РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.10.2018Справа № 910/9013/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Дочірнього підприємства "Бест Альтернатива" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко" про стягнення 144 715,89 грн., за участю представників позивача - Мельника Ю.В., довіреність №136 від 01.08.2018 року, відповідача - Дрозд Т.О., довіреність №302 від 11.05.2018 року.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача 137 214,75 грн. основного боргу, 6 892,94 грн. пені, 608,20 грн. 3% річних на підставі ст. ст. 526, 625 ЦК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.08.2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 10.09.2018 року.

14.08.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, у якому він вказує на те, що борг відповідача у сумі 137 214,75 грн. повинен бути зменшений на суму 68 821,91 грн. за угодами про зарахування зустрічних однорідних вимог та наданих відповідачем платіжних доручень.

10.09.2018 року позивачем через канцелярію суду надано відповідь на відзив.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.09.2018 року відкладено розгляд справи на 08.10.2018 року.

24.09.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано письмові пояснення.

08.10.2018 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про збільшення розміру позовних вимог, мотивовану тим, що в результаті допущеної бухгалтерської помилки при поданні позову не було враховано видаткову накладну №Б-00001721 від 19.04.2018 року на суму 34 783,20 грн., а також неправильно була визначена заборгованість за видатковою накладною №Б-00001256 від 28.03.2018 року, яка становить 107 246,40 грн., а попередня заборгованість становила 60 444,03 грн., тобто різниця становить 46 802,37 грн., у зв'язку із чим позивач просить суд збільшити розмір позовних вимог на 81 585,57 грн.

П. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Вищевказану заяву про збільшення розміру позовних вимог подано позивачем 08.10.2018 року, після закінчення першого судового засідання, що відбулось 10.09.2018 року, тобто з пропущенням строку, що визначений п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, а тому заява позивача про збільшення розміру позовних вимог залишається судом без розгляду.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО» (покупець) та Дочірнім підприємством «Бест Альтернатива» (постачальник) було укладено договір на виробництво та поставку товарів власної торгової марки № СТМ 0061/13 (далі - договір), відповідно до умов якого (п. 2.1 договору) постачальник зобов'язується на замовлення покупця виготовляти та передавати йому у власність, товар (додаток № 2а - специфікація) за торгівельними марками, перелік яких наведений в додатку № 1 відповідно до умов договору, а покупець зобов'язується прийняти та оплати належно виготовлений та поставлений товар.

Відповідно до п. 3.1. договору кожен місяць до 20-го числа покупець передає постачальнику план продажу товару на наступний І місяць, за формою встановленою у додатку № 4 до даного договору, яким сторони погоджують передбачуваний план продажу товарів впродовж місяця. сторони також погодили, що у зв'язку із тим, що план продажу товарів на наступний місць є орієнтованим, постачальник не має право вимагати від покупця здійснювати замовлення в такому місяці на весь об'єм товару, що передбачений планом продажу товарів на місяць, про те постачальник не звільняється від обов'язку забезпечити виготовлення товару у відповідному місяці згідно плану продажу товарів.

Згідно п. п. 4.1.3. договору ціна товару зазначається у накладних, та повинна відповідати ціні, визначеній у специфікації. У разі розбіжностей у ціні товару, яка визначена в накладній та специфікації, сторони керуються специфікацією, а приймання-передачі товару здійснюється разом з підписанням сторонами акту розбіжностей піни товару.

Пунктом 4.5. договору визначено, що оплата за товар проводиться протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки товару до розподільчого центру або торгівельної точки покупця за умови, що постачальник поставив товар у строк, що визначений договором.

Поясненнями позивача, частково - відповідача, а також видатковими накладними № Б-00001256 від 28.03.2018 року на суму 107 246,40 грн., № Б-00001521 від 06.04.2018 року на суму 38 169,60 грн. та № Б-00001945 від 02.05.2018 року на суму 38 601,12 грн., підтверджується факт поставки позивачем відповідачеві товару на виконання умов договору на загальну суму 184 017,12 грн.

Таким чином, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з поставки відповідачеві товару відповідно до умов договору, водночас відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання з їх оплати та має перед позивачем заборгованість у розмірі 137 214,75 грн. з урахуванням часткової оплати та угод про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом було надано належну оцінку відзиву відповідача на позовну заяву, проте, доводи відповідача, що борг відповідача у сумі 137 214,75 грн. повинен бути зменшений на суму 68 821,91 грн. за угодами про зарахування зустрічних однорідних вимог та наданих відповідачем платіжних доручень є безпідставними, оскільки, як було вказано судом вище відповідач на даний час має заборгованість перед позивачем у розмірі 137 214,75 грн. з урахуванням наданих відповідачем платіжних доручень (часткової оплати) та угод про зарахування зустрічних однорідних вимог, що також підтверджується бухгалтерською довідкою позивача, доказів зарахування зустрічних однорідних вимог саме в спірний період та за спірними накладними відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушені відповідачем, а тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 137 214,75 грн. основної заборгованості підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вищезазначеного, позивачем, у зв'язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань з оплати товару за договором, нараховано відповідачеві 608,20 грн. 3% річних.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 608,20 грн. 3% річних, також підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно п. 8.2. договору у разі порушення стороною договору строків виконання зобов'язання, передбаченого цим договором, винна сторона зобов'язана сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення виконання, нараховану на суму грошового зобов'язання, за кожний день прострочення.

Так, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань з оплати товару, позивачем, на підставі п. 8.2. договору, нараховано до стягнення 6 892,94 грн. пені.

Позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який також відповідає умовам договору та вимогам закону.

Окрім того, позивач просив суд стягнути з відповідача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 19 000,00 грн., на підтвердження чого надав відповідні докази - договір про надання правової допомоги №01/17 від 15.06.2018 року, акт виконаних робіт від 15.06.2018 року та платіжне доручення №3689 від 06.07.2018 року на суму 19 000,00 грн., копії яких містяться в матеріалах справи.

Судовий збір та витрати на послуги адвоката, відповідно до вимог ст. ст. 126, 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко" (03039. м. Київ, пр. Науки, 8; код 32104254) на користь Дочірнього підприємства "Бест Альтернатива" (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 13, код 24583590) 137 214 (сто тридцять сім тисяч двісті чотирнадцять) грн. 75 коп. основного боргу, 6 892 (шість тисяч вісімсот дев'яносто дві) грн. 94 коп. пені, 608 (шістсот вісім) грн. 20 коп. 3% річних, 19 000 (дев'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 8 614 (вісім тисяч шістсот чотирнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 16.10.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна