ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.10.2018 Справа № 905/1715/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (, адреса: 85043, Донецька область, м. Добропілля, м. Білицьке, вул. Красноармійська, буд. 1а),

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ( адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (, адреса: 84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22),

про: стягнення 19302,42 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1 за довіреністю;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» 19302,42 грн. вартості нестачі вугілля.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач при перевезенні вугілля камяного по залізничній накладній №49207277 від 11.04.2018 допустив незбереження вантажу у вагонах №66814500, №66449901, №65251159, №65229619. На станції Покровськ Донецької залізниці було здійснено комісійне переважування маси вантажу, яке показало вагову недостачу у вказаних вагонах, про що складено відповідні комерційні акти №482004/154 від 14.04.2018, №482004/155 від 14.04.2018, №482004/156 від 14.04.2018, №482004/157 від 14.04.2018. Позивач розрахував вартість нестачі з врахуванням норми природної втрати для видачі вантажів на рівні 2% маси від зазначеної в перевізних документах, яка склала у вагоні №66814500 6069,94 грн. з ПДВ із розрахунку 9,422 т (нестача з урахуванням норми природної втрати) х 644,23 грн. (вартість 1 тони вугілля з ПДВ згідно довідки б/н б/д), у вагоні №28,96 грн. з ПДВ із розрахунку 4,236 т (нестача з урахуванням норми природної втрати) х 644,23 грн. (вартість 1 тони вугілля з ПДВ згідно довідки б/н б/д), у вагоні №65251159 5626,70 грн. з ПДВ із розрахунку 8,734 т (нестача з урахуванням норми природної втрати) х 644,23 грн. (вартість 1 тони вугілля з ПДВ згідно довідки б/н б/д), №65229619 4876,82 грн. з ПДВ із розрахунку 7,57 т (нестача з урахуванням норми природної втрати) х 644,23 грн. (вартість 1 тони вугілля з ПДВ згідно довідки б/н б/д).

Нормативно вимоги обґрунтовано приписами ст. 267, 920 Цивільного кодексу України, ст. ст. 20, 173, 174, 193, 224, 225, 306-308 Господарського кодексу України, ст. ст. 4, 162, 233 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 12, 23, 26 Закону України «Про залізничний транспорт», ст. ст. 110, 113 -115, 129, 133 Статуту залізниць України,

На підтвердження позовних вимог надано суду: довіреність №ББУ/ДУ215/ВП/17 від 11.12.2017, довідка №12-368 віл 27.06.2018, довідка про вартість вантажу б/н б/д, копії яких долучено до матеріалів справи. Водночас надано оригінали документів: залізнична накладна №49207277 від 11.04.2018 з відомостями вагонів; комерційні акти № 482004/154 від 14.04.2018, №482004/155 від 14.04.2018, №482004/156 від 14.04.2018, №482004/157.

Ухвалою суду від 17.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №905/1715/18; розгляд справи визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження; справу призначено до розгляду на 16.10.2018;відповідачу встановлено строк протягом пятнадцяти днів з отримання даної ухвали надати до суду:- відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду);- надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів;- у разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у встановлений судом строк, надати відповідну обґрунтовану письмову заяву; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами; позивачу втановлено строк до 16.10.2018 надати до суду: - відповідь на відзив на позовну заяву, в якій викласти свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення (за наявності); явка сторін не вимагадась.

До канцелярії суду 03.10.2018 надійшов відзив №2022/905/1715/18 від 01.10.2018 на позовну заяву, за змістом якого Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» просить у задоволенні позову відмовити та вказує на ненадання позивачем належних доказів понесення збитків, а саме відсутні документи на підтвердження оплати оспорюваного вантажу з додаванням податкової накладної.

До означеного відзиву додано документи, наведені у переліку.

Позивач в судове засідання, що відбулось 16.10.2018, свого представника не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача заперечував на задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві №2022/905/1715/18 від 01.10.2018.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ст. 114 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що явка представників сторін в судове засідання обовязковою визнана не була, сторони повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином, документи та пояснення подані у строк, встановлений судом і таких документів достатньо для вирішення спору, тому справа розглядається за наявними матеріалами без присутності представника позивача.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази та пояснення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 11.04.2018 зі станції «Добропілля» Донецької залізниці ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» здійснило відправлення вагонів у рухомому складі за залізничною накладною №49207277, у тому числі й вагонів №66814500, №66449901, №65251159, №65229619, навантажених вугіллям камяним марки Г-газовий, на станцію «Кривий Торець» Донецької залізниці, одержувач ТОВ «Донінтервугілля».

