РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.10.2018Справа № 910/6659/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М. за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ"

ЄВРОПЕЙСЬКЕ БЮРО РЕСТРУКТУРИЗАЦІЇ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА"

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача

Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО"

про стягнення 1 059 959,73 грн.

Учасники судового процесу:

від позивача:Сиротін Д.В.;

від відповідача: Руденко Ю.О., Левченко І.О.;

від третьої особи:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебувала справа за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ЄВРОПЕЙСЬКЕ БЮРО РЕСТРУКТУРИЗАЦІЇ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА" за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" про стягнення 2952459,64 грн. за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ЄВРОПЕЙСЬКЕ БЮРО РЕСТРУКТУРИЗАЦІЇ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" про визнання недійсним договору надання послуги факторингу № Ф100317/1 від 10.03.2017 року.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань з оплати за поставлений йому товар по договору поставки від 18.11.2014 № 366, право вимоги за яким позивач отримав на підставі укладеного з третьою особою договору надання послуги факторингу від 10.03.2017 № Ф100317/1.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 23.08.2017 у справі № 910/6659/17 позов задоволено повністю: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ЄВРОПЕЙСЬКЕ БЮРО РЕСТРУКТУРИЗАЦІЇ" 2952459 (два мільйони дев'ятсот п'ятдесят дві тисячі чотириста п'ятдесят дев'ять) грн. 64 коп. заборгованості, а також 44286 (сорок чотири тисячі двісті вісімдесят шість) грн. 89 коп. судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА" звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2018 у справі №910/6659/17 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.08.2017 у справі №910/6659/17 задоволено частково; рішення Господарського суду міста Києва від 23.08.2017 у справі №910/6659/17 змінено: позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ЄВРОПЕЙСЬКЕ БЮРО РЕСТРУКТУРИЗАЦІЇ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА" задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ЄВРОПЕЙСЬКЕ БЮРО РЕСТРУКТУРИЗАЦІЇ" 109 897 (сто дев'ять тисяч вісімсот дев'яносто сім) грн. 31 коп. заборгованості та 1 648 (одну тисячу шістсот сорок вісім) грн. 46 коп. судового збору. В решті частини позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2018 у справі № 910/6659/17, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ЄВРОПЕЙСЬКЕ БЮРО РЕСТРУКТУРИЗАЦІЇ" звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.05.2018 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 23.08.2017 у справі №910/6659/17 скасовано; справу №910/6659/17 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва в частині первісних позовних вимог.

Згідно автоматичного розподілу справ, справу № 910/6659/17 було передано на розгляд судді Спичаку О.М.

Ухвалою суду від 19.06.2018 суддею Спичаком О.М. прийнято справу № 910/6659/17 до свого провадження; вирішено розглядати справу № 910/6659/17 за правилами загального позовного провадження.

12.07.2018 від позивача до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи та клопотання про витребування доказів, відповідно до якого останній просить суд витребувати у відповідача оборотно-сальдові відомості по бухгалтерських рахунках по взаємовідносинах із третьою особою за договором поставки товару № 366 від 18.11.2014 за період з 18.11.2014 по 21.03.2017 та інформацію про заборгованість відповідача перед третьою особою за договором поставки товару № 366 від 18.11.2014 станом на 01.01.2017 та на 10.03.2017.

13.07.2018 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній проти позову заперечує та стверджує про відсутність наявної заборгованості у Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА" перед позивачем посилаючись на наступне.

На думку відповідача, враховуючи висновки суду апеляційної інстанції з якими погодився суд касаційної інстанції щодо зменшення заборгованості відповідача на суму взаємозаліку, проведеного відповідачем, а саме на 1 782 602,60 грн., а також, беручи до уваги сплату відповідачем грошових коштів у сумі 1 059 959,73 грн. на користь третьої особи протягом строку з 28.02.2017 по 17.03.2017 на виконання договору поставки, заборгованість складала 109 897,31 грн.

В свою чергу, оскільки відповідачем на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду була здійснена оплата заборгованості у сумі 109 897,31 грн., тому фактично на даний час у відповідача перед позивачем відсутня будь-яка заборгованість.

Крім того, відповідач наголошує на тому, що деякі товарно-транспортні накладні, які надані в підтвердження факту здійснених поставок, можуть бути підробленими, а також, відповідач стверджує, що товарно-транспортні накладні, які надав позивач, не відповідають вимогам законодавства, зокрема Правилам перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1993 р.

В судовому засіданні 13.07.2018 судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 27.07.2018.

