ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року Справа № 915/1057/17

За позовом: Державного підприємства Адміністрація морських портів України

(01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14; ідентифікаційний код 38727770)

в особі: Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація

морських портів України

(Адміністрація Миколаївського морського порту)

(54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23; ідентифікаційний код 38728444)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю

сільськогосподарського підприємства НІБУЛОН

(54002, м. Миколаїв, Каботажний спуск, 1; ідентифікаційний код 14291113)

про: стягнення 31306,03 грн.,

Суддя Смородінова О.Г.

Секретар судового засідання Ржепецька К.М.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю,

Від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач 10.10.2017р. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 31306,03 грн., з яких: 1858,74 грн. заборгованість зі сплати адміністративного збору, 14493,14 грн. заборгованість зі сплати корабельного збору, 1443,31 грн. нарахованих на вказані суми 3% річних та 13510,84 грн. втрат від інфляції.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі норм ст.ст. 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст. 85 Кодексу торговельного мореплавства України, ст. 22 Закону України «Про морські порти України», Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013р. №316 та мотивовані наступним:

- при експорті зернових культур ТОВ СП «Нібулон» навантажує великотоннажні судна на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту, який розташований в районі банки Трутаєва біля міста Очаків та входить до акваторії морського порту Миколаїв, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 22.10.2008р. №934 «Про межі акваторії морського порту Миколаїв»;

- для виконання вантажних операцій суднами відповідача в період з 28.10.2014р. по 31.10.2014р. було здійснено 13 заходження (вхід та вихід) на зовнішній рейд Миколаївського морського порту (Очаків), у звязку з чим відповідач отримав від позивача послуги, які оплачуються портовими зборами, а саме: адміністративним збором, корабельним збором, санітарним збором. За заходження суден відповідача (КС «Святий Миколай», буксир «Баштанський», буксир «Лідіївський», буксир «Нібулон-2», буксир «Нібулон-3», буксир «Маріуполець», баржа NBL-005, баржа NBL-009, баржа NBL-010, баржа NBL-014, баржа NBL-017, баржа NBL-023) на зовнішній рейд Миколаївського морського порту позивач нарахував відповідачу адміністративний збір в сумі 1858,74 грн., корабельний збір в сумі 14493,14 грн., санітарний збір в сумі 439,18 грн., виставивши відповідачу відповідний рахунок від 31.10.2014р. №53461512. Відповідач виставлений рахунок оплатив частково, сплативши 25.03.2015р. нараховану суму санітарного збору в розмірі 439,18 грн. Залишок боргу в сумі 1858,74 грн. адміністративного збору та 14493,14 грн. корабельного збору залишається несплаченим. У звязку з несплатою основного боргу позивач додатково нарахував відповідачу до стягнення 1443,31 грн. - 3% річних та 13510,84 втрат від інфляції.

