ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 рокуСправа № 912/4109/16
Господарський суд Кіровоградської області у складі колегії: головуючого судді Кабакової В.Г., суддів Вавренюк Л.С. та Тимошевської В.В., за участю секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 912/4109/16

за позовом: Закритого акціонерного товариства "Агроавтосервіс", 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Дніпропетровське шосе, 4

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) ОСОБА_1, 28009, АДРЕСА_1

2) ОСОБА_2, 28008, АДРЕСА_2

3) ОСОБА_3, АДРЕСА_3

4) Олександрійської районної державної адміністрації, 28001, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Шевченка, 132

про визнання права на постійне користування земельною ділянкою, заборону розпорядження земельними ділянками,

Представники сторін:

від позивача - Запорожець В.В., довіреність № б/н від 19.10.17;

від відповідача - участі не брали;

від третьої особи (ОСОБА_1) - ОСОБА_5, ордер серія КР № 69001 від 31.08.2018;

від інших третіх осіб - участі не брали;

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Закрите акціонерне товариство "Агроавтосервіс" (далі - ЗАТ "Агроавтосервіс", позивач) звернулось до Господарського суду Кіровоградської області із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - ГУ Держгеокадастру, відповідач), який містить вимоги такого змісту:

- визнати за ЗАТ "Агроавтосервіс" право на постійне користування земельною ділянкою площею 691,4 га на території Олександрійського району Кіровоградської області згідно Державного акту на право постійного користування землею КР №002061 від 10.12.1996, виданого відповідно до рішення Олександрійської районної державної адміністрації від 04.12.1996 № 495-р та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 13;

- заборонити Державному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області до припинення дії права на постійне користування земельною ділянкою площею 691,4 га, яке посвідчене Державним актом на право постійного користування землею за № 13, розпоряджатись земельними ділянками, які повністю або частково входять в межі земельної ділянки площею 691,4 га на території Олександрійського району Кіровоградської області, право на постійне користування якої посвідчено згідно Державного акту на право постійного користування землею КР № 002061 від 10.12.1996, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 13.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідно до Державного акта КР № 002061 на право постійного користування землею товариству на праві постійного користування належить земельна ділянка, площею 691,1 га на території Олександрійського району Кіровоградської області.

Ухвалою від 08.11.2016 господарський суд прийняв позовну заяву та порушив провадження у справі. Крім того, даною ухвалою на підставі статті 27 ГПК України залучив до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Олександрійську районну державну адміністрацію.

У судовому засіданні 13.01.2017 господарський суд ухвалою задовольнив заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову та забезпечив позов шляхом заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області вчиняти дії, а саме приймати накази про затвердження проектів землеустрою та/або передачу у власність або користування (оренду) земельних ділянок, які повністю чи частково накладаються на земельну ділянку, право на користування якої посвідчено згідно Державного акта на право постійного користування землею КР № 002061 від 10.12.1996, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 13.

13.01.2017 від відповідача до суду надійшли пояснення, у яких зазначено про незаконність видання Державного акта серія І-КР № 002061 від 10.12.1996 позивачу на постійне користування земельної ділянки, оскільки у розпорядженні, на підставі якого було видано такий Державний акт, не зазначено про передачу у постійне користування земельної ділянки, крім того в графі "місцезнаходження" допущено помилку замість "Лікарівської сільської ради" помилково надруковано "Костантинівська сільська рада". У зв'язку із численними помилками, які допущені у минулих роках, Управлінням Держгеокадастру в Олександрійському районі було опрацьовано питання щодо надання земельних ділянок учасникам АТО на іншому рівнозначному масиві та переоформлення проектів землеустрою. Визнаючи поінформованість про наявність у позивача Державного акта на постійне користування спірною земельною ділянкою та необхідність виділення учасникам АТО земельних ділянок на іншому масиві, відповідач зазначає про відсутність порушення з його боку прав та інтересів позивача і просить господарський суд відмовити у задоволенні даного позову.

Від Олександрійської районної державної адміністрації надійшли пояснення щодо неможливості надання документів, які передували прийняттю розпорядження № 495-р від 04.12.1996 "Про вилучення та надання земельних ділянок для сільськогосподарських потреб" у зв'язку із закінченням терміну їх архівного зберігання та знищення. Також третя особа повідомляє, що в протоколах сесій районної ради за 1996-1997 роки рішення про затвердження розпорядження № 495-р від 04.12.1996 "Про вилучення та надання земельних ділянок для сільськогосподарських потреб" не значиться. Рішення у даній справі третя особа просить прийняти на розсуд суду і розглянути справу за відсутності її представника.

Представник позивача у судовому засіданні 13.01.2017 подав письмові пояснення, згідно яких обґрунтовує повне включення земельних ділянок, що надані у власність третім особам ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та громадянину ОСОБА_6 до земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні позивача. На підтвердження вказаного позивач подав Схеми розміщення земельних ділянок площею 77,2 га та 388 га, з яких слідує накладення земельних ділянок, що передані у власність вказаним громадянам, на земельні ділянки, які є частинами земельної ділянки, яка передана у постійне користування позивача.

Представник третьої особи ОСОБА_2 подав заперечення на позов, зазначивши, що співпадіння земельних ділянок, що надана у постійне користування позивача і у власність третьої особи неможливе, оскільки вони знаходяться на території різних сільських рад (Лікарівська сільська рада і Костянтинівська сільська рада). Крім того, у запереченнях звертається увага господарського суду, що не відбулось затвердження розпорядження № 495-р від 04.12.1996 "Про вилучення та надання земельних ділянок для сільськогосподарських потреб" на сесії районної Ради народних депутатів, що передбачено пунктом 3 самого розпорядження. Також зазначається про те, що земельна ділянка передана у власність ОСОБА_2 із земель, що перебувають в запасі (резервний фонд), а земельна ділянка позивача визначена із земель постійного користування. На підтвердження своїх доводів представник третьої особи подала відповідні докази.

Представником третьої особи Олександрійської РДА подано пояснення, у яких зазначає, що розпорядження, на основі якого позивачу видано Державний акт на постійне користування земельною ділянкою є незаконним і Олександрійська РДА звернулась до Кіровоградської обласної державної адміністрації із проханням його скасувати.

Третя особа ОСОБА_1 23.01.2017 подав письмове пояснення, у якому просить відмовити у задоволенні позову повністю.

У судовому засіданні 23.01.2017 вирішено продовжити розгляд справи колегіально, про що винесено ухвалу.

10.02.2017 від Управління Держгеокадастру в Олександрійському районі надійшли витребувані документи, а саме документація із землеустрою по інвентаризації земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Лікарівської сільської ради, яка була розроблена ДП "Кіровоградський науково-дослідний інститут землеустрою" в 2013 році та погоджена начальником управління Держземагенства в Олександрійському районі Кіровоградської області Крюковим О.М., стосовно ДП ДСП "Лікарівка-2", земельні ділянки якого включені в реєстр ділянок, що використовуються без документів, та затверджений проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 у власність земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:5097 та докази державної реєстрації права власності на вказану ділянку.

Ухвалою від 15.02.2017 господарський суд призначив у справі № 912/4109/16 судову земельно - технічну експертизу, проведення якої доручив Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, провадження у справі зупинив у зв'язку з призначенням судової експертизи.

Ухвалою від 28.08.2017 господарський суд поновив провадження у справі, погодив проведення судової експертизи у даній справі Кропивницьким відділенням Київського науково - дослідного інституту судових експертиз, зупинив провадження у справі на період проведення експертизи до отримання судом висновків експертів.

До Господарського суду надійшов висновок експерта № 170/171/17-27 земельно - технічної експертизи від 22.09.2017 по матеріалах справи № 912/4109/16.

Ухвалою від 13.10.2017 господарський суд поновив провадження у справі № 912/4109/16.

В подальшому, ухвалою від 17.11.2017 господарський суд провадження у справі № 912/4109/16 зупинив до розгляду Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області справи № 398/3329/17 та набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.12.2017 ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 17.11.2017 у справі № 912/4109/16 залишено без змін.

Ухвалою від 12.07.2018 (головуючий суддя Кабакова В.Г., судді Макаренко Т.В., Тимошевська В.В.) господарський суд провадження у справі № 912/4109/16 поновив, підготовче засідання призначив на 20.08.2018.