26.07.2018 від позивача до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання про витребування доказів, а саме: витребування у третьої особи видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, довіреностей на отримання товару, оборотно-сальдових відомостей по бухгалтерських рахунках по взаємовідносинах із відповідачем, картки рахунків, акти звірок, банківські виписки щодо оплати за договором поставки товару № 366 від 18.11.2014 за період з 18.11.2014 по 21.03.2017.

27.07.2018 в судовому засіданні судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 06.08.2018.

02.08.2018 відповідачем подано до суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та судової економічної експертизи, а 03.08.2018 подано заперечення проти поданого клопотання позивача про призначення судової економічної експертизи.

06.08.2018 позивачем подано до суду клопотання про долучення доказів по справі.

Відповідачем 06.06.2018 подано до канцелярії суду клопотання про долучення доказів по справі.

В судовому засіданні 06.08.2018 представник третьої особи подав письмові пояснення по справі.

06.08.2018 в судовому засіданні судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 09.08.2018.

Ухвалою суду від 09.08.2018 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКЕ БЮРО РЕСТРУКТУРИЗАЦІЇ" про витребування доказів задоволено частково: зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" надати суду видаткові накладні або товарно-транспортні накладні на підтвердження факту здійснених поставок товару Товариству з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА" в рамках дії договору поставки товару № 366 від 18.11.2014 за період з 18.11.2014 по 21.03.2017 включно; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА" надати докази здійснених оплат(банківські виписки, платіжні доручення та інш.) в рамках договору поставки товару № 366 від 18.11.2014 за період з 18.11.2014 по теперішній час. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" про витребування доказів задоволено частково: зобов'язано Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного Управління ДФС у м. Києві надати податкову звітність, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА" () на виконання зобов'язань за договором поставки товару № 366 від 18.11.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА" () за період з 18.11.2014 по 20.04.2017, в тому числі податкові накладні з податку на додатну вартість із додатками № 5 із контрагентом Товариством з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" (); зобов'язано Києво-Святошинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного Управління ДФС у Київській області надати: - податкову звітність, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" () на виконання зобов'язань за договором поставки товару № 366 від 18.11.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА" () за період з 18.11.2014 по 20.04.2017; - інформацію про наявність розбіжностей між задекларованим Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА" () податковим кредитом та задекларованими Товариством з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" () податковими зобов'язаннями за період з 18.11.2014 по 21.03.2017.

В судовому засіданні 09.08.2018 судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 31.08.2018.

23.08.2018 відповідачем подано до суду клопотання про витребування доказів. Зокрема, відповідач просить суд витребувати у Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Київській області наступні документи: 1) інформацію, чи зверталась третя особа до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Київській області зі зверненням «Про надання інформації» від 29.06.2017 р. № 127 (вх. № 0145/10 від 30.06.2017)?; 2) інформацію, чи видавала Києво-Святошинська об'єднана державна податкова інспекція Головного Управління ДФС у Київській області третій особі довідку без назви, номеру та дати за підписом заступника начальника ОСОБА_5 у відповідь на звернення «Про надання інформації» від 29.06.2017 р. № 127 (вх. № 0145/10 від 30.06.2017)?; 3)Якщо так, то надати інформацію, чи відповідає дійсності видана Києво-Святошинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного Управління ДФС у Київській області довідка без назви, номеру та дати за підписом заступника начальника ОСОБА_5 тій довідці, що додається?; 4) У разі, якщо Києво-Святошинська об'єднана державна податкова інспекція Головного Управління ДФС у Київській області отримувала таке звернення, надати належним чином посвідчену копію звернення «Про надання інформації» від 29.06.2017 р. № 127 (вх.№ 0145/10 від 30.06.2017).

29.08.2018 відповідачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи платіжне доручення на підтвердження погашення заборгованості в сумі 109 897,31 грн.

30.08.2018 позивачем подано до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: копію довідки позивача від 07.08.2018, довідки Офісу великих платників податків ДФС від 17.08.2018 № 3452/10/28-10-42-03-11, оригіналу висновку експертів № 109/07/17-18 від 30.08.2018 для суду, докази надсилання доказів відповідачу та третій особі.

31.08.2018 представником третьої особи подано до канцелярії суду клопотання про долучення доказів у справі, зокрема: копію супровідного листа Офісу великих платників податків ДФС від 17.08.2018 № 3452/10/28-10-42-03-11 та довідку про обсяги постачання товару ТОВ «Фрам Ко» на адресу ТОВ «ТАС-Фарма» за період грудень 2014 по березень 2017.