Відповідач у запереченнях б/н від 31.10.2017р. (вх. №15205/17) та у відзиві №14957/3-17/27 від 07.11.2017р. (вх. №15703/17) проти позовних вимог заперечує, зазначаючи про їх необґрунтованість з наступних підстав: по-перше, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту заходження суден відповідача в акваторію морського порту Миколаїв та виходу з неї, з огляду на те, що надані позивачем довідки ІДПН не можуть вважатись такими належними доказами, оскільки не передбачені ані обовязковими постановами по Миколаївському морському торгівельному порту, ані чинним законодавством України; по-друге, заявлені позивачем ставки корабельного та адміністративного збору були частково сплачені відповідачем платіжним дорученням №63194 від 09.11.2015р.; по-третє, позивачем, на думку відповідача, було здійснено подвійне нарахування портових зборів за одні і ті ж рейси, оскільки судна відповідача при здійсненні завантаження судна «ROADRUNNER» здійснювали рейс від перевантажувального терміналу ТОВ «СП «Нібулон» (який знаходиться поза межами акваторії порту, визначеної постановою КМУ №934) на зовнішній рейд морського порту Миколаїв та у зворотному напрямку до причалів ТОВ СП «Нібулон». При здійсненні таких рейсів судна відповідача проходять дві ділянки водного простору морського порту Миколаїв: ділянку, що знаходиться в межах міста Миколаїв та ділянку, що знаходиться в територіальному морі у банки Трутаєва (зовнішній рейд порту). Вказані ділянки належать до меж акваторії морського порту Миколаїв. За кожне судно відповідачем були сплачені 1 ставка корабельного збору за вхід в акваторію морського порту Миколаїв, 1 ставка за вихід з акваторії морського порту Миколаїв та 1 ставка адміністративного збору за заходження суден до порту Миколаїв. Таким чином плавання виключно на зовнішньому рейді морського порту Миколаїв та між зовнішнім рейдом та ділянкою акваторії, що знаходиться в межах міста Миколаїв є плаванням в межах акваторії морського порту Миколаїв. В ділянці водного простору внутрішнього рейду порту Миколаїв судна не швартувались до причалів, не ставали на якір, оскільки причали ТОВ СП «Нібулон» не знаходяться в акваторії морського порту Миколаїв; по-четверте, відповідач зазначає, що рахунок-фактура за своїм призначенням не є первинним бухгалтерським документом, а носить лише інформаційний характер та те, що відповідач за одні і ті самі проходження суден відповідача виписує декілька рахунків, не свідчить про виникнення господарського зобовязання відповідача сплатити всі ці рахунки; по-пяте, відповідач стверджує, що на адміністративний збір не можуть нараховуватись втрати від інфляції та відсотки річних, оскільки вказаний платіж є платежем до Державного бюджету України, отже доходом державного бюджету, відносини між сторонами спору є такими, що виникли з бюджетного законодавства, тому вони не можуть регулюватись нормами ЦК України та ГК України.

10.11.2017р. позивач надав суду заперечення на відзив, в яких, зокрема, зазначив, що, по-перше, він не виставляв відповідачу кілька рахунків за портові збори, які є предметом позову, не допускав будь-якої обчислювальної помилки, та корабельний та інші портові збори, які включені до рахунку №53471512 від 31.10.2014р. були нараховані позивачем відповідно до Порядку №316 та сплачені відповідачем у листопаді 2015 року не з підстав, які є предметом позову, а з інших підстав заходження (вхід/вихід) суден до морського порту Миколаїв; по-друге, термінал ТОВ СП «Нібулон», в т.ч. причали, акваторія, підхідний канал входять до меж морського порту Миколаїв відповідно до п. 3 прикінцевих положень Закону України «Про морські порти України»; по-третє, позивачем надані належні та допустимі докази входу та виходу суден відповідача до акваторії порту (зовнішнього рейду), та такі входи і виходи для донавантаження судна «ROADRUNNER» не оспорюються відповідачем.

02.05.2018р. від учасників справи до суду надійшли заяви про застосування процедури врегулювання спору за участю судді.

Ухвалою суду від 02.05.2018р. вказані заяви були задоволені, зупинено провадження у справі на період врегулювання спору за участю судді.

Ухвалою суду від 05.06.2018р. було припинено врегулювання спору за участю судді, поновлено провадження у справі, справу передано для визначеного іншого судді в порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справу №915/1057/17 було передано судді Смородіновой О.Г. для подальшого розгляду та вирішення по суті.

Ухвалою суду від 11.06.2018р. справу було прийнято до провадження судді Смородінової О.Г. зі стадії підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 12.07.2018р.

06.09.2018р. від відповідача до суду надійшло клопотання (розрахунок), в якому він повідомив суд про часткове погашення боргу перед позивачем, а саме: під час розгляду справи відповідачем було сплачено 12274,01 грн. корабельного збору (платіжне доручення №9816 від 01.03.2018р. та 1858,74 грн. адміністративного збору (платіжне доручення №44780 від 07.08.2018р. Окрім цього за твердженням відповідача, платіжним дорученням №63194 від 09.11.2015р. ним було сплачено 2219,02 грн. корабельного збору. Різниця у корабельному зборі між рахунком №53471512 та рахунком №53461512 складає 0,11 грн., які були сплачені відповідачем платіжним дорученням №58461 від 05.09.2018р. Також у цих сумах відповідач просить суд провадження у справі закрити.

Розгляд справи неодноразово відкладався. Протягом розгляду справи сторони надавали суду численні письмові та усні пояснення на підтвердження своїх тверджень.

10.09.2018р. господарський суд ухвалою закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 09.10.2018р.

