номер провадження справи 34/110/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.10.2018 Справа № 908/2769/15

м.Запоріжжя Запорізької області

Колегія суддів у складі: Головуючого - Колодій Н.А.,

Суддів: Корсун В.Л., Зінченко Н.Г.,

при секретарі судового засідання Зеленцовій К.Ю.,

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Донецький міський молочний завод №2" про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі №908/2769/15

за первісним позовом: Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Донецький міський молочний завод №2" (84331, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Остапа Вишні, буд. 22)

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство "Геркулес" (84331, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Остапа Вишні, буд. 22)

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне підприємство "Украинський продукт" (83005, м. Донецьк, Ленінський район, вул. Зубкова, 2; адреса для кореспонденції: 49021, м. Дніпропетровськ, вул. Саранська, 59)

про стягнення 1619823,38 доларів США,

за зустрічним позовом: Публічного акціонерного товариства "Донецький міський молочний завод № 2" (84331, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Остапа Вишні, буд. 22)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м.Київ, вул. Лєскова, 9)

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство "Геркулес" (84331, Донецька область, м. Краматорськ, вул.Остапа Вишні, буд. 22)

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватне підприємство "Украинський продукт" (83005, м. Донецьк, Ленінський район, вул.Зубкова, 2; адреса для кореспонденції: 49021, м. Дніпропетровськ, вул. Саранська, 59)

про: 1. визнання генерального договору на здійснення кредитних операцій № 012/01-03-3/1434 від 21.11.2013 р. недійсним з моменту вчинення; 2. визнання відсутнім права стягнення заборгованості на підставі генерального договору на здійснення кредитних операцій № 012/01-03-3/1434 від 21.11.2013р.

Представники сторін:

Від позивача : не зявився

Від відповідача: не зявився.

ВСТАНОВЛЕНО:

19.07.2018р. до господарського суду Запорізької області від Публічного акціонерного товариства "Донецький міський молочний завод № 2" надійшла заява про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/2769/15.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.07.2018 заяву прийнято до розгляду з призначенням судового засідання на 02.08.2018.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.08.2018 зупинено розгляд заяви про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 23.06.2016 до повернення матеріалів з Касаційного господарського суду.

У зв'язку з усуненням обставин, що зумовили зупинення провадження по розгляду заяви, а також відпусткою судді Горохова І.С., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було змінено склад колегії у складі : головуючий суддя Колодій Н.А., судді Корсун В.Л., Зінченко Н.Г.

Ухвалою від 03.10.2018 заява прийнята до колегіального розгляду, розгляд зави призначено на 11.10.2018.

02 серпня 2018 від позивача у справі надішли заперечення на заяву відповідача про надання відстрочки, в яких АТ "Райффайзен Банк Аваль" просить відмовити в задоволенні заяви. Обґрунтовуючи свої заперечення позивач вказує на те, що після ухвалення рішення від 23.06.2016 пройшло понад двох років, відповідачем затягується виконання рішення суду.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи те, що заява про надання відстрочки виконання рішення суду повинно бути розглянуто протягом десяти днів, колегія суддів дійшла висновку розглянути заяву за відсутності представників сторін.

Розглянувши заяву відповідача про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/2769/15, суд дійшов висновку, що дана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 4 ст. 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів ЇЇ сім'ї. її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 76 ПІК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обґрунтовуючи свою заяву про відстрочення виконання рішення суду від 23.06.2016, заявник посилається на факт зупинення господарського діяльності Відповідача та відсутність коштів на рахунках в банках. Водночас, на підтвердження даних обставин заявник не надав ні фінансової звітності, ні балансу товариства за останні роки, як і не надав будь-яких доказів на підтвердження відсутності коштів на рахунках ПАТ «Донецький міський молочний завод №2».

Надані копії плану заходів щодо відновлення виробничої діяльності та платоспроможності товариства, копії договорів оренди та договорів поставки за своєю суттю не можуть підтверджувати обставини неможливості виконання судового рішення відповідачем.

Заява Публічного акціонерного товариства "Донецький міський молочний завод №2" про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі №908/2769/15 мотивована скрутним фінансовим становищем та припиненням господарської діяльності. Підставами припинення господарської діяльності стало повне зупинення функціонування вантажного автомобільного та залізничного сполучення з м.Донецьк. Відповідач вважає, що ступінь вини відповідача є мінімальною, а тому є підстави для надання відстрочки виконання рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Суд бере до уваги те, що пункт 1 статті 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд". Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду".

Відповідно до статті 331 ГПК України, підставою для встановлення або зміни способу або прядку виконання, відстрочк5и або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з підпунктом 7.2 пункту 7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (із змінами і доповненнями), підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 331 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У зв'язку з тим, що відстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача, так і заперечення відповідача.

Суд звертає увагу, що фінансовий стан підприємства - це сукупність показників, які відображають наявність, розміщення і використання ресурсів підприємства, реальні і потенційні фінансові можливості підприємства. Незадовільний фінансовий стан характеризується незадовільною платіжною готовністю, простроченою заборгованістю перед бюджетом, постачальником і банком, недостатньо стійкою потенційною фінансовою базою в зв'язку з несприятливими тенденціями в виробництві тощо. Тому, доводи відповідача до уваги не приймаються, оскільки відповідно до Закону України "Про підприємництво" підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, в ході здійснення своєї підприємницької діяльності відповідач діє на власний розсуд та має і повинен розуміти всі ризики, які можуть мати його правовідносини з контрагентами.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Ноrnsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Іmmobiliare Saffi v. Italy), [GС], N 22774/93, п. 66. ЕСНR 1999-V).

Отже, при розгляді заяви відповідача про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області, судом враховуються, можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але суд також враховує такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення. Тяжкий фінансовий стан боржника не звільняє його від належного виконання зобов'язань перед кредитором, не робить неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку відмовити в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду від 26.06.2016 № 908/2769/15 на один рік.

Суд звертає увагу, що законом не обмежується право заявника на захист своїх інтересів у передбачений законом спосіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 234, 331 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Донецький міський молочний завод №2" про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі №908/2769/15 на один рік.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена, в порядку ст.ст. 254 - 259 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.10.2018.

Головуючий суддя Н.А. Колодій

Судді В.Л. Корсун

Н.Г. Зінченко