бути власником будь-якого майна, крім майна, що не може перебувати у власності фізичної особи. При цьому, правовий статус фізичної особи-підприємця не впливає на правовий режим майна, що перебуває у його власності. Таким чином, нерухоме майно має реєструватися за фізичною особою.

Згідно зі ст. 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 128 Господарського кодексу України визначено, що громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення.

Також, згідно зі ст. 50 Цивільного кодексу України право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Частиною 3 ст. 50 Цивільного кодексу України визначено, що якщо особа розпочала підприємницьку діяльність без державної реєстрації, уклавши відповідні договори, вона не має права оспорювати ці договори на тій підставі, що вона не є підприємцем.

Статтею 52 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

З огляду на викладене, сам лише факт реєстрації нерухомого майна за громадянином, не спростовує можливості існування господарських правовідносин щодо такого майна.

Щодо укладення 30.07.2009 року Договір міни між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс» та ОСОБА_1 як з громадянином, судом також досліджено та встановлено, що відповідний Договір міни укладено внаслідок реалізації ОСОБА_1 своїх корпоративних прав в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс».

Зокрема, за відповідним Договором міни ТОВ «Бориспільпобутсервіс» передало ОСОБА_1 спірні об'єкти нерухомості взамін на належну ОСОБА_1 на праві власності частку у статутному капіталі ТОВ «Бориспільпобутсервіс» в розмірі 48,9%, що, як зазначено в договорі є одночасним погашенням взаємних заборгованостей між сторонами. Однак, фактично відбувся вихід ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ «Бориспільпобутсервіс» з передачею йому частки в майні товариства в обмін на корпоративні права.

Таким чином, укладення Договору міни та набуття ОСОБА_1 права власності на спірне майно (і отримання свідоцтва, яке засвідчує факт набуття відповідного права власності) виникло з корпоративних, відповідно, господарських відносин, а не за його участю як громадянина поза корпоративними відносинами за відплатним цивільним договором.

Крім того, відповідні вимоги, як про недійсність Договорів міни, так і виданих на їх підставі Свідоцтв про право власності та витребування майна, є похідними від заявленого в позові та встановленого під час перегляду рішення за нововиявленими обставинам факту не набуття ТОВ «Бориспільпобутсервіс» права власності на спірні об'єкти нерухомості та відсутності в останнього права їх відчужувати чи іншим чином розпоряджатись.

Відповідні питання щодо чинності Договорів міни та Свідоцта про право власності щодо відповідачів 2,3 не заявлені в позові до розгляду як самостійні вимоги, є похідними і розглядаються у зв'язку з необхідністю відновлення права позивача, порушеного відповідачем1.

Таким чином, в цілому спір щодо об'єктів нерухомості виник з господарських правовідносин приватизації майна членами трудового колективу, створення на базі відповідного майна господарюючого суб'єкта (відповідача1), корпоративними учасниками якого були відповідачі 2,3, які набули право власності на спірні об'єкти внаслідок реалізації корпоративних прав.

Щодо подальшого використання об'єктів нерухомості, зокрема, відповідачем2 в господарській діяльності, суд враховує, що відповідні об'єкти нерухомості мають комерційне призначення і належали на праві власності ОСОБА_1, який мав у відповідний період статус суб'єкта підприємницької діяльності.

Як встановлено судом, фізична особа-суб'єкт підприємницької діяльності в цивільно-правових відносинах власності виступає як фізична особа, яка може набувати і використовувати все належне їй майно в своїй підприємницькій діяльності.

Враховуючи вищенаведені обставини щодо набуття відповідачем2 спірних об'єктів нерухомості внаслідок здійснення господарської діяльності, комерційне призначення нерухомості, наявність у відповідача2 статусу суб'єкта підприємницької діяльності, доведення фактів використання спірного майна ОСОБА_1 як громадянином, а не суб'єктом підприємницької діяльності, покладається на відповідача2.

Також, суд враховує, що саме відповідач2 має доводити відповідні обставини в спростування позовних вимог ще й тому, що у прокуратури та позивача, які не є учасниками відповідних правовідносин щодо використання відпровідачем2 спірного майна, немає і не може бути належних і допустимих (достовірних та достатніх) доказів які не стосуються їх діяльності.

Однак, відповідачем2 не надано обґрунтованих пояснень та доказів щодо використання спірного майна ОСОБА_1 як громадянином, а не суб'єктом підприємницької діяльності, а саме доказів зміни цільового призначення спірних об'єктів нерухомості та їх використання у правовідносинах, не пов'язаних з господарською діяльністю.

Таким чином, за позовними вимогами про визнання внедійсними Договору міни, який свідчить про реалізацію ОСОБА_1 корпоративних прав і Свідоцтва щодо відповідного господарського майна, яке видано ОСОБА_1 як суб'єкту цивільно-правових відносин власності, в контесті спірних господарських правовідносин, ФОП ОСОБА_1 є належним відповідачем і відповідні позовні вимоги, які є похідними і нерозривно поєднані з господарськими правовідносинами щодо спірного об'єкту, підлягають розгляду в господарському спорі разом з іншими обставинами, що необхідно для захисту прав позивача.

Враховучи тривалий період розгляду справи, обсяг встановлених судами обставин, які в більшості не спростовані за наслідками перегляду судових рішень, враховуючи господарський характер спірних правовідносин, нерозривність підстав виникнення спору та доказів, заперечення відповідача2 проти розгляду господарським судом заявлених до нього позовних вимог, заперечення використання майна в господарській діяльності (за відсутності доведеності ним протилежного), свідчить про зловживання відповідачем2 своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду спору.

Враховуючи встановлений судом факт відсутності у ТОВ «Бориспільпобутсервіс» правомочностей власника щодо розпорядження спірними об'єктами нерухомості, позовні вимоги про визнання недійсними укладених відповідачем1 з відповідачами 2,3 Договорів міни, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Такоє, як встановлено судом, вимоги прокурора в інтересах позивача до відповідача-3 про визнання незаконними та скасування рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 929 від 13.10.2009 року «Про оформлення права власності громадянину ОСОБА_1 на об'єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: м. Бориспіль, АДРЕСА_1», та № 889 від 13.10.2009 року «Про оформлення права власності Бориспільській територіальній громаді в особі Бориспільської міської ради на об'єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1-в», є похідними від його позовних вимог в інтересах позивача до відповідачів про визнання недійсними Договору міни від 30.07.2009 року, укладеного між ТОВ «Бориспільпобутсервіс» та ОСОБА_1, та Договору міни від 13.08.2009 року, укладеного між ТОВ «Бориспільпобутсервіс» та Бориспільською міською радою, що в свою чергу є законними і обґрунтованими, то суд дійшов висновку про їх задоволення.

Згідно зі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 386 цього ж кодексу держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Статтею 392 цього ж кодексу передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що право власності територіальної громади сіл Бориспільського району Київської області в особі Бориспільської районної ради на спірні приміщення (будівлі) Бориспільського державного комунального виробничо-комерційного підприємства побутових послуг «Бориспільпобутсервіс», що знаходяться за адресою: вул. АДРЕСА_1 - б, в, г, д, у м. Бориспіль, підтверджується рішенням Київської обласної ради від 21.12.1993 року, договором № 5 купівлі-продажу державного майна при викупі від 30.04.1996 року, укладеним між Товариством покупців, членів трудового колективу підприємства «Бориспільпобутсервіс» та Представництвом в Бориспільському районі РВ ФДМУ по Київській області, актом прийому-передачі приватизованого майна від 04.09.2000 року, договором купівлі-продажу патенту на право оренди будівлі (споруди, приміщення) від 17.05.1996 року, укладеним між представництвом Фонду держмайна України в Бориспільському районі та Товариством покупців членів трудового колективу підприємства «Бориспільпобутсервіс», рішенням господарського суду Київської області від 14.05.2002 року у справі № 53/10-2001, та іншими вищевказаними документами, наявними у матеріалах справи.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що спірні приміщення (будівлі), що знаходяться за адресою: вул. АДРЕСА_1 - б, в, г, д, у м. Бориспіль, Київська область, були набуті у власність відповідачами 2, 3 у відповідача1, як у особи, що не мала права їх відчужувати - ТОВ «Бориспільпобутсервіс», і відповідно право власності територіальної громади сіл Бориспільського району в особі Бориспільської районної ради на спірні приміщення (будівлі) таким чином оспорюється з боку ФОП ОСОБА_1 та Бориспільської міської ради, а тому суд дійшов висновку, що право власності територіальної громади сіл Бориспільського району в особі Бориспільської районної ради на спірні приміщення (будівлі) підлягає захисту шляхом його визнання у судовому порядку на підставі та у відповідності до ст. 392 Цивільного кодексу України.

Отже, вимоги прокурора, заявлені в інтересах позивача, до відповідачів про визнання права власності на спірні приміщення (будівлі) згідно переліку, що знаходяться за адресою: вул. АДРЕСА_1 - б, в, г, д, у м. Бориспіль, Київська область, за територіальною громадою сіл Бориспільського району в особі Бориспільської районної ради є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, згідно зі ст. 330 Цивільного кодексу України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст. 387 цього ж кодексу власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 388 цього ж кодексу передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, що спірні приміщення (будівлі), які знаходяться за адресою: вул. АДРЕСА_1 - б, в, г, д, у м. Бориспіль, Київська область, вибули з комунальної власності Бориспільського району Київської області всупереч чинному законодавству України та волі територіальної громади сіл Бориспільського району Київської області в особі Бориспільської районної ради, позовні вимоги прокурора, заявлені в інтересах позивача, до відповідачів 2, 3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, є доведеною та обґрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо заявлених відповідачем2 строків позовної давності, як встановлено судом під час попереднього розгляду спору по суті, оспорювані рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 377 від 14.04.2009 року «Про оформлення права власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс» на цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1»; рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 551 від 23.06.2009 року «Про оформлення права власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс»; рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 929 від 13.10.2009 року «Про оформлення права власності громадянину ОСОБА_1 на об'єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: м. Бориспіль, АДРЕСА_1»; рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 889 від 13.10.2009 року «Про оформлення права власності Бориспільській територіальній громаді в особі Бориспільської міської ради на об'єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1-В»; договір міни від 30.07.2009 року, укладений між ТОВ «Бориспільпобутсервіс» та ОСОБА_1; договір міни від 13.08.2009 року, укладений між ТОВ «Бориспільпобутсервіс» та Бориспільською міською радою; були прийняті та укладені відповідачами відповідно у 2009 році, з урахуванням положень ст. ст. 256, 257, 261, 268 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин - на момент подачі позову) дійшов висновку, що позовна давність по заявленим прокурором в інтересах позивача позовним вимогам не спливла, і відповідно прокурор в інтересах позивача в межах строків позовної давності звернувся до господарського суду з даним позовом. Крім того, під час перегляду рішення суду за ново виявленими обставинами не підлягають дослідженню обставини щодо дотримання строку давності звернення до суду з позовом, мають значення лише дотримання строків заявлення обставин як новововиявлених.

Щодо поданої відповідачем2 заяви про закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України в частині позовних вимог, які стосуються Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у зв'язку з внесенням 19.09.2018 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення суб'єкта підприємницької діяльності, судом встановлено, що за номером 5000777 19.09.2018 року проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках (зокрема, наведених у відповідній статті 20).

Таким чином, оскільки, як встановлено судом, спір виник у зв'язку із здійсненням господарської діяльності, сама по собі зміна правового статусу відповідача2, яка відбулась напередодні прийняття рішення у справі, не змінює підвідомчості спору.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками перегляду на підставі заяви Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» № 01-23-442 від 19.11.2012 року за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2010 року у справі № 19/028-10/13, прийняти нове рішення, яким позов Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Бориспільської районної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс», Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Бориспільської міської ради, Виконавчого комітету Бориспільської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа», Комунального підприємства Бориспільської районної ради «Зубр», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунального підприємства «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» про скасування рішень, визнання недійсними договорів, визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння у справі № 19/028-10/13 задовольнити повністю.

Відшкодування судових вират по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідачів 1-3, внаслідок неправильних дій яких виник спір.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, 325 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. За наслідками перегляду на підставі заяви Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» № 01-23-442 від 19.11.2012 року за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2010 року у справі № 19/028-10/13, прийняти нове рішення.

2. Позов Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Бориспільської районної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс», Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Бориспільської міської ради, Виконавчого комітету Бориспільської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа», Комунального підприємства Бориспільської районної ради «Зубр», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунального підприємства «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» про скасування рішень, визнання недійсними договорів, визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння у справі № 19/028-10/13 задовольнити повністю.

3. Визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 377 від 14.04.2009 року «Про оформлення права власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс» на цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1».

4. Визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 551 від 23.06.2009 року «Про оформлення права власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс».

5. Визнати недійсним договір міни від 30.07.2009 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс» (ідентифікаційний код 19414833) та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), щодо об'єктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1-в - № 1, 3, 5, 7; 79-б, 79-г, 79-д.

6. Визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 929 від 13.10.2009 року «Про оформлення права власності громадянину ОСОБА_1 на об'єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: м. Бориспіль, АДРЕСА_1».

7. Визнати недійсним договір міни від 13.08.2009 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс» (ідентифікаційний код 19414833) та Бориспільською міською радою (ідентифікаційний номер 04054903), щодо об'єктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1-в - № 2, 4, 6, 8, 9.

8. Визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 889 від 13.10.2009 року «Про оформлення права власності Бориспільській територіальній громаді в особі Бориспільської міської ради на об'єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1-в».

9. Визнати право власності за територіальною громадою сіл Бориспільського району Київської області в особі Бориспільської районної ради (ідентифікаційний код 04054837) на наступні приміщення:

- будинок побуту 4-х поверховий, площею 2 702, 9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1-в, в тому числі № 1, № 2 - нежитлові приміщення підвального поверху; № 3, № 4 - нежитлові приміщення першого поверху; № 5, № 6 - нежитлові приміщення другого поверху; № 7, № 8 - нежитлові приміщення третього поверху; № 9 - нежитлові приміщення четвертого поверху;

- будинок побуту 2-х поверховий, площею 693, 3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1-б;

- пральню самообслуговування, площею 112, 3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1-г;

- трансформаторну підстанцію, площею 23, 6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, АДРЕСА_1-д.

10. Витребувати на користь Бориспільської районної ради (ідентифікаційний код 04054837) з незаконного володіння Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) нерухоме майно:

- підвальне приміщення №1 площею 270,0 кв.м, приміщення першого поверху №3 площею 285,1 кв.м, приміщення другого поверху №5 площею 269,4 кв.м, приміщення третього поверху№7 площею 267,8 кв.м в чотирьохповерховій будівлі будинку побуту загальною площею 2 702, 9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1-в;

- приміщення будинку побуту 2-х поверхового, площею 693,3 кв.м, який розташований за адресою м.Бориспіль, АДРЕСА_1-б;

- одноповерхову будівлю пральні самообслуговування, площею 112,3 кв.м., яка розташована за адресою м. Бориспіль, АДРЕСА_1-г;

- будівлю трансформаторної підстанції, площею 23,6 кв.м, яка розташована за адресою м. Бориспіль, АДРЕСА_1-д.

11. Витребувати на користь Бориспільської районної ради (ідентифікаційний код 04054837) з незаконного володіння Бориспільської міської ради (ідентифікаційний номер 04054903) нерухоме майно:

- підвальне приміщення №2 площею 260,9 кв.м, приміщення першого поверху №4 площею 271,9 кв.м, приміщення другого поверху №6 площею 272,9 кв.м, приміщення третього поверху №8 площею 277,7 кв.м, приміщення четвертого поверху№9 площею 527,2 кв.м в чотирьохповерховій будівлі будинку побуту загальною площею 2 702, 9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1-в;

12. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільпобутсервіс» (ідентифікаційний код 19414833) на користь Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» (ідентифікаційний код 30349538) судові витрати 10 730 (десять тисяч сімсот тридцять) грн 00 (нуль) коп. судового збору за розгляд заяви про перегляд судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами.

13. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» (ідентифікаційний код 30349538) судові витрати 10 730 (десять тисяч сімсот тридцять) грн 00 (нуль) коп. судового збору за розгляд заяви про перегляд судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами.

14. Стягнути з Бориспільської міської ради (ідентифікаційний номер 04054903) на користь Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» (ідентифікаційний код 30349538) судові витрати 10 730 (десять тисяч сімсот тридцять) грн 00 (нуль) коп. судового збору за розгляд заяви про перегляд судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу XI Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повне рішення підписано 04.10.2018 року