За наслідками проведеного судового засідання 09.10.2018р., у відповідності до приписів ст.240 Господарського процесуального кодексу України, було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши в судових засіданнях представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, господарський суд,

встановив:

У вересні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» звернулось до Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів» (адміністрація Миколаївського морського порту) з листами-заявками №10512/3-14/33 від 29.09.2014р., №10513/3-14/33 від 29.09.2014р. та №10514/3-14/33 від 29.09.2014р., в яких просило надати якірну стоянку на зовнішньому рейді морського порту Миколаїв, а також дозвіл на дозавантаження судна «ROADRUNNER» кукурудзою із залученням плавзасобів (барж, буксирів та плавкранів) згідно з переліком.

14.10.2014р. судно «ROADRUNNER» прибуло до порту Миколаїв без вантажу, 25.10.2014р. вказане судно вибуло з порту Миколаїв до зовнішнього рейду Миколаївського морського порту (Очаків) з вантажем пшениці у кількості 34344,691 МТ, що підтверджується наданими позивачем копіями генеральних декларацій, заявки на лоцманське проведення та довідкою про оформлення приходу судна (а.с.41-45 т.1).

Для проведення та виконання вантажних операцій на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту (Очаків) відповідачем були застосовані наступні судна: КС «Святий Миколай», буксир «Баштанський», буксир «Лідіївський», буксир «Нібулон-2», буксир «Нібулон-3», буксир «Маріуполець», баржа NBL-005, баржа NBL-009, баржа NBL-010, баржа NBL-014, баржа NBL-017, баржа NBL-023.

На підтвердження вказаних обставин позивачем були надані суду копії довідок, коносаментів, здавальних актів, вантажних маніфестів, доручень на відвантаження, копію загальної декларації на вихід судна «ROADRUNNER» із зовнішнього рейду з вантажем пшениці у кількості 51500,000 МТ та копію акту наданих послуг (виконаних робіт) №54631512 від 31.10.2014р. за використання місця на зовнішньому рейді по т/х «ROADRUNNER» на загальну суму 10293,18 грн. (а.с. 22-39, 46-99 т.1). Акт наданих послуг №54631512 від 31.10.2014р. про надання послуг з використання місця для перевантаження вантажу на зовнішньому рейді порту по т/х «ROADRUNNER» підписаний представником ТОВ СП «Нібулон» належним чином без зауважень.

Також позивач надав суду копію акту наданих послуг (виконаних робіт) №53461512 від 31.10.2014р. на загальну суму 16791,06 грн. щодо надання послуг по наданню суднам відповідача (КС «Святий Миколай», буксир «Баштанський», буксир «Лідіївський», буксир «Нібулон-2», буксир «Нібулон-3», буксир «Маріуполець», баржа NBL-005, баржа NBL-009, баржа NBL-010, баржа NBL-014, баржа NBL-017, баржа NBL-023) умов для безпечного входу до порту, стоянки в порту, виходу з порту та інших послуг згідно договору №7-С від 04.10.2010р. у жовтні на зовнішньому рейді ММП, т/х «ROADRUNNER» (а.с. 128 т.2).

Даний акт підписаний відповідачем із зауваженнями, які полягали у наданні власного розрахунку корабельного та адміністративного зборів виходячи із визначення різної кількості заходів/виходів суден відповідача до акваторії порту.

В подальшому позивач виставив відповідачу рахунок №53461512 від 31.10.2014р. на загальну суму 16791,06 грн., з яких 1858,74 грн. адміністративного збору, 14493,14 грн. корабельного збору, 439,18 грн. санітарного збору.

Відповідач вказаний рахунок сплатив 25.03.2015р. частково на суму 439,18 грн. про що свідчить банківська виписка, надана позивачем (а.с.118-119 т.1).

Решта боргу, а саме 1858,74 грн. адміністративного збору та 14493,14 грн. корабельного збору залишилась несплаченою.

В ході розгляду справи, відповідач сплатив заявлений позивачем адміністративний збір повністю в сумі 1858,74 грн. та частково корабельний збір на суму 12274,01 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №9816 від 01.03.2018р., №44780 від 07.08.2018р. (а.с.17,19 т.3).