Згідно відміток у вказаній накладній, вантаж завантажено навалом у вологому стані, погрузка нижче бортів. Маркування проведено трьома паралельними борознами посередині вантажу, вздовж довжини вагону.

Під час прибуття вагонів на проміжну станцію «Покровськ» Длнецької залізниці на підставі ст. 24 Статуту Залізниць України, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагонах №66814500, №66449901, №65251159, №65229619 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що складено відповідні комерційні акти №482004/154 від 14.04.2018, №482004/155 від 14.04.2018, №482004/156 від 14.04.2018, №482004/157 від 14.04.2018.

У розділі Д комерційного акту №482004/154 від 14.04.2018 зафіксовано, що згідно АЗФ №478 в/ст від 14.04.2018 ст. Покровськ комісією у складі: робітник станції ОСОБА_2, робітник станції ОСОБА_3, в.о. зам. ДС ОСОБА_4, співробітник поліції Бондаренко була проведена перевірка маси вантажу у вагоні. В документі зазначено: брутто відсутнє, тара вагона 22200 кг, маса нетто 68900 кг. При поданні вагону на 150 т статичні ваги станції, повірені 24.01.2018, виявлено фактична маса брутто вагона склала 80300 кг, тара вагона з ПД 22200 кг, маса вантажу нетто 58100 кг, що менше документа на 10800 кг. Поверхня вантажу нижче бортів 20 см, не рівномірна, потоптано, маркування відсутнє. Над 2-6 люками виїмка 750 см х 280 см х 50 см 60 см. Люка закриті, течі вантажу немає. Вагон прибув в технічному стані справний. Зав. вантажним двором по штату не має.

У розділі Д комерційного акту №482004/155 від 14.04.2018 зафіксовано, що згідно АЗФ №478 в/ст від 14.04.2018 ст. Покровськ комісією у складі: робітник станції ОСОБА_2, робітник станції ОСОБА_3, в.о. зам. ДС ОСОБА_4, співробітник поліції Бондаренко була проведена перевірка маси вантажу у вагоні. В документі зазначено: брутто відсутнє, тара вагона 22200 кг, маса нетто 68200 кг. При подаванні вагону на 150 т статичні ваги станції, повірені 24.01.2018, виявлено фактична маса брутто вагона склала 84800 кг, тара вагона з ПД 22200 кг, маса вантажу нетто 62600 кг, що менше документа на 5600 кг. Поверхня вантажу нижче бортів 10 см, вкатано, потоптано, маркування відсутнє. Над 1-4 люками виїмка 600 см х 280 см х 50 см 60 см. Люка закриті, течі вантажу немає. Вагон прибув в технічному стані справний. Зав. вантажним двором по штату не має.

У розділі Д комерційного акту №482004/156 від 14.04.2018 зафіксовано, що згідно АЗФ №478 в/ст від 14.04.2018 ст. Покровськ комісією у складі: робітник станції ОСОБА_2, робітник станції ОСОБА_3, в.о. зам. ДС ОСОБА_4, співробітник поліції Бондаренко була проведена перевірка маси вантажу у вагоні. В документі зазначено: брутто відсутнє, тара вагона 22400 кг, маса нетто 68300 кг. При подаванні вагону на 150 т статичні ваги станції, повірені 24.01.2018, виявлено фактична маса брутто вагона склала 80600 кг, тара вагона з ПД 22400 кг, маса вантажу нетто 58200 кг, що менше документа на 10 100 кг. Поверхня вантажу нижче бортів 50 см -70 см, не вкатано, потоптано, маркування відсутнє. Багаточисельні виїмки по всій довжині та ширині вагону. Люка закриті, течі вантажу немає. Вагон прибув в технічному стані справний. Зав. вантажним двором по штату не має.

У розділі Д комерційного акту №482004/157 від 14.04.2018 зафіксовано, що згідно АЗФ №478 в/ст від 14.04.2018 ст. Покровськ комісією у складі: робітник станції ОСОБА_2, робітник станції ОСОБА_3, в.о. зам. ДС ОСОБА_4, співробітник поліції Бондаренко була проведена перевірка маси вантажу у вагоні. В документі зазначено: брутто відсутнє, тара вагона 21800 кг, маса нетто 69000 кг. При подаванні вагону на 150 т статичні ваги станції, повірені 24.01.2018, виявлено фактична маса брутто вагона склала 81850 кг, тара вагона з ПД 21800 кг, маса вантажу нетто 60050 кг, що менше документа на 8950 кг. Поверхня вантажу нижче бортів 30 см -70 см, не рівномірна, потоптано, маркування відсутнє. Багаточисельні виїмки по всій довжині та ширині вагону. Люка закриті, течі вантажу немає. Вагон прибув в технічному стані справний. Зав. вантажним двором по штату не має.