У зв'язку з перебуванням судді Спичака О.М. 31.08.2018 на лікарняному, судове засідання не відбулось.

03.09.2018 позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКЕ БЮРО РЕСТРУКТУРИЗАЦІЇ" зменшує позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 1 059 959,73 грн.

Ухвалою суду від 03.09.2018 призначено справу до розгляду на 17.09.2018.

17.09.2018 представником третьої особи подано до суду письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 08.09.2018.

В судовому засіданні 17.09.2018 судом розглянуто та прийнято подану заяву позивача про зменшення позовних вимог, при цьому суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Беручи все вищенаведене до уваги, та враховуючи, що заява підписана уповноваженим представником та не суперечить нормам чинного законодавства України, тому остання була прийнята судом.

Також, в даному судовому засіданні позивачем наголошено на тому, що останній не підтримує подане 12.07.2018 клопотання про призначення судової економічної експертизи.

Ухвалою суду від 17.09.2018, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання на 24.09.2018.

21.09.2018 представником третьої особи подано додаткові письмові пояснення по справі, відповідно до яких останній просить суд позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні 24.09.2018 судом розглянуто та відмовлено в задоволенні клопотань відповідача, поданих 02.08.2018, про призначення судової почеркознавчої експертизи та судової економічної експертизи. При цьому суд виходив із наступного.

За твердженнями відповідача, на більшості товарно-транспортних накладних, як мінімум на 16 шт., посилання на які містяться в акті звірки взаєморозрахунків між позивачем та третьою особою, містяться підписи не тих осіб, які зазначені на них. В підтвердження даних тверджень відповідачем представлено до матеріалів справи заяви свідків. З огляду на це, відповідач вважає за необхідне дослідити справжність підписів на оригіналах всіх товарно-транспортних накладних, копії яких надані позивачем, для чого, на думку відповідача, необхідні спеціальні знання у сфері почеркознавства, що свідчить про необхідність призначення почеркознавчої експертизи оригіналів ТТН, які містяться у позивача.

Одночасно, відповідач посилається на те, що жодна з ТТН, наданих позивачем в матеріали справи, як підставу для його розрахунку заборгованості відповідача, не містить прізвища осіб вантажоодержувача. Зазначені ТТН не є ТТН у розумінні чинного законодавства, у зв'язку із чим відповідач вважає за необхідне дослідити їх відповідність формі і дотримання ними істотних умов, передбачених чинним законодавством, для чого можуть знадобитись спеціальні знання у сфері бухгалтерського обліку, шляхом призначення економічної експертизи зазначених ТТН.

Наразі суд зауважує наступне.

Згідно зі ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

У разі порушення продавцем/покупцем товарів/послуг порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

В матеріалах справи наявна копія листа-відповіді Офісу великих платників податків ДФС від 17.08.2018 № 34524/10/28-10-42-03-11 відповідно до змісту якого вбачається, що за період з грудня 2014 по березень 2017 включно податковий кредит відповідача, як покупця, згідно до звітності із ПДВ склав 4 274 954,28 грн., а сума податкових зобов'язань третьої особи, як продавця, згідно звітності із ПДВ склала 4 275 306,94 грн. Окремо в даній довідці зазначено різницю між зазначеними податковим кредитом відповідача та податковими зобов'язаннями третьої особи, яка дорівнює 352,66 грн. за весь цей період.

З наведеного вбачається, що задекларувавши відповідні податкові зобов'язання, відповідач визнав факт отримання товару, в тому числі і по спірних накладних.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи(ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, з огляду на наведене у сукупності, беручи до уваги наявні докази у справі, з урахуванням дотримання строків розгляду справи, встановлених Господарським процесуальним кодексом України та з метою недопущення зловживання процесуальними правами учасниками справи, суд дійшов висновку, щодо недоцільності призначення в даній справі судової почеркознавчої експертизи та судової економічної експертизи.

Враховуючи висновки суду щодо відмови у задоволенні клопотань відповідача щодо призначення у справі судової почеркознавчої експертизи та судової економічної експертизи, суд також відмовляє в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА" про витребування доказів.

В судовому засіданні 24.09.2018 судом закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/6659/17 до розгляду по суті на 08.10.2018.

25.09.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА" було подано заяву про відвід судді Спичака О.М. від розгляду справи.