Враховуючи, те що суддя Макаренко Т.В. яка є членом колегії, перебуває у відпустці у період з 15.08.2018 по 26.08.2018 включно, здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 912/4109/16 згідно розпорядження керівника апарату Господарського суду Кіровоградської області № 237 від 17.08.2018 р.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2018, справу № 912/4109/16 призначено колегії суддів у складі Кабакової В.Г., суддів Вавренюк Л.С. та Тимошевської В.В.

Ухвалами від 20.08.2018 господарський суд прийняв справу № 912/4109/16 до свого провадження та відклав підготовче засідання до 31.08.2018.

27.08.2018 на електронну адресу суду, а також факсограмою на виконання вимог ухвали суду від 20.08.2018 від Кропивницького відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз надійшов лист від 27.08.2018 № 2354-18, за змістом якого повідомлено, що витребувана копія технічної документації, що розроблена до Державного акта на право постійного користування землею КР № 002061 від 10.12.1996 до КВ КНДІСЕ не надходила, всі матеріали та документи, які надавались для проведення експертизи були повернуті до суду 28.09.2017 згідно з переліком супровідного листа від 22.09.2017 № 170/171/17-27.

27.08.2018 до суду надійшов лист Державного архіву Кіровоградської області від 22.08.2018, яким повідомлено суд, що станом на 22.08.2018 від ЗАТ "Агроавтосервіс" ніяких звернень та запитів до архіву не надходило, зазначена інформація у клопотанні є недостовірною, відповідно судом не було її перевірено. Щодо можливого зберігання технічної документації у Державному архіві Кіровоградської області повідомив, що технічна документація не відноситься до документів Національного архівного фонду, відповідно зазначених документів на державному зберіганні в Державному архіві Кіровоградської області не має.

Архівний відділ Олександрійської міської ради на виконання вимог ухвали суду листом від 22.08.2018 № 12-36/1090 повідомив суд, що не може надати необхідні в судовому засідання документи (їх копії), так як рішення Олександрійської районної державної адміністрації надходять на постійне зберігання в архівний відділ Олександрійської районної державної адміністрації.

Державне підприємство "Кропивницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" листом від 28.08.2018 № 01/18-1067 на виконання вимог ухвали суду повідомив, що в архіві Державного підприємство "Кропивницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" не виявлено технічної документації щодо складання Державного акта на право постійного користування землею закритому акціонерному товариству "Агроавтосервіс" в 1996 році.

Ухвалою від 31.08.2018 господарський суд зобов'язав позивача надати до 15.09.2018 додаткові пояснення з доказами щодо змін в найменуванні позивача з акціонерного товариства закритого типу на закрите акціонерне товариство; Олександрійську районну державну адміністрацію надати до 15.09.2018 належним чином посвідчену копію листа Кіровоградської обласної державної адміністрації від 02.03.2017 р. № 01-18/230/3; належним чином посвідчену копію листа архівного відділу Олександрійської районної державної адміністрації від 22.12.2016 р. № 01-10; закрив підготовче провадження та призначив справу № 912/4109/16 до судового розгляду по суті на 11.10.2018.

03.09.2018 до суду від позивача на виконання вимог ухвали суду від 20.08.2018 надійшли витребувані докази користування земельною ділянкою площею 691,40 га та сплати земельного податку.

До суду 03.09.2018 від відділу в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на виконання вимог ухвали суду від 20.08.2018 повідомлено, що технічна документація до Державного акта на право постійного користування землею ЗАТ "Агроавтосервіс" КР № 002061 від 10.12.1996 у фонді технічної документації із землеустрою відсутня.

14.09.2018 на електронну адресу суду (поштою 17.09.2018 вх. № 26228/18) від Олександрійської районної державної адміністрації надійшло клопотанням від 14.09.2018, за змістом якого просить долучити на виконання вимог ухвали суду від 31.08.2018 витребувані докази.

В судовому засіданні 11.10.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник третьої особи ОСОБА_1 заявив усне клопотання про надання додаткового часу.