Позивач в судовому засіданні підтвердив факт отримання коштів від відповідача.

Пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, провадження у справі в частині стягнення заборгованості з адміністративного збору у сумі 1858,74 грн. та з корабельного збору у сумі 12174,01 грн. підлягає закриттю у звязку з відсутністю предмету спору.

При цьому, відповідачем зазначено, сума, що залишається спірною на момент розгляду справи по суті складає 2219,13 грн. корабельного збору. У звязку з чим відповідач зазначає, що ним було сплачено 2219,13 грн. платіжним дорученням №63194 від 09.11.2015р.

У відповідності до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу приписів ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з положеннями ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що заборгованість з адміністративного збору у сумі 1858,74 грн. та корабельного збору у сумі 12274,01 грн. була сплачена з порушенням строків оплати, то суд вважає, що стягненню з відповідача підлягають: 3% річних у загальній сумі 1247,54 грн. (за період з 01.11.2014р. по 09.10.2017р.) з яких: 164,07 грн. нараховані на адміністративний збір та 1083,47 грн. - на корабельний збір та збитки від інфляції у загальній сумі 11677,29 грн. (за період з листопада 2014 року по серпень 2017 року) з яких: 1535,79 грн. нараховані на адміністративний збір та 10141,5 грн. - на корабельний збір.

Також відповідач надав суду копію платіжного доручення №63194 від 09.11.2015р. про сплату корабельного збору на суму 2219,02 грн., та зазначає, що вказана оплата частково є оплатою залишку суми з корабельного збору, що є предметом даного позову.

Господарський суд, вивчивши наявні матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності не приймає до уваги дане твердження відповідача враховуючи наступне.

Вказане платіжне доручення у призначенні платежу містить «за корабельний збір зг. рах. №53471512 від 31.10.2014р.». Як вбачається з матеріалів справи, сторонами суду надано два рахунка: рахунок №53471512 від 31.10.2014р. та рахунок №53461512 від 31.10.2014р.

Так, рахунок №53471512 від 31.10.2014р. на суму 2708,52 грн. має призначення платежу «т/х Нібулон-3, Баштанський, НБЛ-010, НБЛ-023 у жовтні Миколаїв/ Нібулон - Зовнішній рейд ММТП, т/х «ROADRUNNER»», тоді як рахунок №53461512 від 31.10.2014р. та акт наданих послуг №53461512 від 31.10.2014р. на суму 16791,06 грн. мають призначення «т/х Маріуполець, Лідіївський, Нібулон-2, Баштанський, Нібулон-3, НБЛ-014, НБЛ-005, НБЛ-017, НБЛ-009, НБЛ-010, НБЛ-023 у жовтні Миколаїв/ Зовнішній рейд ММТП т/х «ROADRUNNER».

Отже, вказані рахунки та акти не є ідентичними, у них зазначені надані послуги щодо надання умов для безпечного входу до порту, стоянки в порту, виходу з порту та інших послуг по заходженню різних суден відповідача, тому суд приходить до висновку, що платіжне доручення №63194 від 09.11.2015р., за яким був оплачений лише рахунок №53471512 (виданий за актом №53471512), не може вважатись належним та допустимим доказом оплати послуг, зазначених у рахунку та акті за №53461512 від 31.10.2014р.

Стосовно решти заявлених позивачем вимог щодо стягнення залишку 12274,01 грн. корабельного збору, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Матеріалами справи підтверджено та сторонами не оспорюється, що в період з 28.10.2014р. по 31.10.2014р. ТОВ СП «Нібулон» здійснювало перевезення пшениці з власного причалу до зовнішнього рейду морського порту Миколаїв (Очаків) для завантаження судна «ROADRUNNER» власними суднами: КС «Святий Миколай», буксир «Баштанський», буксир «Лідіївський», буксир «Нібулон-2», буксир «Нібулон-3», буксир «Маріуполець», баржа NBL-005, баржа NBL-009, баржа NBL-010, баржа NBL-014, баржа NBL-017, баржа NBL-023. У звязку з виконанням зазначених операцій, ТОВ СП «НІБУЛОН» отримало від порту послуги, які оплачуються портовими зборами, зокрема, корабельним збором.