Ухвалою суду від 27.09.2018 було встановлено відсутність підстав для відводу судді Спичака О.М. від розгляду справи, а заяву про відвід - необґрунтованою, у зв'язку із чим заяву про відвід судді Спичака О.М. передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно автоматичного розподілу справ, заяву про відвід судді Спичака О.М. від розгляду справи № 910/6659/17 було передано на розгляд судді Пасько М.В.

Ухвалою суду від 01.10.2018 суддею Пасько М.В. відмовлено заявнику в задоволенні заяви про відвід судді Спичака О.М. у справі № 910/6659/17.

08.10.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА" подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі. В обґрунтування зазначеного клопотання, керуючись ч. 5 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, відповідач посилається на розпочате за заявою відповідача досудове розслідування за №0007022 за ознаками кримінального правопорушення, стосовно підроблення доказів позивачем та третьою особою, у зв'язку із чим відповідач вважає що наявні підстави для зупинення провадження у даній справі до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства, а саме до набрання законної сили судового рішення в кримінальній справі за №0007022.

В судовому засіданні 08.10.2018 судом розглянуто та відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання відповідача з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої ст. 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1-3 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках: 1) смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво; 2) необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи; 3) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції; 4) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 228, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі.

Беручи до уваги те, що заява відповідача про зупинення провадження у справі подана вже на стадії розгляду справи по суті, то судом зазначена заява відхиляється.

08.10.2018 в судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення, відповідно до яких позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в даному судовому засіданні надав усні заперечення по суті спору, відповідно до яких проти позовних вимог заперечував повністю та просив суд в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

За висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

У судовому засіданні 08.10.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.11.2014 між ТОВ "ФРАМ КО", як постачальником, та ТОВ "ТАС-ФАРМА", як покупцем, укладено договір поставки № 366, відповідно до п. 2.1. якого постачальник зобов'язався поставляти товари разом з товаросупровідною документацією, відповідно до поданих покупцем замовлень, а покупець зобов'язався прийняти такі товари та своєчасно сплачувати їх вартість в порядку та на умовах, що визначені договором.

За твердженнями позивача та третьої особи, на виконання договору поставки, ТОВ "ФРАМ КО" поставляло ТОВ "ТАС-ФАРМА" медичні товари, однак ТОВ "ТАС-ФАРМА", як покупець за договором, не в повному обсязі оплатило отриманий на підставі укладеного договору товар, у зв'язку з чим у нього перед постачальником виникла заборгованість.

10.03.2017 між ТОВ "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації", як фактором, та ТОВ "ФРАМ КО", як клієнтом, було укладено договір надання послуги факторингу № Ф100317/1, згідно з п. 1.1. якого фактор зобов'язався передати грошові кошти в сумі 2952459,64 грн у розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язався відступити факторові своє право грошової вимоги до ТОВ "ТАС-ФАРМА" за договором поставки в розмірі 2 952 459,64 грн.

Відповідно до п. 2.1. договору, детальна інформація про вимогу, строк та порядок відступлення вимоги, строки та умови проведення відповідних розрахунків між клієнтом і фактором визначені у Додатку №1 та Додатку №2 до договору. Фактор сплачує клієнтові кошти в строк до 01.07.2017 шляхом перерахування на його банківський рахунок 2 804 836,66 грн. Винагорода фактора дорівнює 5% від суми відступленої грошової вимоги.

Відповідно до Додатку №2 до договору клієнт передав фактору договір поставки від 18.11.2014 №366, реєстр податкових накладних за лютий-березень 2017 та акт звірки взаємних розрахунків з 01.01.2017 по 10.03.2017 включно.

Листом №20/04 від 20.04.2017 ТОВ "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" повідомило ТОВ "ТАС-ФАРМА" про відступлення права грошової вимоги та просило ТОВ "ТАС-ФАРМА", як боржника за договором поставки №366 від 18.11.2014, погасити заборгованість у розмірі 2 952 459,64 грн. Даний лист був направлений на адресу ТОВ "ТАС-ФАРМА" 20.04.2017, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією фіскального чеку.

В свою чергу, ТОВ "ТАС-ФАРМА" не виконало вимогу ТОВ "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації та не сплатило позивачу суму у розмірі 2 952 459,64 грн.

Враховуючи вищенаведені обставини позивач звернувся до господарського суду із вимогами до відповідача про стягнення з останнього 2 952 459,64 грн. заборгованості.

