УХВАЛА

м. Київ

19.09.2018Справа № 5011-44/18931-2012

За заявою Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про роз'яснення судового рішення

За заявою Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва Державної податкової служби

до Приватного акціонерного товариства "Київміськбуд-1" ()

про визнання банкрутом

Суддя Чеберяк П.П.

Представники: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду м. Києва перебувала справа за заявою Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва Державної податкової служби про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Київміськбуд-1".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.02.2017 затверджено мирову угоду від 10 січня 2017 року, укладену між кредиторами Приватного акціонерного товариства "Київміськбуд-1" в особі голови комітету кредиторів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оболоньдевелопстандарт" та боржником, дію мораторію припинено, провадження у справі № 5011-44/18931-2012 за заявою Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва Державної податкової служби про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Київміськбуд-1" припинено.

07.09.2018 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про роз'яснення судового рішення в якій заявник просив суд роз'яснити ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.02.2017 у справі № 5011-44/18931-2012.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 Господарського процесуального кодексу України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Відповідно до ч. 10 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762 грн. 00 коп.) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (560 000 грн. 00 коп.) З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762 грн. 00 коп.)

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подання до господарського суду заяви про роз'яснення судового рішення становить 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при подачі заяви про роз'яснення ухвали суду заявником повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 881,00 грн.

Суд, дослідивши матеріали заяви Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про роз'яснення судового рішення, встановив, що вказана заява не відповідає вимогам ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, оскільки боржником не додано до заяви доказів сплати судового збору.

При цьому, в поданій заяві, зважаючи на труднощі та тривалістю процедури отримання грошових коштів органами державної фіскальної служби від органів казначейства, необхідних для сплати судового збору, заявник просить суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, відстрочення сплати судового збору є правом суду, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Оцінивши доводи заявника, наведені в обґрунтування поважності підстав для відстрочення сплати судового збору за подання заяви про роз'яснення судового рішення, суд не знаходить правових підстав для задоволення заявленої вимоги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про роз'яснення судового рішення, а саме роз'яснення ухвали Господарського суду м. Києва від 06.02.2017 у справі № 5011-44/18931-2012 залишити без руху.

2. Надати Державній податковій інспекції у Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, шляхом подання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 881,00 грн.

3. Роз'яснити заявнику, якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись не поданою та повернута заявнику.

Ухвала набрала законної сили 19.09.2018 та оскарженню не підлягає.

Суддя П.П. Чеберяк