Окрім того, представник третьої особи ОСОБА_1 вказав наступне:

- позивач звертався до відповідача про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі загальною площею 677,1867 га, в той час як у позові просить визнати право постійного користування земельною ділянкою площею 691,4 га;

- позивачем обрано не той спосіб захисту, оскільки земельні ділянки надано третім особам у власність, що не ніким не оспорено та відповідні накази не скасовано;

- позивачем не надано доказів зміни назви чи правонаступництва прав і обов'язків акціонерного товариства закритого типу "Агроавтосервіс", а в Державному акті на право постійного користування землею не вказано ідентифікаційний код товариства.

Представник позивача на доводи представника третьої особи повідомив наступне:

- щодо площі земельної ділянки, то при підготовці листа можливо помилково зазначено невірну площу;

- щодо способу захисту, то зазначено про наявність у загальному суді справ за позовом ЗАТ "Агроавтосервіс" до фізичних осіб - третіх осіб у даній справі, а даний позов заявлено з вимогами до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, так як останнім видано накази на розпорядження землею знаючи про Державний акт на право постійного користування землею;

- щодо назви позивача, то згідно печатки, що міститься на довіреності представника ЗАТ "Агроавтосервіс" вказано назву підприємства - акціонерне товариство закритого типу "Агроавтосервіс" та ідентифікаційний код підприємства, що свідчить про одне й те саме товариство.

Проте, представник третьої особи вказав, що наявність печатки акціонерного товариства закритого типу "Агроавтосервіс" не є доказом зміни назви чи правонаступництва його прав і обов'язків.

Інші учасники справи участь своїх представників в судовому засіданні не забезпечили, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 76-81 т. 4).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 04.12.1996 № 495-р "Про вилучення та надання земельних ділянок для сільськогосподарських потреб" вирішено вилучити з земель агропромфірми "Мазтранссервіс" земельну ділянку загальною площею 691,4 га на території Лікарівської сільської Ради народних депутатів та надати акціонерному товариству закритого типу "Агроавтосервіс" земельну ділянку загальною площею 691,4 га для сільськогосподарського виробництва на території Лікарівської сільської Ради народних депутатів (т. 1, а.с. 44).

В подальшому, Олександрійською районною державною адміністрацією згідно з власним розпорядження від 04.12.1996 № 495-р оформлено та видано Державний акт на право постійного користування землею площею 691,4 га серії І-КР № 002061 акціонерному товариству закритого типу "Агроавтосервіс" та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 13 (т. 1, а.с. 12-14).

ЗАТ "Агроавтосервіс" у позові зазначає, що ГУ Держгеокадастру було прийнято ряд рішень щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою шляхом надання дозволів на розроблення документації із землеустрою та передачі її частин у власність громадянам для ведення особистих селянських господарств.

Так, згідно наказу в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області Хоменок С.В. № 11-4015/21-15/С від 09.10.2015 року було надано дозвіл громадянину ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Лікарівської сільської ради Олександрійського району (за межами населеного пункту). Орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, у тому числі: 2,0000 га рілля, земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (код класифікатора видів цільового призначення земель - 01.03) (т. 1, а.с. 25).

Пунктом 4 вищевказаного наказу громадянину ОСОБА_3 було надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою на території Лікарівської сільської ради Олександрійського району, яка входить в межі земельної ділянки, право користування якою посвідчено зазначеним вище актом.

За твердженням позивача аналогічні дії відповідача мали місце також на користь громадян ОСОБА_2 (земельна ділянка № НОМЕР_1, наказ ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області про передачу її у власність № 11-4496/14-16-СГ від 13.05.2016 року), ОСОБА_1 (земельна ділянка кадастровий № НОМЕР_2, наказ ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області про передачу цієї ділянки у власність № 11-4741/14-16-СГ від 20.05.2016 року) (т. 1, а.с. 87-108).

Вказані обставини стали підставою звернення з даним позовом до суду для захисту порушеного права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до частин 1, 2 статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання наявності або відсутності прав.

Згідно частин 1, 2 та 3 статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, у т.ч. визнання прав.

Таким чином, особа, яка вважає, що її право на землю не визнається іншою особою, з урахуванням суб'єктного складу правовідносин може звернутись з відповідним позовом до господарського суду.

Розглядаючи спір по суті суд враховує наступне.