Наразі суд зауважує, що позивачем зменшено позовні вимоги, у зв'язку із проведеним заліком зустрічних однорідних вимог сторін на суму 1 782 602,60 грн. та сплатою відповідачем заборгованості у сумі 109 897,31 грн. Враховуючи все вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 1 059 959,73 грн.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідачем наголошено на тому, що ТОВ "ТАС-ФАРМА" у період з 28.02.2017 по 17.03.2017 сплатило на рахунок ТОВ "ФРАМ КО" 1 059 959,73 грн з призначенням платежу "за реалізований товар згідно договору поставки №366 від 18.11.2014", у зв'язку із чим на думку відповідача у останнього взагалі вдстуня будь-яка заборгованість по договору поставки.

ТОВ "ФРАМ КО" заперечуючи про можливість зарахування даних коштів в рахунок оплати заборгованості ТОВ "ТАС-ФАРМА", яка була відступлена позивачу у справі, стверджує, що такі оплати були враховані ним в оплату раніше поставленого товару. На підтвердження такого зарахування позивач та ТОВ "ФРАМ КО" посилаються на Акт звірки взаєморозрахунків, на довідку Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, яка підтверджує вартість поставленого відповідачу товару, на банківські виписки, що підтверджують оплату за отриманий товар.

Крім того, на доказ наявної заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 1 059 959,73 грн. позивачем представлено до суду Висновок експертів за результатами проведення комісійної судово - економічної експертизи за матеріалами справи №910/6659/17, складений 30.08.2018 року за №109/07/17-18.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та з огляду на те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, враховуючи вказівки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, які наведено у постанові від 10.05.2018, що у відповідності до ст.316 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи, господарський суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ЄВРОПЕЙСЬКЕ БЮРО РЕСТРУКТУРИЗАЦІЇ" підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

При цьому, частиною 1 статті 603 ЦК України передбачено, що у разі заміни кредитора боржник має право пред'явити проти вимоги нового кредитора свою зустрічну вимогу до первісного кредитора.

Згідно з ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Частиною 2 ст. 516 ЦК України унормовано, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Як вже встановлено судом та зазначалось раніше, 10.03.2017 між ТОВ "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації", як фактором, та ТОВ "Фрам Ко", як клієнтом, було укладено договір надання послуги факторингу № Ф100317/1, згідно з п. 1.1. якого фактор зобов'язався передати грошові кошти в сумі 2 952 459,64 грн у розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язався відступити факторові своє право грошової вимоги до ТОВ "Тас-Фарма" за договором поставки від 18.11.2014 №366 в розмірі 2 952 459,64 грн.

Відповідно до Додатку №2 до договору клієнт передав фактору договір поставки від 18.11.2014 №366, реєстр податкових накладних за лютий-березень 2017 та акт звірки взаємних розрахунків з 01.01.2017 по 10.03.2017 включно.

Листом №20/04 від 20.04.2017 ТОВ "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" повідомило ТОВ "Тас-Фарма" про відступлення права грошової вимоги та просило ТОВ "Тас-Фарма", як боржника за договором поставки №366 від 18.11.2014, погасити заборгованість у розмірі 2 952 459,64 грн.

В свою чергу, 23.03.2017 між ТОВ "Тас-Фарма" та ТОВ "Мовіс Хелс" укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до п.п. 1.1-1.3. якого ТОВ "Мовіс Хелс" (первісний кредитор) відступило ТОВ "Тас-Фарма" (новий кредитор) право грошової вимоги в сумі 1 782 602,60 грн до боржника - ТОВ "Фрам Ко", що виникло на підставі договору поставки №38 від 02.12.2014, укладеного між ТОВ "Мовіс Хелс" та ТОВ "Фрам Ко". 23.03.2017 про укладення даного договору відступлення, боржника - ТОВ "Фрам Ко" було повідомлено як первісним кредитором, так і новим кредитором.

У зв'язку з набуттям зустрічних грошових вимог ТОВ "Тас-Фарма" надіслало ТОВ "Фрам Ко", як кредитору за договором поставки №366 від 18.11.2014, заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог №65/1 від 23.03.2017, на підставі якої здійснило залік зустрічних однорідних вимог на суму 1 782 602,60 грн.

Наразі суд зазначає, що позивачем визнано зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 1 782 602,60 грн в порядку ст. 601 Цивільного кодексу України, в результаті чого останнім було зменшено позовні вимоги.

Крім того, судом прийнято до уваги сплату відповідачем заборгованості за договором поставки у сумі 109 897,31 грн. на доказ чого до суду представлено платіжне доручення.

