ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2018м. ДніпроСправа № 904/3836/18
за позовом Криворізького міськрайонного центру зайнятості, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення виплаченого забезпечення у розмірі 17 667, 66 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Фоменкова К.С., довіреність №10/Гл від 02.01.2018

від третьої особи - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Криворізький міськрайонний центр зайнятості (далі - позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить суд стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - відповідач) суму виплаченого забезпечення у розмірі 17 667, 66 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, гр. ОСОБА_1, який був зареєстрований як безробітній в період з 25.01.2017 по 18.06.2017, за рішенням суду поновлений на посаді старшого слідчого Інгулецького відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з дати його звільнення, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з роботодавця - відповідача суму допомоги по безробіттю, яка була нарахована та виплачена гр. ОСОБА_1 в період перебування в статусі безробітного в розмірі 17 667, 66 грн.

Ухвалою суду від 28.08.2018 позовну заяву Криворізького міськрайонного центру зайнятості прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

17.09.2018 відповідачем надано відзив на позов, згідно якого останній заперечує проти позову, вказує що гр. ОСОБА_1 під час розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом справи щодо поновлення на посаді та стягнення з ГУНП середнього заробітку за час вимушеного прогулу не вказав, що у період з 25.01.2017 він отримував допомогу по безробіттю, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування на випадок безробіття».

Заявою від 03.10.2018 позивач наполягає на задоволенні позовних вимог та просить суд розглянути справу за наявними матеріалами без участі представника позивача.

08.10.2018 третьою особою надано пояснення, за змістом яких ОСОБА_1 вказує, що задоволення позовних вимог призведе до подвійного стягнення з державного бюджету одночасної виплати допомоги по безробіттю та виплати за вимушений прогул, а також до значних збитків Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

10.10.2018 позивачем надано пояснення, згідно яких позивач вказує, що за змістом пункту 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у разі присудження оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей період, а тому вирішення питання щодо повернення коштів Криворізького міськрайонному центру зайнятості не пов'язане з визначенням суми компенсації гр.ОСОБА_1, у зв'язку з невикористанням ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області свого права на зменшення розміру компенсації на суму отриманої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю в період вимушеного прогулу згідно пункту 32 вищєвказаної постанови.

Позивач та третя особа не направили уповноважених представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належно.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 11.10.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2017 громадянин ОСОБА_1 звернувся до Криворізького міськрайонному центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного.

Згідно з наказом Криворізького міськрайонному центру зайнятості № НТ170124 від 24.01.2017 ОСОБА_1 надано статус безробітного.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 статті 22, пункту 1 статті 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", п. 2.1. "Порядок надання допомоги по безробіттю у тому числі, одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності" Криворізьким міськрайонним центром зайнятості призначено матеріальне забезпечення на випадок безробіття з урахуванням страхового стажу гр. ОСОБА_1 на період з 25.01.2017 по 18.06.2018.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2017 по справі №804/344/17 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №357 від 19.12.2016 про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 з посади старшого слідчого Інгулецького відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого Інгулецького відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 20.12.2016.

З огляду на те, що на підставі наведеного вище судового рішення, відповідач поновив ОСОБА_1 на посаді з дати його звільнення, останній вважається зайнятою особою з 20.12.2016 та відноситься до категорії зайнятого населення.

Згідно наказу Криворізького міськрайонного центру зайнятості №НТ170627 від 27.06.2017 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю в зв'язку з поновленням на роботі за рішенням суду, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та припинено реєстрацію на підставі абз. 10 пп.1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку осіб, які шукають роботу.

За період перебування на обліку в Криворізькому міськрайонного центру зайнятості ОСОБА_1 з 25.01.2017 по 18.06.2017 отримав допомогу по безробіттю у розмірі 17 667, 66 грн., що підтверджується наданими у справу доказами.

29.06.2017 позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю в сумі 17 667, 66 грн. Зазначена претензія відхилена відповідачем з посиланням на покладення обов'язку щодо відшкодування зазначеної суми на ОСОБА_1

Враховуючи викладені обставини, посилаючись на положення ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" позивач звернувся з позовом до суду, та вимагає стягнення з відповідача суму виплаченої громадянину ОСОБА_1 допомоги по безробіттю у розмірі 17 667, 66 грн., що і є причиною виникнення спору.

На час розгляду справи доказів сплати заборгованості відповідачем не надано.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Статус безробітного надається особі працездатного віку до призначення пенсії (зокрема, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи, з першого дня реєстрації у центрі зайнятості на підставі заяви (частина 1 статті 43 Закону України "Про зайнятість населення", пункт 5 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №198).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Зазначена правова норма кореспондується з п.п. 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, відповідно до якого центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня початку зайнятості особи (крім участі у громадських та інших роботах тимчасового характеру, зайнятості працею, пов'язаною з організацією підготовки та проведенням виборів Президента України, народних депутатів України, місцевих виборів): поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Повернення виплачених безробітному коштів здійснюється відповідно до норм ч. 1 ст. 34, ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", якими передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов'язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Функції виконавчої дирекції Фонду виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, а саме Державна служба зайнятості України через її територіальні органи, яким є Криворізький міськрайонний центр зайнятості

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" до роботодавців, зокрема, належать: установи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умова, передбачених законодавством, та які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

З матеріалів справи вбачається, що Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області є роботодавцем та зобов'язане виконати вимогу, передбачену Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" щодо відшкодування позивачу 17 667, 66 грн. коштів, виплачених ОСОБА_1, як допомога по безробіттю.

За встановлених обставин, позовні вимоги Криворізького міськрайонного центру зайнятості є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Доводи Відповідача стосовно того, що ОСОБА_1 звертаючись до суду із позовом про стягнення з ГУНП грошового забезпечення за час вимушеного прогулу не вказав, що у період з 13.02.2017 по 07.08.2017 він отримував допомогу по безробіттю, чим порушив ч. 3 ст. 36 Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", суд вважає безпідставними, оскільки в розумінні приписів статті 36 наведеного Закону, під невиконанням застрахованою особою своїх обов'язків відповідно до законодавства України, слід розуміти неподання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, тобто, неподання до Фонду інформації про поновлення на роботі.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20-А, , р/р 2770 в УДКУ Дніпропетровської області, ОКПО 21908407, МФО 805012) на користь Криворізького міськрайонного центру зайнятості (50071, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Космонавтів, 1 ) суму у розмірі 17 667, 66 грн.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20-А, ) на користь Криворізького міськрайонного центру зайнятості (50071, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Космонавтів, 1 ) суму 1 762, 00 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Повне рішення складено 16.10.2018

Суддя А.В. Суховаров