Розпорядженням голови райдержадміністрації від 04.12.1996 № 495-р "Про вилучення та надання земельних ділянок для сільськогосподарських потреб" земельну ділянку загальною площею 691,40 га для сільськогосподарського виробництва на території Лікарівської сільської ради було надано акціонерному товариству закритого типу "Агроавтосервіс". Пунктом 3 зазначеного розпорядження було передбачено його обов'язкове затвердження на сесії районної Ради народних депутатів.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази про затвердження вказаного розпорядження.

Як вбачається зі змісту Державного акта про право постійного користування земельною ділянкою КР № 002061 останній був виданий відповідно до рішення Олександрійської районної державної адміністрації ради народних депутатів від 04.12.1996 за № 495 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування земельною ділянкою за № 13 10.12.1996.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України в редакції, чинній на момент видачі позивачу державного акта, визначено, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 Земельного кодексу України від 18.12.1990 № 561-ХІІ (в редакції від 05.05.1993) встановлено, що у постійне користування земля надається Радами народних депутатів.

Статтею 3 Земельного кодексу України № 561-ХІІ (в редакції від 05.05.1993), передбачено, що право розпоряджатися землею надано Радам народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх.

Відповідно до ч.ч. 2-3 статті 22 Закону України "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве самоврядування" (в редакції від 22.03.1996) рішення Ради приймаються більшістю від загальної кількості обраних депутатів Ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення ради приймаються відкритим або таємним голосуванням.

В даному випадку, відповідним органом виконавчої влади, належною Радою народних депутатів, яка мала повноваження по розмежуванню земель державної та комунальної власності за межами населених пунктів та надання їх в оренду або постійне користування у 1996 році була Олександрійська районна рада Кіровоградської області.

Всупереч вищевказаним вимогам, земельна ділянка була надана відповідно до розпорядження, виданого одноособово головою районної державної адміністрації.

Частиною 1 статті 22 Земельного кодексу України № 561-ХІІ (в редакції від 05.05.1993) встановлено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Згідно частини 1 статті 23 Земельного кодексу України № 561-ХІІ (в редакції від 05.05.1993) право власності або право постійного користування на землю посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до наказу Державного комітету України по земельним ресурсам № 28 від 15.04.1993, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.1993 за № 31, затверджено Інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), згідно якої (в редакції від 15.04.1993):

- Державні акти, що посвідчують право власності на землю або право постійного користування землею, яка перебуває у державній власності, видаються на підставі рішень Верховної Ради України, Верховної Ради Республіки Крим, місцевих Рад народних депутатів (п. 1.2.);

- Державні акти на право колективної власності на землю, право приватної власності на землю, право постійного користування землею видаються і реєструються тією сільською, селищною, міською, районною Радою народних депутатів, яка прийняла рішення про передачу земельної ділянки у власність або надання її у постійне користування (п. 3.1.).

З викладеного вбачається, що чинний Державний акт на право постійного користування це документ, що посвідчує лише право на земельну ділянку, яке надала відповідна рада народних депутатів (Олександрійська районна рада) своїм рішенням прийнятим більшістю голосів на сесії ради, та яке вказується у самому державному акті як на підставу набуття даного виду права.

Отже, належне право на земельну ділянку особа отримує на підставі рішення відповідної ради, а користуватися отриманим правом особа має права з моменту його реєстрації та отримання державного акта.

ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області зазначає про незаконність видання Державного акта серія І-КР № 002061 від 10.12.1996 позивачу на постійне користування земельної ділянки, оскільки у розпорядженні, на підставі якого було видано такий Державний акт, не зазначено про передачу у постійне користування земельної ділянки, крім того в графі "місцезнаходження" допущено помилку замість "Лікарівської сільської ради" помилково надруковано "Костантинівська сільська рада".

У зв'язку із численними помилками, які допущені у минулих роках, Управлінням Держгеокадастру в Олександрійському районі було опрацьовано питання щодо надання земельних ділянок учасникам АТО на іншому рівнозначному масиві та переоформлення проектів землеустрою. Визнаючи поінформованість про наявність у позивача Державного акта на постійне користування спірною земельною ділянкою та необхідність виділення учасникам АТО земельних ділянок на іншому масиві, відповідач зазначає про відсутність порушення з його боку прав та інтересів позивача.