Як встановлено ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи -одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з перевезення.

Відповідно до ст.909 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на отримання вантажу особі.

Згідно п.2 ст.924 ЦК перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК обумовлено: у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про залізничний транспорт» залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Статтею 23 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст.26 Закону України «Про залізничний транспорт» обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 133 Статуту залізниць України передбачено, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Відповідно до ст.ст. 131, 136 Статуту залізниць України претензії і позови, що виникли з приводу перевезення, зокрема щодо нестачі вантажів, заявляються залізниці призначення вантажу.

Відповідно до ч.2 п.2 Правил заявлення та розгляду претензій переуступний напис засвідчується підписами керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства.

Залізнична накладна №49207277 містить переуступний напис засвідчений підписом директора та печаткою вантажоодержувача - ТОВ «Донінтервугілля». В матеріалах справи міститься довідка №12-368 від 27.06.2018 директора ТОВ «Донінтервугілля», в якій зазначено, що посада головного бухгалтеру (старшого бухгалтера, другої посадової особи, виконуючого його функції) у штаті ТОВ «Донінтервугілля» відсутня.

Отже, переуступний напис вантажоотримувача, що міститься на спірній залізничній накладній, є належним доказом передачі права предявлення претензій та позовів позивачу у цій справі як вантажовідправнику.

Факт нестачі за спірним перевезенням матеріалами справи підтверджений, зокрема, комерційними актами.

Залізниця не довела, що нестача виникла з незалежних від перевізника причин.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема у разі здачі вантажу до перевезення у вологому стані.

Згідно довідки ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» б/н б/д вартість 1 тони вугільної продукції у вагонах №66814500, №66449901, №65251159, №65229619 по накладній №49207277 становить 644,23 грн. з ПДВ.

Сума недостачі з урахуванням норми недостачі (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) складає у вагоні №66814500 6069,94грн. із розрахунку: 9422кг(9,422т) (нестача вантажу, з урахуванням норми недостачі для мінерального палива у вологому стані 2,0% (10800кг 1378кг)) х 644,23грн. (вартість 1т вугілля камяного, зданого до перевезення з ПДВ).

Сума недостачі з урахуванням норми недостачі (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) складає у вагоні №66449901 2728,96грн. із розрахунку: 4236кг (4,236т) (нестача вантажу, з урахуванням норми недостачі для мінерального палива у вологому стані 2,0% (5600кг 1364кг)) х 644,23грн. (вартість 1т вугілля камяного, зданого до перевезення з ПДВ).

Сума недостачі з урахуванням норми недостачі (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) складає у вагоні №65251159 5626,70грн. із розрахунку: 8734кг (8,734т) (нестача вантажу, з урахуванням норми недостачі для мінерального палива у вологому стані 2,0% (10100кг 1366кг)) х 644,23грн. (вартість 1т вугілля камяного, зданого до перевезення з ПДВ).

Сума недостачі з урахуванням норми недостачі (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) складає у вагоні № 76,82грн. із розрахунку: 7570кг (7,57т) (нестача вантажу, з урахуванням норми недостачі для мінерального палива у вологому стані 2,0% (8950кг 1380кг)) х 644,23грн. (вартість 1т вугілля камяного, зданого до перевезення з ПДВ).

Позивачем заявлені такі самі суми.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, що позивач не подав суду докази оплати оспорюваного вантажу з додаванням податкової накладної у якості доказів понесення збитків, оскільки позивач є вантажовідправником вантажу за накладною №49207277 від 11.04.2018 і є власником цього вантажу на момент його відправлення залізницею вантажоотримувачу. Такий вантаж був прийнятий залізницею до перевезення без заперечень, вага вантажу, яку залізниця прийняла до перевезення, вказана у відомості вагонів. Факт втрати вантажу саме залізницею підтверджено наявними у справі комерційними актами. Вартість однієї тони вантажу у спірних вагонах підтверджується наявною у справі довідкою позивача як вантажовідправника. Всі ці документи є належними доказами понесення позивачем збитків у вигляді вартості втраченого вантажу у предявленому до стягнення розмірі. Розрахунок вартості втраченого вантажу позивача є арифметично вірним. Протилежного відповідач не довів, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 73-80, 129, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 19302,42 грн., задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (, адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (, адреса: 84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (, адреса: 85043, Донецька область, м. Добропілля, м. Білицьке, вул.Красноармійська, буд. 1 А) вартість нестачі вугілля в сумі 19 302,42грн., а також судовий збір у сумі 1762,00грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через двадцять днів з дня його підписання та може бути оскаржене в апеляційному порядку, згідно з Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

5. Повний текст рішення підписано 19.10.2018.

Суддя Н.В. Величко