Згідно з нормами ст.85 Кодексу торговельного мореплавства України, під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов'язане дотримувати чинних законів і правил України, у тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов'язаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.22 Закону України «Про морські порти України» у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту.

Процедура справляння портових зборів та розміри ставок портових зборів в України встановлені Порядком справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 № 316 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 за №930/23462 (надалі Порядок №316).

Відповідно п.2.1 Порядку №316 із суден груп А, Б і Г корабельний збір справляється за одиницю умовного об'єму судна (за 1 куб. м об'єму судна) за кожний вхід в акваторію морського порту, операційну акваторію причалу (причалів), а також вихід з акваторії морського порту, операційної акваторії причалу (причалів) за ставками, наведеними у додатку 2 до цього Порядку.

Згідно з Додатком 1 до Порядку №316, вантажні судна, що заходять для виконання вантажних операцій, та плавучі споруди належать до групи А.

Нарахування портових зборів здійснюється з умовного обєму судна, який обчислюється в кубічних метрах і дорівнює добутку трьох величин (довжина судна, ширина судна і висота борту судна), зазначених в обмірному свідоцтві (головні розмірення) або документі, що його замінює. (п.1.5 Порядку №316)

Відповідно до ст.1 Закону України «Про морські порти» акваторія морського порту (портова акваторія) це визначена межами частина водного об'єкта (об'єктів), крім суднового ходу, призначена для безпечного підходу, маневрування, стоянки і відходу суден.

Рейдом є частина акваторії морського порту, що використовується для стоянки суден на якорі, у тому числі для ремонту суден, посадки (висадки) пасажирів, проведення вантажно-розвантажувальних робіт, в її незахищеній частині (зовнішній рейд) або в частині, захищеній повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об'єктами природного походження (внутрішній рейд).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про межі акваторії морського порту Миколаїв» від 22.10.2008 №934 визначено, що акваторія порту включає:

- водний простір р.Південний Буг, обмежений береговою лінією, лінією кордонів причалів та лініями, що з'єднують точки з відповідними координатами;

- водний простір тринадцятого коліна Бузько-Дніпровсько-Лиманського каналу (підхідний канал порту) та першого коліна каналу акваторії порту Миколаїв;

- водний простір територіального моря в районі банки Трутаєва для відстою суден, що прямують у порт, та проведення вантажних робіт, обмежений лініями, що з'єднують точки з відповідними координатами;

- водний простір територіального моря (акваторія приписаного портового пункту Очаків), обмежений береговими гідротехнічними спорудами та лініями, що з'єднують точки з відповідними координатами;

- акваторію підхідного каналу портового пункту Очаків завширшки 200 метрів та охоронну зону 100 метрів від бровок каналу у напрямку 30° - 210° між лініями, що з'єднують точки з відповідними координатами;

- акваторію Очаківського каналу завширшки 100 метрів та охоронну зону 100 метрів від бровок каналу.

Згідно Лоції Чорного та Азовського морів на води України Миколаївський морський порт розташований біля лівого берега річки східніше Каботажного молу. Акваторія порту поділена на зовнішній та внутрішній рейди. Акваторія порту охоплює водний простір річки Південний Буг, обмежений береговою лінією причалів, тринадцятим коліно Бузько-Дніпровсько-Лиманського каналу (підхідний канал порту) та першим коліном каналу акваторії порту Миколаїв, що є внутрішнім рейдом порту; акваторію приписаного портового пункту Очаків і підхідного каналу портового пункту Очаків; а також водний простір в районі банки Трутаєва, що є зовнішнім рейдом порту.

Для здійснення вантажних операцій з довантаження судна «ROADRUNNER» на зовнішньому рейді морського порту Миколаїв судна відповідача здійснили вхід в акваторію порту Миколаїв і після завершення вантажних операцій здійснили вихід з акваторії морського порту Миколаїв.

При переміщені від причалів ТОВ СП НІБУЛОН до зовнішнього рейду морського порту Миколаїв судна здійснили перехід, під час якого пройшли дві ділянки водного простору вказаних в Постанові Кабінету Міністрів України Про межі акваторії морського порту Миколаїв від 22.10.2008 №934, а саме:

- водний простір тринадцятого коліна Бузько-Дніпровсько-Лиманського каналу (підхідний канал порту) та першого коліна каналу акваторії порту Миколаїв;

- водний простір територіального моря в районі банки Трутаєва для відстою суден, що прямують у порт, та проведення вантажних робіт, обмежений лініями, що з'єднують точки з відповідними координатами.