Олександрійська районна державна адміністрація зазначає, що в протоколах сесій районної ради за 1996-1997 роки рішення про затвердження розпорядження № 495-р від 04.12.1996 "Про вилучення та надання земельних ділянок для сільськогосподарських потреб" не значиться.

Ухвалою від 15.02.2017 господарський суд призначив у даній справі судову земельно-технічну експертизу враховуючи необхідність встановлення накладення земельних ділянок за кадастровими номерами :02:000:5097, НОМЕР_1, НОМЕР_2 на земельну ділянку, що надана у постійне користування ЗАТ "Агроавтосервіс" за Державним актом серії І-КР № 002061 загальною площею 691,4 га.

За результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи складено висновок експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 22.09.2017 за № 170/171/17-27 (а.с.36-46 т. 3).

Господарський суд зазначає, що за положеннями ст. 73 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта є одним із засобів доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Згідно зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" встановлено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об'єктивності і повноти дослідження (ст. 3 Закону).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (ст.7-1 Закону).

Судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань (ст. 10 Закону).

Як слідує з висновку судової земельно-технічної експертизи Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 22.09.2017 за № 170/171/17-27, така експертиза проведена старшим судовим експертом з вищою технічною освітою та кваліфікацією четвертого класу згідно свідоцтва №3 від 03.02.2017.

У висновку міститься примітка про те, що експерта попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 384 Кримінального кодексу України.

Отже, під час проведення експертизи та складення висновку дотримано положення Закону України "Про судову експертизу".

Експертом встановлено та викладено у висновку наступне.

Має місце накладення (повне входження) земельних ділянок за кадастровими номерами 520384600:02:000:5097, НОМЕР_1, НОМЕР_2 на земельну ділянку загальною площею 691,4 га, яка відповідно до Державного акта на право постійного користування землею І-КР № 00261 від 10.12.1996, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на користування ЗАТ "Агроавтосервіс", враховуючи позначення в плані зовнішніх меж землекористування вказаної земельної ділянки цифрою 1, що складається із земельних ділянок площею 180,4 га, 388,0 га, 77,2 га, 45,8 га у визначених цим планом контурах та згідно наступного опису меж:

Від "А" до "Б" - землі КСП "Миронівське" Миронівської сільської ради;

Від "В" до "Г" - землі КСП "Озерське" Озерської сільської ради;

Від "Г" до "Д" - землі Світловодського ЛГД;

Від Д" до "Е" - землі КСП "Озерське" Озерської сільської ради;

Від "Е" до "Є" - землі ДЛФ;

Від Є" до "Ж" - землі КСП ім. Ілліча Василівської сільської ради;

Від "Ж" до "З" - землі Олександрійського кінзаводу № 174 Лікарівської сільської ради.

Земельна ділянка, що надана у постійне користування на підставі Державного акта на право постійного користування землею І-КР № 002061 від 10.12.1996 загальною площею 691,40 га являється тотожною земельним ділянкам, які входять до складу земельної ділянки ДП ДСП "Лікарівка-2", яка згідно технічної документації із землеустрою по інвентаризації земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Лікарівської сільської ради, що розроблена ДП "Кіровоградський науково-дослідний інститут землеустрою" в 2013 році та погоджена начальником управління Держземагенства в Олександрійському районі Кіровоградської області та включена в реєстр земельних ділянок, що використовуються без документів.

Господарський суд враховує, що при існуванні Державного акта на земельну ділянку, але відсутності (чи не прийняття) відповідною радою рішення про набуття права на земельну ділянку, даний державний акт лише визначає саму земельну ділянку і не наділяє власника цього Державного акта правом на цю земельну ділянку.

Як свідчать матеріали справи, в пункті 2 Розпорядження від 04.12.1996 № 495-р не передбачено надання відповідачу земельної ділянки в постійне користування, а отже вбачається, що дане питання повинно було вирішуватись на сесії Рад народних депутатів шляхом прийняття відповідного рішення.

Розпорядження в даному випадку має рекомендаційний характер і не може замінити передбачену законодавством обов'язкову дію, безпосередньо щодо розгляду земельного питання на сесії ради народних депутатів та прийняття щодо нього відповідного рішення.