При цьому, з урахуванням вказівок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, які наведено у постанові від 10.05.2018 по справі №910/6659/17, в частині вирішення судом питання щодо призначення судової економічної експертизи стосовно встановлення дійсної суми заборгованості за договором поставки №366 від 18.11.2014, які, у відповідності до ст.111-12 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім'я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Умовами п. п. 1, 2, 5, 6 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов'язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ЄВРОПЕЙСЬКЕ БЮРО РЕСТРУКТУРИЗАЦІЇ" на доказ наявної заборгованості відповідача перед позивачем представлено до матеріалів справи Висновок експертів за результатами проведення комісійної судово - економічної експертизи за матеріалами справи №910/6659/17, складений 30.08.2018 року за №109/07/17-18.

Згідно зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

У п.18 Постанови №4 від 23.03.2012р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» викладено правову позицію про те, що у перевірці й оцінці експертного висновку господарським судам слід з'ясовувати: чи було додержано вимоги законодавства при проведенні судової експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком судової експертизи.

Дослідивши наявний у матеріалах справи висновок судової експертизи, складений експертом Шульгою Людмилою Дмитрівною та судовим експертом Наберухіним Вячеславом Аркадійовичем, суд знаходить його таким, що не викликає сумнівів у його правильності, не містить розбіжностей і відповідає вимогам чинного законодавства, в тому числі, стосовно критеріїв повноти, ясності, обґрунтованості.

У висновку судових експертів вказано, що дослідження проводилось методом документальної перевірки та зіставлення.

Як встановлено у висновку судових експертів по восьмому питанню, заборгованість ТОВ «ТАС-Фарма» перед ТОВ «Фінансова компанія Європейське бюро реструктуризації» відповідно до умов договору надання послуги факторингу № ф 100317/1 від 10.03.2017 року станом на дату проведення судово-економічної експертизи документально та нормативно підтверджується в сумі 1 059 959,73 грн.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можно встановити дійсні обставини справи(ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, з огляду на наведене у сукупності, беручи до уваги наявні докази у справі, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу, нормативно до документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 1 059 959,73 грн.

Щодо заперечень відповідача стосовно підроблення товарно-транспортних накладних та заповнення зазначених доказів без дотримання ними істотних умов, передбачених чинним законодавством України, госоподарський суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

У разі порушення продавцем/покупцем товарів/послуг порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

В матеріалах справи наявна копія листа-відповіді Офісу великих платників податків ДФС від 17.08.2018 № 34524/10/28-10-42-03-11 відповідно до змісту якого вбачається, що за період з грудня 2014 по березень 2017 включно податковий кредит відповідача, як покупця, згідно до звітності із ПДВ склав 4 274 954,28 грн., а сума податкових зобов'язань третьої особи, як продавця, згідно звітності із ПДВ склала 4 275 306,94 грн. Окремо в даній довідці зазначено різниця між зазначеними податковим кредитом відповідача та податковими зобов'язаннями третьої особи, яка дорівнює 352,66 грн. за весь цей період.

Таким чином, на суму нарахованого податку на додану вартість третя особа надала відповідачу відповідні податкові накладні, у зв'язку з цим у відповідача виникло право на формування податкового кредиту.

Доказів не включення податку на додану вартість до податкового кредиту за спірними поставками відповідачем суду не надано. Також, доказів того, що ним не заявлялася до відшкодування відповідна сума податку, не подано.

З вказаних дій сторін щодо формування податкового кредиту та податкових зобов'язань, вбачається підтвердження відповідачем факту отримання від третьої особи товару за спірними видатковими накладними.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Господарського суду міста Києва від 14.11.2016 по справі № 910/15207/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.02.2017 по справі № 910/15207/16.

Надаючи правову оцінку наявним в матеріалах справи товарно-транспортних накладним за правилами, визначеними положеннями ст. ст. 76-79 ГПК України, у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку, що вищевказані обставини свідчать про те, що відповідач отримав товар за спірними накладними, що в свою чергу спростовує заперечення відповідача.

При цьому, надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що згідно ч. 4 ст.11 Господарського процесуального України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положення означеної статті повністю узгоджуються з приписами ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Згідно ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Всі інші клопотання, заяви, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги висновки суду про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 15 899,40 грн та 88 573,78 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС-ФАРМА" (місцезнаходження: 02140, м. Київ, вул. Олександра Мишуги 3-В, літера А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ЄВРОПЕЙСЬКЕ БЮРО РЕСТРУКТУРИЗАЦІЇ"(місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 4-А, оф. 139, ) 1 059 959,73 основного боргу, 15 899,40 грн. судового збору та 88 573,78 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст.256 та п.п.17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено

18.10.2018

Суддя Спичак О.М.