В даному випадку після заходу до Миколаївського морського порту судна відповідача не здійснювали входу/виходу з порту, а відбувалося переміщення суден та перевезення вантажу водами акваторії Миколаївського морського порту на зовнішній рейд для дозавантаження судна «ROADRUNNER», що підтверджується наявними в матеріалах справи належними доказами. При цьому, часткова сплата відповідачем корабельного збору у сумі 12274,01грн. вже була здійснена за вхід та вихід з акваторії порту, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №9816 від 01.03.2018р.

Відповідно Закону України «Про морські порти України» рейд є частиною акваторії морського порту. Тому, прибуття судна на зовнішній рейд не потребує оплати понад вже сплачений корабельний збір за вхід судна в акваторію морського порту. Аналогічно відхід судна з зовнішнього рейду не потребує оплати понад вже сплачений корабельний збір за вихід з акваторії морського порту.

Суд погоджується з позицією відповідача, що додані позивачем до матеріалів позовної заяви Довідки складені ІДПН порту про «прибуття судна» на зовнішній рейд порту і «відходу судна» з зовнішнього рейду не є тотожними поняттям «вхід в акваторію» та «вихід з акваторії».

Слід також зауважити, що при такому переміщені судно не виходило за межі зони нагляду капітана морського порту Миколаїв визначених наказом Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті (Укрморрічінспекція) «Про визначення меж зон нагляду за безпекою мореплавства» від 23.07.2014р. №331, «вихід з порту» - додаток №5 до наказу Міністерство інфраструктури від 27.06.2013р. №430 не оформлювався суднам при переміщенні від одного водного простору до іншого водного простору в межах однієї акваторії порту.

Відповідно Реєстру гідротехнічних споруд морських портів, розміщеного на офіційному сайті ДП «АМПУ» Миколаївській філії ДП «Адміністрація морських портів України» за актом приймання - передачі майна від 13.06.2013р. та розподільчим балансом майна від 13.06.2013р. було передано Акваторію Миколаївського порту, номер ГТС згідно з базою даних Регістра ГТС-2081, Свідоцтва про придатність ГТС до експлуатації СП-104-4-155-14.

Позивачем було долучено до матеріалів справи паспорт Акваторії порту, який розроблений на підставі меж акваторії порту визначених Постановою Кабінету Міністрів України «Про межі акваторії морського порту Миколаїв» від 22.10.2008р. №934.

Наявність у ДП «АМПУ» Миколаївській філії ДП «Адміністрація морських портів України» декількох акваторій позивачем суду не доведено.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для стягнення залишку нарахованого позивачем корабельного збору в сумі 2219,13 грн. за переміщення суден в межах акваторії порту від одного водного простору до іншого водного простору, які є складовими елементами одного обєкту Акваторія порту і переміщувалось в межах портових вод морського порту Миколаїв.

Враховуючи вищенаведені обставини, вимоги щодо стягнення 3% річних та втрат від інфляції, нарахованих позивачем на 2219,13 грн. корабельного збору також задоволенню не підлягають, оскільки мають похідний характер від основної вимоги, у задоволенні якої було відмовлено.

Беручи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судовий збір у сумі 1382,72 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог та вимог по яким провадження у справі закрито, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Судові витрати у вигляді судового збору у сумі 217,28 грн., пропорційно розміру позовних вимог, в яких позивачу відмовлено, слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, п.2) ч.1 ст.231, ст.ст.210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Провадження у справі, в частині стягнення 1858,74 грн. адміністративного збору та 12274,01 грн. корабельного збору, закрити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» (54002, м.Миколаїв, Каботажний спуск, буд.1, ) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м.Київ, пр.-т Перемоги, буд.14, ) в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) (54020, м.Миколаїв, вул.Заводська, буд.23, ) 1247,54 грн. 3% річних, 11677,29 грн. інфляційних втрат та 1382,72 грн. судового збору.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати у вигляді судового збору у сумі 217,28 грн. покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 19 жовтня 2018 року.

Суддя О.Г.Смородінова