Проте питання щодо передачі ЗАТ "Агроавтосервіс" земельної ділянки на території Лікарівської сільської ради в розмірі 691,40 га є невирішеним на рівні розпорядження голови Олександрійської районної державної адміністрації від 04.12.1996 № 496-р.

Матеріали справи не містять доказі з 1996 року та у подальшому щодо внесення питання про передачу ЗАТ "Агроавтосервіс" земельної ділянки на території Лікарівської сільської ради в розмірі 691,40 га на сесії районної Ради народних депутатів. Отже і відповідного рішення Рада народних депутатів, про передачу ЗАТ "Агроавтосервіс" земельної ділянки на території Лікарівської сільської ради в розмірі 691,40 га, не приймала.

Таким чином, вбачається, що в Державному акті КР № 002061 від 10.12.1996, замість відповідного рішення Олександрійської районної ради про надання права на земельну ділянку, вказаний номер та дата розпорядження голови Олександрійської районної державної адміністрації від 04.12.1996 за № 495-р "Про вилучення та надання земельних ділянок для сільськогосподарських потреб", яке по змісту не передбачає пряму передачу земельної ділянки, та по своїй правовій природі розпорядження не є нормативним документом по якому допускається передача земельних ділянок в користування.

За таких обставин, з огляду на недоведеність викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Закритого акціонерного товариства "Агроавтосервіс" не підлягають задоволенню.

Усне клопотання представника третьої особи ОСОБА_1 про надання додаткового часу суд не задовольнив оскільки, останнім не заявлено про наявність підстав передбачених ст.ст. 202, 216 Господарського процесуального кодексу України для відкладення чи оголошення перерви в судовому засіданні.

Окрім того, господарський суд враховує значний строк розгляду справи та наявність в матеріалах справи письмової позиції ОСОБА_1 щодо даного спору.

Господарський суд також зазначає, що згідно наказів ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області (а.с. 83, 87, 96 т. 1) відповідні земельні ділянки надано у власність ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, тому з врахуванням позиції Верховного Суду викладеній у поставі від 15.05.2018 у справі № 911/4144/16, спір щодо недійсності таких наказів є приватноправовим і за суб'єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов'язки фізичних осіб.

Окрім того, ухвалою від 31.08.2018 господарський суд зобов'язав позивача надати суду додаткові пояснення з доказами щодо змін в найменуванні позивача з акціонерного товариства закритого типу на закрите акціонерне товариство.

Позивач не подав суду будь-яких доказів на підтвердження змін в найменуванні позивача з акціонерного товариства закритого типу на закрите акціонерне товариство та у засіданні суду 11.10.2018 зазначив, що такі докази відсутні, а ЗАТ "Агроавтосервіс" та Акціонерне товариство закритого типу "Агроавтосервіс" є одним товариством, що також підтверджено печаткою на довіреності представника.

Разом з тим, представник третьої особи ОСОБА_1 зазначив, що наявність печатки акціонерного товариства закритого типу "Агроавтосервіс" не є доказом зміни назви чи правонаступництва його прав і обов'язків, а також в матеріалах справи відсутній статут позивача.

Господарський суд враховує, що з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 46-48 т. 1) щодо позивача - ЗАТ "Агроавтосервіс" (ідентифікаційний код 24149391) вбачається, що його державна реєстрація проведена 31.07.1996.

На відтиску печатки, що міститься на довіреності представника позивача, вказано Акціонерне товариство закритого типу "Агроавтосервіс" ідентифікаційний код 24149391.

Враховуючи співпадання ідентифікаційних кодів ЗАТ "Агроавтосервіс" та Акціонерного товариства закритого типу "Агроавтосервіс", а також дату державної реєстрації товариства позивача, господарський приходить до висновку, що зміна назви організаційної правової форми товариства не є підставою стверджувати про різні товариства ЗАТ "Агроавтосервіс" та Акціонерне товариство закритого типу "Агроавтосервіс".

Враховуючи норми ст. 145 ГПК України, господарський суд за власною ініціативою вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову вжиті судом ухвалою від 13.01.2017, у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір та витрати на проведення судової експертизи покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 145, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті судом ухвалою від 13.01.2017.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.10.2018.

Головуючий суддя В.Г. Кабакова

Суддя Л.С. Вавренюк

Суддя В.В.Тимошевська

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.