ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.10.2018 Справа № 920/632/18
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Коваленко О.В., розглянувши матеріали справи № 920/632/18

за позовом: В.о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави в особі Харківської міської ради (пл. Конституції, буд. 7, м. Харків, 61003, код 04059243),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр Салют» (вул. Воскресенська, буд. 9, м. Суми, 40000, код 32338470),

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, код 39599198),

про стягнення 87877 грн. 40 коп. заборгованості з виплати орендної плати за землю за договором оренди землі від 09.08.2005

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

від третьої особи: не зявився;

прокурор: Вортоломей М.Ф., службове посвідчення №035621 від 07.09.2015

при секретарі судового засідання Молодецькій В.О.

Суть спору: прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 87 877 грн. 40 коп. заборгованості з орендної плати за період вересень 2017-січень 2018 року по договору оренди землі від 09.08.2005, укладеного між Харківською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр Салют», а також стягнути з відповідача на користь прокуратури Харківської області судові витрати по справі.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, письмових пояснень не подав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, письмового відзиву на позовну заяву не подав. На адресу суду повернуто ухвалу господарського суду Сумської області про відкриття провадження у справі №920/623/18, яка була надіслана на адресу, зазначену у позовній заяві, а саме: 40000, м. Суми, вул. Воскресенська, 9, з відміткою на конверті: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 5 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення зокрема є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за вказаною адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд вважає відповідача таким, що повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи. На адресу суду надійшли письмові пояснення №22358/9/20-40-10-09-01 від 13.09.2018, в яких позовні вимог підтримує в повному обсязі та просить суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Відповідно до ухвали господарського суду Сумської області від 21.08.2018 провадження у справі №920/632/18 відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що під час друкування тексту ухвали господарського суду Сумської області від 20.09.2018 у справі №920/632/18 помилково було зазначено про відкладення підготовчого засідання замість відкладення розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 243 Господарського процесуального кодексу України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність виправлення описки в ухвалі господарського суду Сумської області від 20.09.2018 у справі №920/632/18, виключивши з мотивувальної частини абзаци 1 та 2, а також виклавши п.1 резолютивної частини ухвали в новій редакції: «Відкласти розгляд справи по суті на 16.10.2018 на 11 год. 40 хв. з повідомленням сторін.».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив:

Зі змісту п. 3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України вбачається, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч. 3 цієї ж статті).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. №3-рп/99 прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява є підставою для порушення справи в господарському суді.

Згідно ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 цієї ж статті).

Частиною 1 ст. 55 ГПК України встановлено, що органи та особи, які відповідно до цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обовязки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком обмежень, передбачених частиною другою цієї статті.

Зі змісту п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 вбачається, що під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», зазначеним у частині другій статті 4 ГПК України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад.

А відтак, саме територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради як розпорядник землі на території м. Харкова є належним позивачем.

Водночас, до цього часу органом місцевого самоврядування заходів цивільно-правового характеру, спрямованих на стягнення даної заборгованості, не вжито (лист Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 21.06.2018 №4232/0/225-18), що свідчить про бездіяльність вказаного органу з цього питання, у звязку з чим прокурором вжито заходів представницького характеру.

Відповідно до рішення Харківської міської ради від 21.05.1998 «Про передачу виконавчому комітету повноважень по передачі, наданню і вилученню земельних ділянок» виконавчому комітету Харківської міської ради делеговано ряд повноважень, зокрема, згідно з пунктом 1.1 вказаного рішення, надання у користування громадянам і юридичним особам земельних ділянок, а вилучення (викуп) тільки після погодження з постійними комісіями з питань містобудування і земельних відносин та з питань забезпечення громадського порядку, дотримання законності, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян.

Харківською місцевою прокуратурою №5 встановлено, що рішенням XXXIII сесії Харківської міської ради IV скликання від 22.02.2005 №30/05 «Про припинення та надання в користування земельних ділянок», товариству з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр Салют» надано в оренду земельну ділянку площею 0,5472 га з кадастровим номером №:08:005:0004 по проспекту Героїв Сталінграда, 10 в місті Харкові.

На підставі вказаного рішення між Харківською міською радою та ТОВ «Кінотеатр Салют» 09.08.2005 укладено договір оренди землі (далі за текстом «Договір»), який зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга №4) від 09 серпня 2005 року за №69117/05.

Зі змісту п. 8 Договору вбачається, що договір укладений строком до 01.02.2030. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

Пунктом 9 Договору передбачено, що орендна плата за земельну ділянку вноситься Орендарем у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківської області.

Згідно п. 10 Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Пунктом 11 Договору встановлено, що орендна плата за земельну ділянку сплачується рівними частками щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно п. 31 Договору встановлений обовязок Орендаря сплачувати орендну плату в строки та розмірах встановленими цим договором.

Прокурор мотивує свої вимоги тим, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе по Договору грошові зобовязання щодо своєчасної і в повному обсязі оплати орендних платежів за користування земельною ділянкою, у звязку з чим у відповідача виник податковий борг за період з 30.09.2017 по 30.01.2018 зі сплати орендних платежів за користування земельною ділянкою у сумі 87 877 грн. 40 коп., який підприємством не сплачується.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» умова щодо визначення орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасної сплати орендної плати.

Згідно ст.ст. 629, 638 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

На підставі ст. 187 ЗК України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, установами, підприємствами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частина перша статті 612 названого Кодексу визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт наявності заборгованість відповідача в розмірі 87 877 грн. 40 коп. підтверджується письмовими матеріалами справи: розрахунком сум заборгованості /а.с. 34/ та копіями податкових декларацій з орендної плати за землю.

Враховуючи те, що відповідачем не подано суду доказів сплати боргу або обґрунтованих заперечень таким вимогам, суд дійшов до висновку про те, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 87 877 грн. 40 коп. заборгованості з орендної плати за період з 30.09.2017 по 30.01.2018.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 1 762 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь прокуратури Харківської області.

Керуючись ст. ст.238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Виправити описки в ухвалі господарського суду Сумської області від 20.09.2018 у справі №920/632/18, виключивши з мотивувальної частини абзаци 1 та 2, а також виклавши п.1 резолютивної частини ухвали в новій редакції: «Відкласти розгляд справи по суті на 16.10.2018 на 11 год. 40 хв. з повідомленням сторін.».

2. Позов задовольнити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр Салют» (40000, м. Суми, вул. Воскресенська, 9, код 32338470) на користь Харківської міської ради (пл. Конституції, буд. 7, м. Харків, 61003, код 04059243; за наступними реквізитами: бюджетний рахунок - 0005; код платежу - 18010600; назва платежу - орендна плата з юридичних осіб; одержувач - УДКСУ у Слобідському районі м. Харкова ГУДКУ у Харківській області; код - 37999680; назва банку - ГУДКСУ в Харківській області; МФО 851011) 87 877грн. 40 коп. заборгованості з виплати орендної плати за землю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр Салют» (40000, м. Суми, вул. Воскресенська, 9, код 32338470) на користь прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Б.Хмельницького, 4, , банк отримувач: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету 2800) 1 762 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення підписаний 23.10.2018 р.

Суддя ОСОБА_1